title: Kommissionens henstilling af 3. oktober 2008 om aktiv integration af mennesker, som er udstødt fra arbejdsmarkedet (meddelt under nummer K(2008) 5737)

text:
               18.11.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 307/11

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 3. oktober 2008
   om aktiv integration af mennesker, som er udstødt fra arbejdsmarkedet
   (meddelt under nummer K(2008) 5737)
   (2008/867/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Respekt for menneskets værdighed er et grundlæggende princip i EU, hvis mål også omfatter fremme af fuld beskæftigelse og social fremgang, bekæmpelse af social udstødelse og forskelsbehandling samt fremme af social retfærdighed og social beskyttelse. I henhold til traktatens artikel 137, stk. 1, litra h), har Fællesskabet til opgave at støtte og supplere medlemsstaternes aktiviteter til integration af personer, der er udstødt fra arbejdsmarkedet. I artikel 34 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er der fastlagt en ret til social bistand og boligstøtte, der skal sikre en værdig tilværelse for alle, der ikke har tilstrækkelige midler.

               (2)

               Rådets henstilling 92/441/EØF af 24. juni 1992 om fælles kriterier i forbindelse med sikring af tilstrækkelige indtægter og ydelser fra socialbeskyttelsesordninger (1) er fortsat en reference for Fællesskabets politik vedrørende fattigdom og social udstødelse og er fortsat relevant, selv om det er nødvendigt at gøre mere for fuldt ud at gennemføre henstillingen.

               (3)

               Siden 1992 er der kommet nye politikinstrumenter. Et sådant instrument er den åbne koordinationsmetode vedrørende social sikring og social integration, der bl. a. har som mål, at alle aktivt integreres socialt ved at fremme deltagelse på arbejdsmarkedet og ved at bekæmpe fattigdom og udstødelse blandt de mest marginaliserede mennesker og grupper (2). Et andet instrument er den europæiske beskæftigelsesstrategi, hvis mål bl.a. er at styrke den sociale integration, bekæmpe fattigdom, forebygge udstødelse fra arbejdsmarkedet og støtte integrering af dårligt stillede på arbejdsmarkedet (3).

               (4)

               Den vedvarende fattigdom og arbejdsløshed og den stadig mere komplekse karakter af forskelligartede ulemper gør det nødvendigt med omfattende, integrerede politikker (4). For at modernisere de sociale sikringssystemer er det nødvendigt, at en tilstrækkelig indkomststøtte kombineres med en forbindelse til arbejdsmarkedet og adgang til kvalitetstjenester i en integreret strategi for aktiv integration (5). Denne strategi supplerer fuldt ud flexicuritytiltaget, men er målrettet mod de personer, der er udstødt fra arbejdsmarkedet. Strategien bidrager til Lissabonstrategien ved at lette arbejdsstyrkens aktivering og mobilitet, ligesom den repræsenterer et element i den sociale dimension af EU’s strategi for bæredygtig udvikling (6).

               (5)

               Der bør tages hensyn til de nationale prioriterede områder og til omfanget af finansielle ressourcer, efterhånden som nærværende henstilling gennemføres.

               (6)

               Nærværende henstilling og gennemførelsen af de fælles principper, der er fastlagt heri, berører ikke anvendelsen af fællesskabslovgivningen, herunder bestemmelserne vedrørende statsstøtte og den generelle gruppefritagelsesforordning (7) samt fællesskabsbestemmelserne om tildeling af offentlige kontrakter.

               (7)

               I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet er medlemsstaterne ansvarlige for fastlæggelse af niveauet for indkomststøtte og for fastlæggelse af en passende policymix på baggrund af de forskellige forhold og behov på lokalt, regionalt og nationalt niveau,

         HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:
   1)   at udarbejde og gennemføre en samlet integreret strategi for aktiv integration af mennesker, som er udstødt fra arbejdsmarkedet, hvor man kombinerer tilstrækkelig indkomststøtte, rummelige arbejdsmarkeder og adgang til kvalitetstjenester. Politikker for aktiv integration bør lette integrationen af dem, som kan arbejde, i en bæredygtig kvalitetsbeskæftigelse og give de mennesker, som ikke kan arbejde, midler, som er tilstrækkelige til at leve et værdigt liv og støtte dem, således at de kan deltage i samfundslivet.
   2)   at sikre, at de integrerede politikker for aktiv integration er effektive ved hjælp af:

               a)

               en vidtspændende udformning af politikker med fastlæggelse af den rette vægtning af de tre delområder i strategien for aktiv integration under hensyntagen til deres samlede virkning på den sociale og økonomiske integration af dårligt stillede mennesker og det potentielle sammenspil mellem delområderne, herunder synergieffekt og kompromiser

               b)

               en integreret gennemførelse af de tre delområder i strategien for aktiv integration for effektivt at tage problemet med forskelligartede årsager til fattigdom og social udstødelse op og for at styrke koordinationen mellem offentlige myndigheder og tjenester, der står for politikkerne vedrørende aktiv integration

               c)

               politisk koordination mellem lokale, regionale og nationale myndigheder og EU-myndigheder under hensyntagen til deres særlige roller, kompetencer og prioriterede områder

               d)

               aktiv inddragelse af alle øvrige relevante aktører, herunder også de mennesker, som er ramt af fattigdom og social udstødelse, arbejdsmarkedets parter, ngo’er og udbydere af tjenester, ved udviklingen, gennemførelsen og evalueringen af strategier

         3)   at sikre, at politikker vedrørende aktiv integration:

               a)

               fremmer gennemførelsen af de grundlæggende rettigheder

               b)

               fremmer ligestilling og lige muligheder for alle

               c)

               tager særligt hensyn til de komplekse forhold vedrørende forskelligartede ulemper og de specifikke situationer og behov blandt forskellige sårbare grupper

               d)

               tager passende hensyn til lokale og regionale forhold og forbedrer den territoriale samhørighed

               e)

               er forenelig med en livscyklustilgang til social- og arbejdsmarkedspolitikker, således at politikkerne kan medvirke til solidaritet mellem generationerne og bryde den fattigdom, der går i arv fra generation til generation

         4)   at tilrettelægge og gennemføre de integrerede politikker for aktiv integration i overensstemmelse med følgende fælles principper og retningslinjer for hvert enkeltområde, samtidig med at der tages hensyn til subsidiaritetsprincippet og de forskellige situationer, behov og prioriterede områder i medlemsstaterne, uden at det berører anvendelsen af fællesskabslovgivningen, herunder bestemmelserne vedrørende statsstøtte og fællesskabsbestemmelserne om tildeling af offentlige kontrakter.
   a)   Tilstrækkelig indkomststøtte
   Man bør anerkende den enkeltes grundlæggende ret til midler og social støtte, der er tilstrækkelige til at leve et menneskeværdigt liv, som led i en omfattende, sammenhængende indsats til bekæmpelse af social udstødelse.

               i)

               Om nødvendigt en revision af medlemsstaternes sociale sikringssystemer på baggrund af de fælles principper, der er anført i afsnit B i henstilling 92/441/EØF. I forbindelse med en strategi for aktiv integration bør retten til tilstrækkelige midler især:

                           —

                           forbindes med, at vedkommende aktivt står til rådighed for arbejdsmarkedet eller er villig til at gennemgå en erhvervsuddannelse med henblik på at få arbejde, for så vidt der er tale om personer, hvis forhold tillader dette, eller i givet fald under forudsætning af at der træffes foranstaltninger i forbindelse med de øvrige personer til at integrere dem økonomisk og socialt

                           —

                           forbindes med politikker, der på nationalt plan anses for at være nødvendige for en økonomisk og social integrering af de pågældende personer.

               ii)

               Sikring af virkeliggørelsen af denne ret i overensstemmelse med de praktiske retningslinjer i afsnit C, stk. 1, 2 og 3, i henstilling 92/441/EØF. Især når man fastsætter, hvilke ressourcer der er nødvendige for at leve et værdigt liv, bør der tages hensyn til leveomkostningerne og prisniveauet, afhængigt af de forskellige type husstande og deres størrelse i den pågældende medlemsstat, med anvendelse af de relevante nationale indikatorer. I forbindelse med en ramme for aktiv integration bør der sikres et incitament for personer, hvis situation gør dem i stand til at arbejde, og beløbene bør tilpasses eller suppleres for at kunne opfylde specifikke behov.

         b)   Rummelige arbejdsmarkeder
   Der bør vedtages ordninger, som dækker de mennesker, hvis situation gør dem i stand til at arbejde, for at sikre, at de modtager en effektiv hjælp til at komme ind på, vende tilbage til eller forblive på arbejdsmarkedet.

               i)

               Følgende fælles principper fremmes i forbindelse med strategier for aktiv integration:

                           —

                              behovene hos de mennesker, der er udstødt fra arbejdsmarkedet, imødekommes for lettere gradvist at kunne genintegrere disse mennesker i samfundet og på arbejdsmarkedet og for at styrke deres evne til at blive ansat

                           —

                           der gennemføres de nødvendige foranstaltninger til fremme af rummelige arbejdsmarkeder for at sikre, at adgang til beskæftigelse er en mulighed, der står åben for alle

                           —

                           støtte til kvalitetsjob, herunder løn og goder, arbejdsforhold, sikkerhed og sundhed, adgang til livslang læring og mulighed for at gøre karriere især for at forebygge fattigdom blandt mennesker i beskæftigelse

                           —

                           problemet med arbejdsmarkedssegmenteringen bør løses ved at støtte fastholdelse af job og bedre job.

               ii)

               Disse principper gennemføres ved hjælp af følgende praktiske retningslinjer:

                           —

                           investeringerne i menneskelig kapital øges og forbedres ved hjælp af integrerede uddannelses- og erhvervsuddannelsespolitikker, herunder også effektive strategier for livslang uddannelse, tilpasning af uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer som reaktion på nye kompetencekrav og behovet for digitale kvalifikationer

                           —

                           aktive og forebyggende arbejdsmarkedsforanstaltninger, herunder tilpassede, individuelt udformede, fleksible tjenester og støtte med en hurtig udpegning af behov, støtte til jobsøgning, vejledning og uddannelse samt motivering for aktivt at søge job

                           —

                           løbende revidering af incitamenter og demotiverende foranstaltninger i forbindelse med skatte- og socialsikringssystemer, herunder styring og betingelser for ydelser samt en markant nedsættelse af høje marginalskatter, især for lavindtægtsgrupper, samtidig med at man sikrer et passende niveau for den sociale sikring

                           —

                           støtte til erhvervsdrivende foreninger og beskyttet beskæftigelse som en vigtig kilde til indslusningsjob for dårligt stillede mennesker, støtte til økonomisk integration og mikrolån, finansielle incitamenter for arbejdsgivere til ansættelse af medarbejdere, udvikling af nye beskæftigelsesmuligheder inden for serviceerhverv, især på lokalt niveau og større opmærksomhed omkring rummelige arbejdsmarkeder

                           —

                           fremme af folks tilpasningsevne og støtte på arbejdspladsen samt et miljø med opbakning, herunder opmærksomhed omkring sundhed og velvære, ingen forskelsbehandling og anvendelse af arbejdsmarkedslovgivningen i forbindelse med den sociale dialog.

         c)   Adgang til kvalitetstjenester
   Der bør tages skridt til gennemførelse af alle foranstaltninger, for at de pågældende i overensstemmelse med de relevante nationale bestemmelser kan modtage en passende social støtte gennem adgang til kvalitetstjenester. Der bør især gennemføres foranstaltninger for:
   at udbyde tjenester, som er af afgørende betydning som støtte for politikker vedrørende aktiv social og økonomisk integration, herunder tjenester vedrørende social støtte, beskæftigelse og uddannelse, boligstøtte og sociale boliger, børnepasning, langtidspleje og sundhedstjenester i overensstemmelse med følgende fælles principper, under hensyntagen til lokale, regionale og nationale myndigheders rolle, gældende fællesskabsbestemmelser og de forskellige forhold, behov og ønsker i medlemsstaterne:

               —

               territorial adgang, fysisk adgang, mulighed for at kunne betale

               —

               solidaritet, lige muligheder for brugere af tjenesterne og ansatte og passende hensyntagen til brugernes forskelligartede forhold

               —

               investering i menneskelig kapital, arbejdsforhold og passende fysisk infrastruktur

               —

               omfattende og koordinerede tjenester, udformet og gennemført integreret

               —

               inddragelse af brugere og individuelt udformede tiltag for at imødekomme de forskelligartede behov hos brugerne som enkeltpersoner

               —

               overvågning og evaluering af resultater samt udveksling af erfaringer om bedste praksis

         5)   at give garanti for relevante midler og ydelser i de sociale sikringsordninger, at bestemmelserne og ressourcerne i strukturfondene, især Den Europæiske Socialfond, udnyttes for at støtte foranstaltninger vedrørende aktiv integration
   detaljeret at fastlægge ordninger og finansieringsudgifter og organisere administrationen og gennemførelsen heraf i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis
   at tage hensyn til økonomiske og budgetmæssige begrænsninger, de prioriterede områder, fastsat af de nationale myndigheder, og situationen med hensyn til de offentlige finanser for at opnå den rette balance mellem incitamenter til at søge arbejde, bekæmpelse af fattigdom og bæredygtige budgetudgifter
   at gennemføre de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at alle, herunder også de dårligst stillede, informeres om deres rettigheder og om den støtte, der er mulighed for, om nødvendigt ved hjælp af informationsteknologi
   i så vid udstrækning som muligt at forenkle de administrative procedurer og ordninger for kontrol af ressourcer og forhold
   hvor det er muligt, i overensstemmelse med de nationale bestemmelser at etablere klageadgang over for de kompetente administrative myndigheder, om nødvendigt ved hjælp af uafhængige tredjeparter, såsom domstole, hvortil de pågældende skal have let adgang.
   6)   at forbedre indikatorer og informationssystemer for at øge muligheden for at udarbejde ajourførte, sammenlignelige oplysninger, som dækker alle søjlerne inden for aktiv integration
   at overvåge og evaluere politikkerne vedrørende aktiv integration under den åbne koordinationsmetode på grundlag af et tæt samarbejde mellem Udvalget for Social Beskyttelse og Udvalget for Beskæftigelse med støtte fra Progress-programmet
   at sikre overensstemmelse med Lissabonstrategiens overordnede politik i forbindelse med målene for social samhørighed.
   Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 3. oktober 2008.

            På Kommissionens vegne

         Vladimír ŠPIDLA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 245 af 26.8.1992, s. 46.

      (2)  Meddelelse, KOM(2005) 706 — Man arbejder bedre, når man samarbejder — En ny ramme for den åbne koordinationsmetode for politikkerne vedrørende social sikring og social integration i EU.

      (3)  Rådets beslutning af 7. juli 2008 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, Rådets dokument 10614/2/082008 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (4)  Meddelelse KOM(2007) 620 — Modernisering af social beskyttelse for at opnå større social retfærdighed og økonomisk samhørighed: fremme af en aktiv integration af de mennesker, der befinder sig længst væk fra arbejdsmarkedet, og KOM(2005) 33 om Den Social- og Arbejdsmarkedsmarkedspolitiske Dagsorden.

      (5)  Meddelelse KOM(2006) 44 — om en konsultation vedrørende foranstaltninger på EU-niveau til fremme af en aktiv integration af de mennesker, der befinder sig længst væk fra arbejdsmarkedet.

      (6)  Meddelelse KOM(2007) 620 — formandskabets konklusioner på Det Europæiske Råds møde i Bruxelles den 14. december 2007 og vejledende notat fra Udvalget for Social Beskyttelse af 3. juli 2008 om aktiv integration. Der henvises også til: Rådets konklusioner af 5. december 2007, dokument 16139/07, udtalelse fra Regionsudvalget af 18. juni 2008 om aktiv integration (dok. CdR 344/2007), udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 27. oktober 2007 om sociale minimumsstandarder (dok. CESE 892/2007).

      (7)  Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 af 6. august 2008 om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87 og 88 (generel gruppefritagelsesforordning) (EUT L 214 af 9.8.2008, s. 3).


title: EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling nr. 194/04/KOL af  14. juli 2004  om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, som er inkorporeret i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

text:
               27.4.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 113/18

         EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS HENSTILLING

      Nr. 194/04/KOL
   af 14. juli 2004
   om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, som er inkorporeret i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR —
   under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1),
   under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en Tilsynsmyndighed og en Domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra b),
   under henvisning til den akt, hvortil der henvises i punkt 5cl i bilag XI til EØS-aftalen og som tilpasset aftalen ved protokol 1 og sektortilpasningerne i bilag XI til denne aftale, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (2), særlig artikel 15, stk. 1.
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I direktiv 2002/21/EF (herefter benævnt »rammedirektivet«) fastlægges en ny lovramme for den elektroniske kommunikationssektor med henblik på at reagere på konvergenstendenserne ved at dække alle elektroniske kommunikationsnet og -tjenester inden for sit anvendelsesområde. Målet er at begrænse den sektorspecifikke forhåndsregulering, efterhånden som konkurrencen spredes til hele markedet.

               (2)

               Ifølge artikel 15 i rammedirektivet skal EFTA-Overvågningsmyndigheden (herefter benævnt »myndigheden«) efter høring af offentligheden og de nationale reguleringsmyndigheder (NRM) i EFTA-staterne vedtage en henstilling om relevante produkt- og tjenestemarkeder.

               (3)

               Europa-Kommissionen har udstedt henstilling 2003/311/EF om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering i overensstemmelse med direktiv 2002/21/EF (3).

               (4)

               For at sikre ensartet anvendelse af EØS-retten i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde har myndigheden i denne henstilling lagt sig så tæt som muligt op ad den pågældende henstilling fra Kommissionen.

               (5)

               Formålet med denne henstilling er at udpege de produkt- og tjenestemarkeder, hvor der kan være grund til at anvende forhåndsregulering. Denne første henstilling skal dog tage hensyn til overgangen fra rammebestemmelserne fra 1998 til de nye rammebestemmelser. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (4), herefter benævnt adgangsdirektivet, og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (5), herefter benævnt forsyningspligtdirektivet, udpeger allerede specifikke markedsområder, som NRM skal gennemføre analyser af, foruden de markeder, som er opført i denne henstilling. I overensstemmelse med rammedirektivet skal NRM definere de relevante geografiske markeder på deres eget område.

               (6)

               Ifølge rammebestemmelserne fra 1998 er adskillige områder inden for telekommunikation underlagt forudgående regulering. Disse markeder er blevet afgrænset i de gældende direktiver, men er ikke altid »markeder« ifølge EØS' konkurrenceret og praksis. I bilag I til rammedirektivet findes en liste over de markeder, der skal indgå i den første version af henstillingen.

               (7)

               Som det fremgår af titlen på rammedirektivets bilag I, skal alle markeder på listen indgå i den første version af henstillingen, så NRM kan udføre en gennemgang af de nuværende forpligtelser, som er pålagt i henhold til rammebestemmelserne fra 1998.

               (8)

               Ifølge rammedirektivets artikel 15, stk. 1, skal myndigheden definere markederne i overensstemmelse med principperne i EØS' konkurrenceret. Myndigheden har derfor defineret markederne (svarende til markedsområderne i bilag I til rammedirektivet) i overensstemmelse med EØS' konkurrenceretsprincipper.

               (9)

               Inden for den elektroniske kommunikationssektor er der mindst to hovedtyper af relevante markeder, som skal overvejes: markeder for tjenester eller produkter til slutbrugere (detail) og markeder for de inputs, som er nødvendige, for at operatørerne kan levere tjenesteydelser og produkter til slutbrugerne (en gros). Inden for disse to markedstyper kan der foretages yderligere sondringer afhængigt af efterspørgsels- og udbudssidens kendetegn.

               (10)

               Udgangspunktet for definition og kortlægning af markederne er karakterisering af detailmarkederne inden for en given tidsramme under hensyntagen til, hvorvidt der findes substitutionsmuligheder på efterspørgsels- og udbudssiden. Når der er foretaget karakterisering og definition af detailmarkederne, som er markeder med udbud og efterspørgsel fra slutbrugernes side, vil det være hensigtsmæssigt at kortlægge de relevante engrosmarkeder, som er markeder, hvor der efterspørges produkter fra og udbydes produkter til en tredjemand, der ønsker at sælge til slutbrugere.

               (11)

               Når der defineres markeder i overensstemmelse med EØS' konkurrenceret, betyder det, at visse markedsområder i bilag I til rammedirektivet rummer en række særskilte individuelle markeder på grundlag af karakteristika på efterspørgselssiden. Dette er tilfældet for produkter med detailadgang til det offentlige telefonnet på et fast sted og for telefontjenester på et fast sted. Markedsområdet i bilag I, der henviser til faste kredsløb en gros, defineres som særskilte markeder for en gros terminerende segmenter og en gros centrallinjesegmenter på grundlag af karakteristika på både udbuds- og efterspørgselssiden.

               (12)

               Ved kortlægningen af markederne i henhold til principperne i EØS' konkurrenceret skal der som minimum anvendes følgende tre kriterier: Det første kriterium er, at der skal foreligge store og varige hindringer for markedsadgang, det være sig strukturelle, juridiske eller reguleringsmæssige. Når man tager elektroniske kommunikationsmarkeders dynamiske natur og funktion i betragtning, skal man også overveje mulighederne for, at hindringerne overvindes inden for en relevant tidshorisont, når man gennemfører en fremadrettet analyse med henblik på at udpege relevante markeder til eventuel forhåndsregulering. Derfor indeholder det andet kriterium kun de markeder, hvis struktur ikke giver anledning til reel konkurrence inden for den relevante tidshorisont. Når dette kriterium anvendes, skal konkurrencesituationen bag adgangshindringerne også undersøges. Det tredje kriterium er, at EØS' konkurrenceret i sig selv ikke er tilstrækkelig til at rette op på de(t) relevante markedssvigt.

               (13)

               Især gælder det for så vidt angår hindringer for markedsadgang, at der findes to typer, som har betydning for denne henstilling: strukturelle hindringer og lovgivnings- eller reguleringsmæssige hindringer.

               (14)

               Strukturelle hindringer for markedsadgang er en følge af de oprindelige omkostnings- eller efterspørgselsforhold, som skaber ulige forhold mellem gamle og nye markedsaktører ved at bremse eller forhindre sidstnævntes markedsadgang. F.eks. kan der være tale om store strukturelle hindringer, hvis markedet er kendetegnet af betydelige stordrifts- og/eller tæthedsfordele og høje irreversible omkostninger. Indtil videre er der stadig sådanne hindringer for en almen indførelse og/eller tilrådighedsstillelse af abonnentnetforbindelser på faste steder. Der kan også være tale om en lignende strukturel hindring, hvor leveringen af tjenester forudsætter en netværkskomponent, som teknisk ikke kan duplikeres eller kun kan duplikeres til en pris, som gør det uattraktivt for konkurrenterne.

               (15)

               Lovgivnings- eller reguleringsmæssige hindringer skyldes ikke økonomiske forhold, men lovgivningsmæssige, administrative eller andre foranstaltninger fra myndighedernes side, som direkte påvirker betingelserne for markedsadgang og/eller operatørernes stilling på det relevante marked. Som eksempler på lovgivnings- eller reguleringsmæssige hindringer for markedsadgang kan nævnes begrænsninger for antallet af virksomheder, som har adgang til frekvensressourcer til levering af basistjenester. Andre eksempler er priskontrol og andre prisrelaterede foranstaltninger, som pålægges virksomheder, og som ikke kun påvirker markedsadgangen, men også virksomhedernes stilling på markedet.

               (16)

               Hindringer for markedsadgang kan også afsvækkes på innovationsdrevne markeder, som er kendetegnet ved en hurtig teknologisk udvikling. På disse markeder kan truslen om innovative tilbud fra potentielle konkurrenter, der endnu ikke er på markedet, skabe konkurrencepres. På innovationsdrevne markeder kan der optræde dynamisk eller langsigtet konkurrence mellem virksomheder, som ikke nødvendigvis er konkurrenter på et eksisterende »statisk« marked. Denne henstilling udpeger ikke markeder, hvor hindringer for markedsadgang ikke forventes at bestå over et længere tidsrum.

               (17)

               Selv om et marked har store hindringer for markedsadgang, kan der være tale om andre strukturelle faktorer, som kan betyde, at markedet faktisk tenderer i retning af en reel konkurrencesituation inden for den relevante tidsramme. Det kan f.eks. være tilfældet på markeder, hvor et begrænset — men tilstrækkeligt — antal virksomheder har forskellige omkostningsstrukturer og står over for en priselastisk efterspørgsel. Der kan også være overskudskapacitet på markedet, som vil give konkurrerende virksomheder muligheder for at øge produktionen meget hurtigt i tilfælde af en prisstigning. På sådanne markeder kan markedsandelene ændre sig med tiden, og/eller priserne kan falde.

               (18)

               Beslutningen om, at der kan være behov for forudgående regulering på et marked, bør også afhænge af en vurdering af, hvorvidt EØS-konkurrenceretten er tilstrækkelig til at mindske eller fjerne sådanne hindringer eller at genoprette reel konkurrence. Desuden bør nye og fremspirende markeder, hvor en stærk markedsstilling skyldes et forspring på markedet, principielt ikke gøres til genstand for forhåndsregulering.

               (19)

               Når der foretages regelmæssige vurderinger af de markeder, som er kortlagt i denne henstilling, bør de tre kriterier anvendes. Disse kriterier bør anvendes kumulativt, således at markedet ikke udpeges i senere henstillinger, såfremt det ikke opfylder ét af kriterierne. Om et elektronisk kommunikationsmarked også udpeges i de følgende udgaver af henstillingen, afhænger således af, hvorvidt der fortsat er hindringer for markedsadgang, hvorvidt der er tale om en dynamisk konkurrencesituation, og endelig af, hvorvidt EØS-konkurrenceretten (uden forhåndsregulering) er tilstrækkelig til at regulere varige markedsskævheder. Et marked kan også slettes fra henstillingen, hvis der er belæg for bæredygtig og reel konkurrence på markedet i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, forudsat at konkurrencen på dette marked ikke mindskes som følge af, at de eksisterende reguleringsforpligtelser fjernes.

               (20)

               I bilaget til denne henstilling er anført, hvilken sammenhæng der er mellem de enkelte markeder i henstillingen og de markedsområder, der er opført i bilag I til rammedirektivet. Når de nationale tilsynsmyndigheder gennemgår de nuværende forpligtelser, som er pålagt i henhold til de tidligere rammebestemmelser, for at fastslå, om de skal bibeholdes, ændres eller ophæves, bør de gennemføre analysen på grundlag af de markeder, som er udpeget i denne henstilling, for at opfylde kravet om, at markedsdefinitioner med henblik på forhåndsregulering skal være baseret på EØS-konkurrencerettens principper. Indtil de nationale tilsynsmyndigheder har gennemført den første markedsanalyse i henhold til de nye rammebestemmelser, gælder eksisterende forpligtelser fortsat.

               (21)

               Udpegelsen af markeder i denne henstilling sker uden at det berører markeder, som kan være afgrænset i specifikke sager efter EØS-konkurrenceretten.

               (22)

               På grund af den meget forskellige netværkstopologi og -teknologi, der anvendes i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, skal NRM i visse tilfælde fastlægge de nøjagtige grænser mellem eller elementer inden for særlige markeder, der er udpeget i henstillingen, mens EØS' konkurrenceretlige principper overholdes. NRM kan udpege markeder, som er forskellige fra markederne i henstillingen, forudsat at det sker i overensstemmelse med rammedirektivets artikel 7. Eftersom indførelsen af forhåndsregulering på et marked kan påvirke samhandlen mellem parterne i EØS-aftalen som anført i betragtning 38 i rammedirektivet, er myndigheden af den opfattelse, at udpegelsen af markeder, som er forskellige fra henstillingens, er underlagt den korrekte procedure i rammedirektivets artikel 7. Hvis et marked, som påvirker handelen mellem parterne i EØS-aftalen ikke indberettes, kan der indledes overtrædelsesprocedurer. Alle markeder, som udpeges af NRM, bør afgrænses i henhold til principperne i EFTA-Tilsynsmyndighedens meddelelse om afgrænsning af det relevante marked i forbindelse med EØS' konkurrenceret (6) og være i overensstemmelse med Tilsynsmyndighedens retningslinjer for markedsanalyse og vurdering af stærk markedsposition og samtidig opfylde de tre ovennævnte kriterier. Hvis en NRM mener, at efterspørgsels- og udbudsmønstre begrunder en anden definition af et marked, som er opført i denne henstilling, bør den følge de relevante procedurer i rammedirektivets artikel 6 og 7.

               (23)

               Selv om denne henstilling udpeger de produkt- og tjenestemarkeder, hvor der kan være grund til forudgående regulering, betyder dette ikke, at der altid er behov for regulering, eller at der på disse markeder skal indføres reguleringsforpligtelser efter de specifikke direktiver. Regulering vil ikke være påkrævet, hvis der er reel konkurrence på disse markeder. Især gælder det, at reguleringsmæssige forpligtelser skal være passende og bygge på det reelle problem, der er konstateret, at de skal være hensigtsmæssige og kunne begrundes på baggrund af rammedirektivets målsætninger, især om maksimering af fordelene for brugerne, sikre, at konkurrencen ikke fordrejes eller begrænses, opmuntre til effektive investeringer i infrastruktur og fremme udvikling samt effektiv brug og forvaltning af radiofrekvenser og nummerressourcer.

               (24)

               Denne henstilling har været genstand for en offentlig høring og drøftelser med de nationale tilsynsmyndigheder og konkurrencemyndigheder —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:

               1)

               Ved definering af relevante markeder efter artikel 15, stk. 3, i den akt, hvortil der henvises i punkt 5cl i bilag XI til EØS-aftalen og som tilpasset aftalen ved protokol 1 og sektortilpasningerne i bilag XI til denne aftale, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, henstilles det, at de nationale reguleringsmyndigheder analyserer de produkt- og tjenestemarkeder, der er anført i bilaget.

               2)

               Denne henstilling er rettet til EFTA-staterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2004.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Hannes HAFSTEIN

            Formand

      (1)  I det følgende benævnt EØS-aftalen.

      (2)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.

      (3)  EUT L 114 af 8.5.2003, s. 45.

      (4)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7, som omhandlet i punkt 5cj i bilag XI til EØS-aftalen, tilpasset aftalen ved protokol 1 til aftalen og ved sektortilpasningerne i bilag XI til aftalen.

      (5)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51, som omhandlet i punkt 5cm i bilag XI til EØS-aftalen, tilpasset aftalen ved protokol 1 til aftalen og ved sektortilpasningerne i bilag XI til aftalen.

      (6)  EFT L 200 af 16.7.1998, s. 48, og EØS-tillægget til EFT nr. 28 af 16.7.1998, s. 3.

      BILAG
      Detailniveau

                  1.

                  Adgang til det offentlige telefonnet på et fast sted for privatkunder.

                  2.

                  Adgang til det offentlige telefonnet på et fast sted for erhvervskunder.

                  3.

                  Offentligt tilgængelige lokal- og/eller indlandstelefontjenester leveret på et fast sted til privatkunder.

                  4.

                  Offentligt tilgængelige internationale telefontjenester leveret på et fast sted til privatkunder.

                  5.

                  Offentligt tilgængelige lokal- og/eller indlandstelefontjenester leveret på et fast sted til erhvervskunder.

                  6.

                  Offentligt tilgængelige internationale telefontjenester leveret på et fast sted til erhvervskunder.
                  Disse seks markeder udpeges med henblik på analyse i forbindelse med forsyningspligtdirektivets artikel 17.
                  Tilsammen svarer marked 1 til 6 til »udbud af tilslutning til og brug af det offentlige telefonnet på faste steder«, som der henvises til i bilag I, punkt 1, i rammedirektivet. Der er også henvist til dette kombinerede marked i forsyningspligtdirektivets artikel 19 (ved eventuelt krav om mulighed for operatørforvalg for det enkelte opkald eller fast operatørvalg).

                  7.

                  Minimumssættet af faste kredsløb (som omfatter de specificerede typer faste kredsløb til og med 2 Mb/s som angivet i forsyningspligtdirektivets artikel 18 og bilag VII).
                  Dette marked henvises der til bilag I, punkt 1, i rammedirektivet i forbindelse med forsyningspligtdirektivets artikel 16 (»tilrådighedsstillelse af faste kredsløb for slutbrugere«).
                  Der skal foretages en markedsanalyse i forbindelse med forsyningspligtdirektivets artikel 18, som omhandler tilsyn med minimumssættet af faste kredsløb.

            Engrosniveau

                  8.

                  Access i det offentlige telefonnet på et fast sted. I nærværende henstilling omfatter access også lokal fremføring af opkald, afgrænset på en sådan måde, at det stemmer overens med de grænser, der er fastlagt for markederne for transit og terminering af opkald på det offentlige telefonnet leveret på et fast sted.
                  Dette marked svarer til det marked, der henvises til i bilag I, punkt 2, i rammedirektivet i forbindelse med direktiv 97/33/EF (»Access i det faste offentlige telefonnet«).

                  9.

                  Opkaldsterminering i individuelle offentlige telefonnet på et fast sted.
                  I nærværende henstilling omfatter terminering også lokal fremføring af opkald, afgrænset på en sådan måde, at det stemmer overens med de grænser, der er fastlagt for markederne for access og transit af opkald på det offentlige telefonnet leveret på et fast sted.
                  Dette marked svarer til det marked, der henvises til i bilag I, punkt 2, i rammedirektivet i forbindelse med direktiv 97/33/EF (terminering i det faste offentlige telefonnet).

                  10.

                  Transittjenester i det faste offentlige telefonnet
                  I nærværende henstilling er transittjenester afgrænset på en sådan måde, at de stemmer overens med de grænser, der er fastlagt for markederne for access og terminering af opkald på det offentlige telefonnet leveret på et fast sted.
                  Dette marked svarer til det marked, der henvises til i bilag I, punkt 2, i rammedirektivet i forbindelse med direktiv 97/33/EF (transittjenester i det faste offentlige telefonnet).

                  11.

                  Engrosubundtet adgang (herunder delt adgang) til metalabonnentledninger og -ledningsafsnit med henblik på udbud af bredbånds- og taletjenester.
                  Dette marked svarer til det marked, der henvises til i bilag I, punkt 2, i rammedirektivet i forbindelse med direktiv 97/33/EF og direktiv 98/10/EF (tilslutning til det faste offentlige telefonnet, herunder ubundtet adgang til abonnentledninger), og det marked, der henvises til i bilag I, punkt 3, i rammedirektivet i forbindelse med forordning (EF) nr. 2887/2000.

                  12.

                  Engrosubundtet bredbåndsadgang.
                  Dette marked dækker »bitstrømadgang«, som giver mulighed for transmission af bredbåndsdata i begge retninger og anden engrosadgang via anden infrastruktur, hvis og når der tilbydes faciliteter svarende til bitstrømadgang. Heri indgår »nettilslutninger og særlige nettilslutninger«, hvortil der henvises i bilag I, punkt 2, i rammedirektivet, men markedet i punkt 11 ovenfor indgår ikke, ej heller markedet i punkt 18.

                  13.

                  Engrosterminerende segmenter af faste kredsløb.

                  14.

                  Engroscentrallinjesegmenter af faste kredsløb.
                  Sammen svarer engrosmarked 13 og 14 til de markeder, der henvises til i bilag I, punkt 2, i rammedirektivet i forbindelse med direktiv 97/33/EF og direktiv 98/10/EF (samtrafik mellem faste kredsløb) og de markeder, der henvises til i bilag I, punkt 2, i rammedirektivet i forbindelse med direktiv 92/44/EØF (Engrossalg af kapacitet på faste kredsløb til andre udbydere af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester).

                  15.

                  Access og tilslutninger til offentlige mobiltelefonnet som der henvises til (hver for sig) i bilag I, punkt 2, i rammedirektivet i forbindelse med direktiv 97/33/EF og 98/10/EF.

                  16.

                  Taleopkaldsterminering i individuelle mobiltelefonnet
                  Dette marked svarer til det marked, der henvises til i bilag I, punkt 2, i rammedirektivet i forbindelse med direktiv 97/33/EF (opkaldsterminering i offentlige mobiltelefonnet).

                  17.

                  Det nationale engrosmarked for internationale roaming-tjenester på offentlige mobiltelefonnet.
                  Dette marked svarer til det marked, der henvises til i bilag I, punkt 4, i rammedirektivet.

                  18.

                  Radio- og tv-transmissionstjenester, som leverer radio- og tv-indhold til slutbrugere

            Note
      NRM har skønsbeføjelser for så vidt angår markedsanalysen af »adgangsstyring for digitale radio- og tv-tjenester« i overensstemmelse med artikel 6, stk. 3, i adgangsdirektivet. Artikel 6, stk. 3, i adgangsdirektivet bestemmer, at EFTA-staterne kan bemyndige NRM til at gennemgå markedet for adgangsstyringssystemer til digitale radio- og tv-tjenester uanset transmissionsmåden.


				|

		52013PC0382

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om at pålægge Belgien at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, som skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud /* COM/2013/0382 final - 2013/ () */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om at pålægge Belgien at træffe
foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, som skønnes nødvendig
for at rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 9,
under henvisning til henstilling fra
Europa-Kommissionen, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       I henhold til artikel 126 i
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal medlemsstaterne
undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.
(2)       Stabilitets- og vækstpagten
er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at
styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst,
som fører til øget beskæftigelse.
(3)       Den 2. december 2009
besluttede Rådet[1]
i overensstemmelse med artikel 126, stk. 6, i TEUF, at der forelå et
uforholdsmæssigt stort underskud i Belgien og rettede en henstilling til
Belgien med henblik på at korrigere det senest i 2012 i overensstemmelse med
artikel 126, stk. 7, i TEUF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97
af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i
forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[2].
For på troværdig og holdbar vis at bringe det samlede offentlige underskud ned
under referenceværdien på 3 % af BNP, blev det henstillet til de belgiske
myndigheder at a) gennemføre de gældsreducerende foranstaltninger i 2010 som
planlagt i udkastet til budgettet for 2010 og styrke den planlagte
finanspolitiske indsats i 2011 og 2012; b) sikre en gennemsnitlig årlig strukturel
budgettilpasning på ¾ % af BNP i perioden 2010-2012, hvilket også burde bidrage
til igen at få gældskvoten til at falde i retning af referenceværdien i et
tilfredsstillende tempo ved at genskabe et passende primært overskud; c)
præcisere de foranstaltninger, som var nødvendige for at korrigere det
uforholdsmæssigt store underskud senest i 2012, såfremt konjunkturerne tillod
det, og fremskynde nedbringelsen af underskuddet, hvis de økonomiske eller
budgetmæssige forhold viste sig at blive bedre end forventet, da
henstillingerne fra proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store
underskud blev udstedt, og d) styrke overvågningsmekanismerne for at sikre, at
de finanspolitiske mål overholdes. Rådet fastsatte i sin henstilling fristen
for iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med
bestemmelserne i artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97 til den 2.
juni 2010.
(4)       I overensstemmelse med
artikel 126, stk. 8, i TEUF fastslog Rådet [den 21. juni 2013], at Belgien ikke
havde truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets
henstilling fra december 2009 inden for den frist, der var fastsat i nævnte
henstilling.
(5)       I artikel 10, stk. 3, i
forordning (EF) nr. 1467/97 fastsættes det, at hvis de faktiske data i henhold
til forordning (EF) nr. 479/2009 viser, at en deltagende medlemsstat ikke har
korrigeret et uforholdsmæssigt stort underskud inden for de frister, der er
fastsat i en henstilling efter traktatens 126, stk. 7, træffer Rådet straks en
afgørelse i henhold til traktatens artikel 126, stk. 9, der pålægger
medlemsstaten inden for en bestemt frist at træffe foranstaltninger til den
nedbringelse af underskuddet, som Rådet skønner nødvendig for at rette op på
situationen.
(6)       I henhold til Kommissionens
tjenestegrenes prognose fra foråret 2013 forventes det reale BNP at forblive
uændret i 2013 samtidig med at den interne efterspørgsel fortsat falder, hvilket
den har gjort siden 2012. Mens privatforbruget skønnes at stagnere, forventes
investeringerne at falde som følge af den manglende tillid til økonomien som
helhed, nedgangen i byggesektoren, strammere kreditvilkår og en industri med omfattende
overskudskapacitet. Privatforbruget og investeringerne forventes først at stige
fra 2014, hvor den interne efterspørgsel kan blive en drivende kraft bag en
real vækst i BNP på 1,2 %. På basis af denne mere sikre interne efterspørgsel
forventes væksten i import at indhente væksten i eksport. Det vil begrænse
indtægterne fra nettoeksport i 2014 i modsætning til 2013, hvor
nettoefterspørgslen fra udlandet forventes at forhindre BNP i at falde.
(7)       Ifølge Kommissionens prognose
fra foråret 2013 forventes det offentlige underskud i 2013 at falde til 2,9 %
af BNP. I det oprindelige budget for 2013 var det nominelle underskud vurderet
til 2,15 % af BNP. Siden budgettet blev udarbejdet, er de officielle
vækstfremskrivninger, der skal understøtte budgettet (+0,7 %, hvilket er
på linje med Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012), blevet
ændret betydeligt til 0,2 % i stabilitetsprogrammet fra 2013 og 0,0 %
i prognosen fra foråret. Regeringen gik derfor bort fra det nominelle
underskudsmål og forpligtede sig i stedet til at forbedre den strukturelle
saldo med 1,0 % af BNP. I marts 2013 traf regeringen yderligere
foranstaltninger svarende til 0,2 % af BNP i tillæg til de
foranstaltninger på omkring 0,75 % af BNP i det oprindelige budget,
hvilket der er taget hensyn til i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra
foråret 2013. Denne prognose forventer en strukturel forbedring på ¾ % af
BNP i 2013, herunder et bidrag på ¼ procentpoint fra lavere renteudgifter.
(8)       Under forudsætning af en
uændret politik forventes det i henhold til Kommissionens tjenestegrenes
prognose fra foråret 2013, at underskuddet igen stiger over referenceværdien i
2014 til 3,1 % af BNP til trods for, at væksten forventes at ligge over
potentialet. Det skyldes den enkeltstående stigende tendens inden for sociale
overførsler og det faktum, at budgettet for 2013 omfattede en række
engangsudgifter og midlertidige udgifter på 0,4 % af BNP, såsom
skatteamnesti, salg af telekommunikationslicenser og et exceptionelt højt
udbytte fra den belgiske nationalbank.
(9)       Den offentlige gæld steg fra
84 % af BNP i 2007 til næsten 100 % af BNP i 2012. Dynamikken bag
underskuddet og BNP tegner sig for omkring 6,5 procentpoint af stigningen,
mens udefrakommende faktorer tegner sig for omkring 9 procentpoint, hvilket
overvejende skyldes redningsindsatserne i den finansielle sektor i form af
kapitaltilførsler. Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2013 forventes det
offentlige underskud i 2014 at stige til over 102 % af BNP. Den belgiske
regering vil sælge finansielle aktiver for at holde gælden under 100 % af
BNP i 2013. I den sammenhæng satte den belgiske regering for nyligt Royal Park
Investment (SPV-selskabet, der blevet oprettet i forbindelse med
Fortis-redningsindsatsen) til salg, hvilket vil nedbringe gælden med 0,2 %
af BNP.
(10)     Europa‑Kommissionens
rapport om finanspolitisk holdbarhed 2012 viser, at Belgien ikke synes at være
i fare for finanspolitisk stress på kort sigt. Dog er den finanspolitiske
holdbarhed i risikozonen på mellemlang og lang sigt. De langsigtede
budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring i Belgien er noget større
end gennemsnittet i EU, hvilket navnlig skyldes den store stigning i
pensionsudgifterne opgjort som en andel af BNP i de kommende årtier. Selvom
pensionsreformen af december 2011 var et vigtigt skridt i den rigtige retning,
er det nødvendigt at træffe yderligere foranstaltninger til at genskabe de
offentlige finansers langsigtede holdbarhed.
(11)     De foranstaltninger, der blev
truffet i det oprindelige 2013‑budget og i budgetkontrollen fra marts
2013 forventes på nuværende tidspunkt at bringe underskuddet under 3 % af
BNP i 2013. Ifølge Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013 er
sikkerhedsmargenen mod overskridelse af traktatens referenceværdi meget snæver.
Desuden er korrektionen på nuværende tidspunkt ikke holdbar.
(12)     På baggrund af de højst usikre
økonomi‑ og budgetudviklinger bør den anbefalede budgetudvikling for det
sidste år i korrektionsperioden sættes et godt stykke under referenceværdien
for at sikre en effektiv og holdbar korrektion inden for den fastsatte
tidsfrist.
(13)     Underskuddet i 2013 bør derfor
yderligere nedbringes til 2,7 % af BNP, hvilket svarer til en strukturel
forbedring på 1 % af BNP i 2013. Med henblik derpå og i lyset af den
mulige indirekte virkning er der behov for at træffe yderligere
foranstaltninger med en beregnet virkning på ¼ % af BNP.
(14)     Belgien har i sit
stabilitetsprogram givet tilsagn om at opnå budgetbalance i strukturelle termer
i 2015, før det når den mellemsigtede målsætning med et overskud på 0,75 %
af BNP i strukturelle termer i 2016. I et brev sendt til Kommissionen den 28.
maj 2013 forpligtede de belgiske myndigheder sig derfor til at gøre en større finanspolitisk
indsats, nemlig på ¾ % af BNP i 2014. I lyset af den høje gældskvote er dette
en passende indsats, og gældsreduktionsmålet overholdes. Belgien bør derefter
fortsætte fremskridtet mod at nå den mellemsigtede budgetmålsætning, bl.a. ved
at opfylde benchmarket for udgifter og gældsreduktionsmålet.
(15)     Derudover bør Belgien styrke
pensions- og socialsikringssystemernes langsigtede holdbarhed. I den henseende
er der behov for yderligere bestræbelser på at udjævne forskellen mellem den
effektive pensionsalder og den lovbestemte pensionsalder, mens foranstaltninger
til at knytte den lovbestemte pensionsalder til udviklingerne i den forventede
levetid ville gøre det muligt at sikre pensionssystemets langsigtede
holdbarhed.
(16)     Desuden bør Belgien vedtage
eksplicitte samordningsaftaler for at sikre, at budgetmålsætningerne er
bindende på føderalt og subføderalt niveau på mellemlang sigt, bl.a. ved
øjeblikkelig vedtagelse af en bestemmelse om den overordnede styring af
budgetsaldoen/overskuddet i overensstemmelse med kravene i traktaten om
stabilitet, samordning og styring i Den Økonomiske og Monetære Union.
(17)     For at sikre, at
budgetkonsolideringsstrategien lykkes, er det til slut vigtigt at understøtte
budgetkonsolideringen med omfattende strukturreformer på linje med Rådets
henstillinger til Belgien i forbindelse med det europæiske semester og i
særdeleshed henstillingerne om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store ubalancer -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1.           Belgien bringer senest i 2013
den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort budgetunderskud til
ophør.
2.           Belgien nedbringer det samlede underskud til 2,7 % af BNP i 2013.
Denne nominelle forbedring svarer til en forbedring af struktursaldoen på
1 % af BNP i 2013 baseret på Kommissionens tjenestegrenes prognose fra
foråret 2013.
3.           Belgien vedtager og gennemfører
fuldt ud alle de konsolideringsforanstaltninger, der er indarbejdet i budgettet
for 2013, samt yderligere strukturforanstaltninger til at nå de
strukturindsatser, der er omhandlet i henstillingen af 2013.
4.           Belgien bør være parat til at
vedtage yderligere foranstaltninger, hvis risiciene for budgetplanerne skulle
indtræde. Budgetkonsolideringsforanstaltningerne bør på vækstfremmende vis
sikre en varig forbedring af den offentlige struktursaldo.
Artikel 2
1.           Belgien fremlægger senest den
21. september 2013 en rapport over de foranstaltninger, der er truffet til at
efterkomme denne afgørelse. Kommissionen evaluerer rapporten med henblik på at
vurdere de fremskridt, der er sket i retning af en korrektion af det
uforholdsmæssigt store underskud.
2.           Belgien fremlægger
Kommissionen yderligere kvartalsrapporter til vurdering af de fremskridt, der
er sket i retning af at overholde denne afgørelse.
3.           Belgien fremlægger senest den
31. december 2013 en rapport om den påtænkte gennemførelse af den første
henstilling, der blev fremsat under det europæiske semester vedrørende
vedtagelse af eksplicitte samordningsaftaler for at sikre, at
budgetmålsætningen er bindende på føderalt og subføderalt niveau på mellemlang
sigt.
4.           Belgien forelægger
strukturforanstaltninger for 2014, der skal sikre en holdbar korrektion af det
uforholdsmæssigt store underskud og et passende fremskridt mod den
mellemsigtede målsætning.
Artikel 3
Denne afgørelse
er rettet til Kongeriget Belgien.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.
[2]               Alle dokumenter i forbindelse med Belgiens
uforholdsmæssigt store underskud findes her:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/belgium_en.htm


title: 2011/622/EU: Kommissionens henstilling af 20. september 2011 om proceduren til eftervisning af, i hvor høj grad eksisterende jernbanestrækninger er i overensstemmelse med grundparametrene i de tekniske specifikationer for interoperabilitet  EØS-relevant tekst

text:
               21.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 243/23

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 20. september 2011
   om proceduren til eftervisning af, i hvor høj grad eksisterende jernbanestrækninger er i overensstemmelse med grundparametrene i de tekniske specifikationer for interoperabilitet
   (EØS-relevant tekst)
   (2011/622/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtning:
   Ifølge afsnit 7.3.4 i bilaget til Kommissionens afgørelse 2011/275/EU af 26. april 2011 om en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet »Infrastruktur« i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (1) kan kørsel med TSI-konforme køretøjer, der er i overensstemmelse med de væsentlige krav i direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (2), være tilladt på eksisterende strækninger, der ikke fornyes eller opgraderes. Infrastrukturforvalteren bør i sådanne tilfælde, på grundlag af frivillighed, kunne udfylde infrastrukturregistret i overensstemmelse med bilag D til afgørelse 2011/275/EU. Der bør henstilles, at der anvendes en fælles procedure til at eftervise, i hvor høj grad grundparametre er opfyldt i den TSI, der er fastsat ved afgørelse 2011/275/EF —
   VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   Proceduren i bilaget anvendes til at eftervise, i hvor høj grad eksisterende faste installationer er i overensstemmelse med grundparametrene i de tekniske specifikationer for interoperabilitet.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2011.

            På Kommissionens vegne

         Siim KALLAS

            Næstformand

      (1)  EUT L 126 af 14.5.2011, s. 53.

      (2)  EUT L 191 af 18.7.2008, s. 1.

      BILAG

         Procedure til eftervisning af, i hvor høj grad eksisterende jernbanestrækninger er i overensstemmelse med grundparametrene i de tekniske specifikationer for interoperabilitet

      1.   Indledning

      1.1.   Teknisk anvendelsesområde

      Denne procedure vedrører følgende delsystemer af Unionens jernbanesystem:

                  a)

                  det strukturelt definerede delsystem Infrastruktur og

                  b)

                  det strukturelt definerede delsystem Energi.

            Disse delsystemer står på listen over delsystemer i direktiv 2008/57/EF, bilag II, punkt 1.
      1.2.   Geografisk anvendelsesområde

      Denne procedures geografiske anvendelsesområde er Unionens jernbanesystem som fastlagt ved direktiv 2008/57/EF.
      1.3.   Definitioner

      I denne procedure forstås ved:
      a)   »EI«: eksisterende infrastruktur (faste anlæg), der er taget i brug, før direktiv 2008/57/EF trådte i kraft, eller strækninger, der er taget i brug, efter at direktiv 2008/57/EF er trådt i kraft, uden at være underlagt EF-verifikationsproceduren
      b)   »EI-eftervisning af overensstemmelse«: verifikation af, om grundlæggende parametre for et delsystem og/eller et element af eksisterende strækninger er i overensstemmelse med kravene i de relevante TSI’er
      c)   »EI-attest for eftervist overensstemmelse«: dokument, der udfærdiges af en uafhængig assessor på grundlag af EI–eftervisningen af overensstemmelse
      d)   »EI-erklæring om eftervist overensstemmelse«: dokument, der udfærdiges af en ansøger efter modtagelsen af et EI–bevis for eftervist overensstemmelse.
      2.   Procedure til eftervisning af eksisterende strækningers overensstemmelse med tekniske specifikationer for interoperabilitet

      2.1.   Formål

      Ifølge afgørelse 2011/275/EU vedrørende en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet »infrastruktur« i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog kan kørsel med TSI-konforme køretøjer, der er i overensstemmelse med de væsentlige krav i direktiv 2008/57/EF, være tilladt på eksisterende strækninger, der ikke fornyes eller opgraderes.
      Derfor kan følgende procedure anvendes til eftervisning af eksisterende faste anlægs overensstemmelse med de relevante TSI’er, uden at de underlægges en ny ibrugtagningstilladelse.
      Proceduren er ikke obligatorisk, men kan anvendes på et frivilligt grundlag.
      2.2.   Procedure hvormed det eftervises, i hvor høj grad TSI'ens grundparametre er opfyldt

      1.   Som procedure til eftervisning af, i hvor høj grad TSI 'ens grundparametre er opfyldt, benyttes proceduren EI–eftervisning af overensstemmelse, hvorved ansøgeren er i overensstemmelse med de forpligtelser, der er fastsat i punkt 2, 3, 5.2 og 5.4, og på eget ansvar sikrer og erklærer, at det pågældende delsystem, der er underlagt bestemmelserne i punkt 4, er i overensstemmelse med kravene i den eller de relevante TSI' er.
      2.   Ansøgeren indgiver en ansøgning om EI-eftervisning af overensstemmelse for delsystemet til en uafhængig assessor efter eget valg.
      Ansøgningen omfatter:

                  a)

                  ansøgerens navn og adresse samt navn og adresse på ansøgerens bemyndigede repræsentant, hvis denne indgiver ansøgningen

                  b)

                  den tekniske dokumentation.

            3.   Teknisk dokumentation

                  3.1.

                  Ansøgeren udarbejder den tekniske dokumentation og stiller den til rådighed for den uafhængige assessor, der er omhandlet i punkt 4. Dokumentationen bør gøre det muligt at eftervise, i hvor høj grad det eksisterende delsystem er i overensstemmelse med grundparametrene i den eller de relevante TSI' er.

                  3.2.

                  Den tekniske dokumentation indeholder, hvor det er relevant, følgende elementer:

                              a)

                              en generel beskrivelse af det eksisterende delsystem

                              b)

                              de dokumenter, der er nødvendige for at kunne sammensætte den tekniske dokumentation,

                              c)

                              en oversigt over, hvilke harmoniserede standarder og/eller andre relevante tekniske specifikationer, hvis referencer er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende og/eller nationale tekniske specifikationer, som er meddelt i henhold til artikel 17, stk. 3, i direktiv 2008/57/EF, der er anvendt helt eller delvist, samt beskrivelser af de løsninger, der er anvendt for at opfylde kravene i den eller de relevante TSI'er i de tilfælde, hvor de harmoniserede eller nationale standarder ikke er anvendt. Er harmoniserede eller nationale standarder anvendt delvis, skal den tekniske dokumentation angive, hvilke dele der er anvendt

                              d)

                              betingelser for anvendelse af delsystemet (restriktioner vedrørende kørselstid eller -afstand, slidgrænser osv.)

                              e)

                              de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for at forstå, hvordan delsystemet skal drives og vedligeholdes

                              f)

                              betingelser for vedligeholdelse og teknisk dokumentation vedrørende vedligeholdelsen af delsystemet

                              g)

                              tekniske krav, som er anført i den eller de relevante TSI'er, og som der vil skulle tages hensyn til under vedligeholdelse eller drift af delsystemet

                              h)

                              al anden relevant teknisk dokumentation, som kan godtgøre, at kompetente instanser tidligere har foretaget kontrol eller prøvninger med positivt resultat under sammenlignelige vilkår.

                  3.3.

                  Ansøgeren opbevarer den tekniske dokumentation, så den står til rådighed for de nationale myndigheder i hele delsystemets levetid.

            4.   Procedure, hvormed det eftervises, i hvor høj grad TSI'ens grundparametre er opfyldt.

                  4.1.

                  Den uafhængige assessor, som ansøgeren har valgt, tager hensyn til dokumentation for undersøgelser, kontrol eller prøvninger, der er udført af andre organer eller af ansøgeren.

                  4.2.

                  Den dokumentation, der indsamles af en uafhængig assessor, skal være egnet og tilstrækkelig til at eftervise, i hvor høj grad den eller de relevante TSI'ers krav er opfyldt, og at alle påkrævede og relevante kontroller og afprøvninger er blevet udført.

                  4.3.

                  Når det eksisterende delsystem er i overensstemmelse med kravene i den eller de relevante TSI'er, udfærdiger en uafhængig assessor et EI-bevis for eftervist overensstemmelse.

            5.   EI-erklæring om eftervist overensstemmelse

                  5.1.

                  Ansøgeren udarbejder en skriftlig EI-erklæring om eftervist overensstemmelse for delsystemet og opbevarer den i hele delsystemets levetid. Af EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse skal det fremgå, for hvilket delsystem den er udarbejdet.

                  5.2.

                  EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse og de ledsagende dokumenter er udarbejdet i henhold til kapitel 2.5

                  5.3.

                  En kopi af EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse stilles efter anmodning til rådighed for de relevante myndigheder.

            6.   Teknisk dokumentation

                  6.1.

                  Den uafhængige assessor har ansvaret for at samle den tekniske dokumentation, som ledsager EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse.

                  6.2.

                  Den tekniske dokumentation, der ledsager EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse, overdrages til ansøgeren.

                  6.3.

                  Ansøgeren opbevarer en kopi af den tekniske dokumentation i hele delsystemets levetid; det fremsendes efter anmodning til de øvrige medlemsstater.

            2.3.   Egenskaber, der skal vurderes

      De egenskaber, der skal vurderes ved anvendelse af proceduren til eftervisning af, i hvor høj grad TSI'ens grundparametre er opfyldt, er fastsat i:

                  —

                  Tabel 1 for delsystemet Infrastruktur i det konventionelle jernbanesystem

                  —

                  Tabel 2 for delsystemet Energi i det konventionelle jernbanesystem

                  —

                  Tabel 3 for delsystemet Infrastruktur til højhastighedstog og

                  —

                  Tabel 4 for delsystemet Energi til højhastighedstog.

         Tabel 1

         Vurdering af delsystemet Infrastruktur til konventionelle tog med henblik på EI-eftervisning af overensstemmelse

                  Egenskaber, der skal vurderes (CR INF TSI)

                  Eksisterende strækning, som ikke er underlagt EF-verifikation

                  Særlige vurderingsprocedurer
                  (CR INF TSI)

                  1

                  2

                  Fritrumsprofil (4.2.4.1)

                  X

                  6.2.4.1

                  Sporafstand (4.2.4.2)

                  X

                  6.2.4.2

                  Maksimale stigninger/fald (4.2.4.3)

                  X

                  Mindste vandrette kurveradius (4.2.4.4)

                  X

                  Mindste afrundingsradius (4.2.4.5)

                  X

                  Nominel sporvidde (4.2.5.1)

                  X

                  Overhøjde (4.2.5.2)

                  X

                  Rampestigningshastighed (4.2.5.3)

                  X

                  Overhøjdeunderskud (4.2.5.4)

                  X

                  6.2.4.3

                  Ækvivalent konicitet (4.2.5.5.1) - konstruktion

                  Ikke relevant

                  Ækvivalent konicitet (afsnit 4.2.5.5.2) — i drift

                  Udestående punkt

                  6.2.4.5

                  Skinnetværprofil for almindeligt sporstykke (4.2.5.6)

                  Ikke relevant

                  Skinnehældning (4.2.5.7)

                  X

                  Sporets stivhed (4.2.5.8)

                  Ikke relevant

                  Låseanordninger (4.2.6.1)

                  X

                  Sporskifters geometri i drift (4.2.6.2)

                  Ikke relevant

                  Maksimal længde af føringsløst stykke i faste krydsninger (4.2.6.3)

                  X

                  6.2.4.7

                  Sporets evne til at optage lodrette belastninger (4.2.7.1)

                  X

                  6.2.5

                  Sporets evne til at optage langsgående kræfter (4.2.7.2)

                  X

                  6.2.5

                  Sporets evne til at optage tværgående kræfter (4.2.7.3)

                  X

                  6.2.5

                  Nye broers evne til at optage trafikale belastninger (4.2.8.1)

                  Ikke relevant

                  Ækvivalent lodret belastning ved nye jordkonstruktioner og virkninger i form af jordtryk (4.2.8.2)

                  Ikke relevant

                  Stabiliteten af nye konstruktioner over eller nær ved sporet (4.2.8.3)

                  Ikke relevant

                  Eksisterende broers og jordkonstruktioners evne til at optage trafikale belastninger (4.2.8.4)

                  X

                  6.2.4.9

                  Fastlæggelse af grænseværdier for akutindgreb, fejlretning og vedligeholdelse (4.2.9.1)

                  Ikke relevant

                  Grænseværdi for akutindgreb ved vridning (4.2.9.2)

                  Ikke relevant

                  Grænseværdi for akutindgreb ved variation i sporvidde (4.2.9.3)

                  Ikke relevant

                  Grænseværdi for akutindgreb ved afvigelse fra overhøjdens projekterede værdi (4.2.9.4)

                  Ikke relevant

                  Driftsmæssig perronlængde (4.2.10.1)

                  X

                  Perronbredde og perronkant (4.2.10.2)

                  X

                  Perronafslutning (4.2.10.3)

                  X

                  Perronhøjde (4.2.10.4)

                  X

                  Perronforskydning (4.2.10.5)

                  X

                  Maksimal trykvariation i tunneller (4.2.11.1)

                  X

                  6.2.4.6

                  Grænseværdier for støj og vibrationer samt dæmpningsforanstaltninger (4.2.11.2)

                  Udestående punkt

                  Beskyttelse mod elektrisk stød (4.2.11.3)

                  Se Energi

                  Sikkerhed i jernbanetunneller (4.2.11.4)

                  Se Sikkerhed i jernbanetunneler

                  Effekter af sidevind (4.2.11.5)

                  Udestående punkt

                  Afstandsmarkeringer (4.2.12.1)

                  X

                  Toilettømning (4.2.13.2)

                  X

                  6.2.4.10

                  Togvaskeanlæg (4.2.13.3)

                  X

                  6.2.4.10

                  Vandpåfyldning (4.2.13.4)

                  X

                  6.2.4.10

                  Brændstofpåfyldning (4.2.13.5)

                  X

                  6.2.4.10

                  Elforsyningsanlæg (fremmednet) (4.2.13.6)

                  X

                  6.2.4.10

         Tabel 2

         Vurdering af delsystemet Energi til konventionelle tog med henblik på EI-eftervisning af overensstemmelse

                  Egenskaber, der skal vurderes (CR ENE TSI)

                  Eksisterende strækning, som ikke er underlagt EF-verifikation

                  Særlige vurderingsprocedurer
                  (CR ENE TSI)

                  1

                  2

                  Spænding og frekvens (4.2.3)

                  X

                  Parametre vedr. systemets ydeevne (4.2.4)

                  X

                  6.2.4.1

                  Kontinuitet i strømforsyningen under forstyrrelser i tunneller (4.2.5)

                  X

                  Strømkapacitet, jævnstrømssystemer, holdende tog (4.2.6)

                  X

                  Regenerativ bremsning (4.2.7)

                  X

                  6.2.4.2

                  Samordning af elektrisk beskyttelse (4.2.8)

                  X

                  6.2.4.3

                  Harmonisk udstråling og dynamiske virkninger ved vekselstrømssystemer (4.2.9)

                  X

                  6.2.4.4

                  Køreledningsssystemets geometri — køreledningshøjde (4.2.13.1)

                  X

                  Køreledningssystemets geometri: Variation i køreledningshøjden (4.2.13.2)

                  X

                  Køreledningssystemets geometri: Sideforskydning (4.2.13.3)

                  X

                  Strømaftagerprofil (4.2.14)

                  X

                  Gennemsnitlig kontaktkraft (4.2.15)

                  X

                  Dynamisk adfærd og strømaftagningskvalitet (4.2.16)

                  X

                  6.1.4.1 og 6.2.4.5

                  Afstand mellem strømaftagere (4.2.17)

                  X

                  Køreledningsmateriale (4.2.18)

                  X

                  Sektioner til faseadskillelse (4.2.19)

                  X

                  Sektioner til systemadskillelse (4.2.20)

                  X

                  Styring af strømforsyningen i faresituationer (4.4.2.3)

                  X

                  Vedligeholdelsesregler (4.5)

                  X

                  6.2.4.6

                  Beskyttelse mod elektrisk stød (4.7.2, 4.7.3 og 4.7.4)

                  X

         Tabel 3

         Vurdering af delsystemet Infrastruktur til højhastighedstog med henblik på EI-eftervisning af overensstemmelse

                  Egenskaber, der skal vurderes (HS INF TSI)

                  Eksisterende strækning, som ikke er underlagt EF-verifikation

                  Særlige vurderingsprocedurer
                  (HS INF TSI)

                  1

                  2

                  Nominel sporvidde (punkt 4.2.2)

                  X

                  Mindste fritrumsprofil (4.2.3)

                  X

                  6.2.6.1

                  Sporafstand (mellem centerlinjer) (4.2.4)

                  X

                  Maksimale stignings- og faldforhold (4.2.5)

                  X

                  Mindste kurveradius (4.2.6)

                  X

                  Sporoverhøjde (punkt 4.2.7)

                  X

                  Manglende overhøjde (4.2.8)

                  X

                  Ækvivalent konicitet (projekteringsværdi) (4.2.9.2)

                  Ikke relevant

                  Minimumværdier for gennemsnitlig sporvidde (4.2.9.3.1)

                  Ikke relevant

                  Geometrisk kvalitet af sporet og begrænsninger for isolerede fejl (4.2.10)

                  Ikke relevant

                  Skinnehældning (4.2.11)

                  X

                  6.2.6.4

                  Sikrings- og aflåsningssystemer (4.2.12.1)

                  X

                  Brug af drejetapper (4.2.12.2)

                  X

                  Geometriske egenskaber (4.2.12.3)

                  Ikke relevant

                  Sporets modstandsevne (4.2.13)

                  X

                  Lodrette belastninger på bygværker (4.2.14)

                  X

                  Global sporstivhed (4.2.15)

                  Udestående punkt

                  6.2.6.3

                  Maksimale trykvariationer i tunneller (4.2.16)

                  X

                  6.2.6.5

                  Sidevindspåvirkning (4.2.17)

                  X

                  Specifikationer for elektricitet (4.2.18)

                  X

                  Støj og vibrationer (4.2.19)

                  Ikke relevant

                  Adgang til perronen (4.2.20.1)

                  X

                  Nyttelængde af perron (4.2.20.2)

                  X

                  Perronhøjde og afstand fra midten af sporet (4.2.20.4-5)

                  X

                  Spor langs perroner (4.2.20.6)

                  X

                  Forebyggelse af elektrisk stød (4.2.20.7)

                  Se HS ENE

                  Adgang for bevægelseshæmmede personer (4.2.20.8)

                  Se TSI Bevægelseshæmmede

                  Brandsikring og sikkerhed i jernbanetunneller (4.2.21)

                  Se TSI Tunnelsikkerhed

                  Adgang til eller indtrængen på jernbaneinstallationer (4.2.22)

                  X

                  Sideplads for passagerer i tilfælde af afstigning fra toget uden for en station (4.2.23)

                  X

                  Længde på arbejdsspor (4.2.25.1)

                  X

                  Gradient på arbejdsspor (4.2.25.2)

                  X

                  Kurveradius (4.2.25.3)

                  X

                  Faste installationer til vedligeholdelse af tog (4.2.26)

                  X

         Tabel 4

         Vurdering af delsystemet Energi til højhastighedstog med henblik på EI-eftervisning af overensstemmelse

                  Egenskaber, der skal vurderes (HS ENE TSI)

                  Eksisterende strækning, som ikke er underlagt EF-verifikation

                  Særlige vurderingsprocedurer
                  (HS ENE TSI)

                  1

                  2

                  Spænding og frekvens (4.2.2)

                  X

                  Systemets ydelsesniveau og installeret effekt (4.2.3)

                  X

                  Regenerativ bremsning (4.2.4)

                  X

                  Fortsættelse af strømforsyning (4.2.7)

                  Ikke relevant

                  Køreledningens overordnede konstruktion, geometri (4.2.9)

                  X

                  Køreledningssystemets overholdelse af fritrumsprofilen (4.2.10)

                  X

                  Køretrådsmateriale (4.2.11)

                  X

                  Bølgeudbredelseshastighed for køreledningen (4.2.12)

                  Ikke relevant

                  Statisk kontaktkraft (4.2.14)

                  Ikke relevant

                  Gennemsnitlig kontaktkraft (4.2.15)

                  X

                  Strømaftagningens dynamiske adfærd og kvalitet (4.2.16)

                  X

                  4.2.16.2.1, 4.2.16.2.3

                  Lodret forskydning af kontaktpunktet (4.2.17)

                  X

                  Køreledningssystemets strømkapacitet (4.2.18)

                  X

                  Strømkapacitet, holdende tog (4.2.20)

                  X

                  Sektioner til faseadskillelse (4.2.21)

                  X

                  Sektioner til systemadskillelse (4.2.22)

                  X

                  Ordninger til koordinering af elektrisk beskyttelse (4.2.23)

                  X

                  Harmoniske og dynamiske påvirkninger (4.2.25)

                  Ikke relevant

                  Strømforsyning i faretilfælde (4.4.1)

                  X

                  Vedligeholdelse — producentens ansvar (4.5.1)

                  Ikke relevant

                  Vedligeholdelse — infrastrukturforvalterens ansvar (4.5.2)

                  Ikke relevant

                  Beskyttelse mod elektrisk stød (4.7.1, 4.7.2 og 4.7.3)

                  X

            2.4.   Krav til uafhængig assessor

      1.   En uafhængig assessor, der udvælges af ansøgeren, foretager EI-eftervisningen af overensstemmelse for de eksisterende strækninger. En uafhængig assessor kan være en ekstern enhed eller en intern del af infrastrukturforvalteren.
      2.   I henseende til jernbaneinfrastrukturen har den uafhængige assessor:

                  a)

                  en relevant teknisk uddannelse

                  b)

                  et tilfredsstillende kendskab til kravene i relation til den vurdering, der skal foretages, en tilstrækkelig praktisk erfaring med en sådan kontrol, og

                  c)

                  evne til at udfærdige EI–beviser for eftervist overensstemmelse og teknisk dokumentation, som udgør de formelle resultater af de udførte vurderinger.

            3.   En uafhængig assessor, der udgør en intern del af infrastrukturforvalteren, skal opfylde følgende krav:

                  a)

                  assessoren og det tilknyttede personale skal kunne afgrænses organisatorisk og have rapporteringsmetoder, der sikrer deres upartiskhed

                  b)

                  hverken assessoren eller det tilknyttede personale må være ansvarlige for drift eller vedligeholdelse af de produkter, som de vurderer, og de må heller ikke deltage i aktiviteter, som kan rejse tvivl om deres uafhængige dømmekraft og integritet i relation til deres vurderingsaktiviteter

                  c)

                  assessoren må kun udøve sine ydelser hos den virksomhed, som den udgør en del af.

            2.5.   Erklæring om eftervist overensstemmelse

      1.   EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse og ledsagedokumenter skal være dateret og underskrevet.
      2.   Denne erklæring skal være affattet på samme sprog som den tekniske dokumentation og skal indeholde følgende:

                  a)

                  henvisninger til proceduren til eftervisning af eksisterende strækningers overensstemmelse med tekniske specifikationer for interoperabilitet

                  b)

                  navn og adresse for ansøgeren eller dennes bemyndigede repræsentant inden for EU (firmanavn og fuld adresse angives; repræsentanter skal ligeledes angive ansøgerens firmanavn),

                  c)

                  kort beskrivelse af delsystemet

                  d)

                  navn og adresse på den uafhængige assessor, der har foretaget EI-eftervisning af overensstemmelse

                  e)

                  henvisninger til dokumenterne i den tekniske dokumentation

                  f)

                  alle relevante bestemmelser, hvad enten de er foreløbige eller endelige, som delsystemet skal overholde, herunder i givet fald begrænsninger i eller betingelser for driften

                  g)

                  er bestemmelserne foreløbige, angives gyldighedsperioden for EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse

                  h)

                  underskriverens identitet.


title: Rådets henstilling af 12. juli 2011 om Luxembourgs nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014

text:
               16.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 210/5

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2011
   om Luxembourgs nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014
   2011/C 210/02
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 3,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (2), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.

               (4)

               Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (5)

               Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (6)

               Den 29. april 2011 afleverede Luxembourg sin 2011-opdatering af stabilitetsprogram for perioden 2011-2014 og sit nationale reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (7)

               Luxembourg er kommet forholdsvis godt gennem den finansielle og økonomiske krise i betragtning af den finansielle sektors ualmindelig store vægt i økonomien. Efter et fald i det reale BNP på 3,6 % i 2009 kom økonomien sig hurtigt i 2010. BNP voksede med ca. 3,5 %, hjulpet på vej af en forøgelse af de offentlige udgifter, som regeringen vedtog som led i den europæiske økonomiske genopretningsplan, og af en stærk stigning i nettoeksporten. Beskæftigelsen forblev robust, hvilket til dels skyldtes en omfattende brug ordninger med nedsat arbejdstid, som myndighederne tilskyndede til. Arbejdsløsheden begyndte at vokse fra begyndelsen af 2008 og har stort set stabiliseret sig på et niveau på ca. 6 %, som er et historisk højt niveau for Luxembourg. Til trods for recessionen er Luxembourgs offentlige finanser forholdsvis sunde (et underskud på 1,7 % og en bruttogæld på 18,4 % i 2010) takket være et meget gunstigt udgangspunkt.

               (8)

               Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er lidt forsigtigt sammenlignet med Kommissionens tjenestegrenes forårsprognose fra 2011. Ifølge stabilitetsprogrammet er målet for 2011 et underskud på 1 %, hvilket er på linje med forårsprognosen fra Kommissionens tjenestegrene. Ved en uændret politik kan der i henhold til stabilitetsprogrammet forventes en forværring af det samlede underskud til 1,5 % af BNP i 2012, før det gradvis forbedres til 0,8 % af BNP i 2014. Prognosen fra Kommissionens tjenestegrene er lidt mere optimistisk med et forventet underskud på 1,1 % af BNP i 2012, idet den tager udgangspunkt i et mere gunstigt makroøkonomisk scenario og en langsommere stigning i udgifterne. I henhold til stabilitetsprogrammet forventes det ikke, at den mellemfristede målsætning, der defineres som et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP, kan opfyldes i programperioden fra 2011 til 2014. Tværtimod forventes den strukturelle saldo (genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af stabilitetsprogrammets oplysninger og i henhold til den aftalte metode) at forværres gradvis fra et overskud på 0,3 % i 2011 til et underskud på 0,8 % i 2014.

               (9)

               Med en fortsat solid BNP-vækst kan Luxembourgs offentlige finanser have fordel af en yderligere forbedring af den strukturelle saldo med henblik på at nå den mellemfristede målsætning allerede i 2012. Det vil give Luxembourg en sikkerhedsmargen som værn mod eventuelle kommende økonomiske kriser og bidrage til at forbedre den langfristede holdbarhed i de offentlige finanser. Herudover vil det på baggrund af de skønnede virkninger af de implicitte forpligtelser i forbindelse med befolkningens aldring være gavnligt for Luxembourg at have en mere ambitiøs mellemfristet målsætning.

               (10)

               Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed, at være middelstore. Luxembourg forventes at have EU's største stigning i udgifterne i forbindelse med befolkningens aldring i de kommende årtier. Den kortfristede finansiering af pensionssystemet understøttes i øjeblikket af en lav ældrekvote og er til dels afhængig af de bidrag, som betales af den forholdsvis unge gruppe af grænsearbejdere. Fremover vil disse to faktorer udvikle sig i negativ retning, og pensionsudgifterne ventes at stige betydeligt. Selv om staten har akkumuleret betydelige aktiver, og pensionsreserverne stadig vokser, vil de ikke være tilstrækkelige til at sikre holdbarheden i systemet. Beskæftigelsesfrekvensen for ældre arbejdstagere (55-64 år) er desuden på 38,2 % (2009), og det er en af de laveste i EU-27 (EU-gennemsnit: 46 %). Den lovbestemte pensionsalder er i princippet 65 år, men Luxembourgs pensionssystem giver ofte mulighed for tidligere pension næsten uden fradrag i pensionsbeløbet, som i forvejen er forholdsvis stort. Som følge heraf er den gennemsnitlige alder for tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet 59,4 år, og det vejer tungt i udgifterne til pensionssystemet. Regeringens planer for en pensionsreform omfatter en ny ordning, som tager sigte på at få arbejdstagerne til frivilligt at blive længere på arbejdsmarkedet. Det ville give en bedre forsørgerkvote i pensionssystemet. Ordningen vil dog kun finde anvendelse på nye pensionister og kun på den del af karrieren, som ligger efter reformens ikrafttræden, så den når først sin fulde virkning efter 40 år.

               (11)

               Luxembourgs pris- og omkostningskonkurrenceevne er forringet væsentligt siden starten af forrige årti. Det skyldes både løn- og produktivitetsudviklingen. I perioden 2000-2010 steg enhedslønomkostningerne halvanden gang hurtigere i Luxembourg end gennemsnitligt i EU-15 og mere end fem gange hurtigere end i Tyskland. Regeringen og fagforeningerne har aftalt at udsætte den automatiske lønindeksering fra foråret til oktober 2011, så der vil være en væsentlig lavere stigning i reallønningerne i 2011. Der er endnu ikke truffet nogen afgørelse om den efterfølgende tærskel. Med den nuværende inflationsprognose kunne den næste automatiske indeksering finde sted allerede i foråret 2012 og den ville så udligne den tidligere forbedring af omkostningskonkurrenceevnen.

               (12)

               Til trods for en historisk høj vækst i beskæftigelsen er beskæftigelsesfrekvensen for personer med bopæl i Luxembourg lavere end EU-gennemsnittet; det gælder navnlig for unge og ældre arbejdstagere. Jobskabelsen de senere år har først og fremmest gavnet arbejdstagere med bopæl i andre lande. Selv om stigningen i arbejdsløsheden siden 2008 skyldes recessionen, har den en tiltagende strukturel karakter, som illustreres af det faktum, at beskæftigelsen i vækstårene før krisen skulle vokse med ca. 4 % om året for at udløse et marginalt fald i arbejdsløsheden. Ungdomsarbejdsløsheden er ret høj med 16,1 % i 2010 sammenlignet med 6 % af den samlede erhvervsaktive befolkning. Arbejdsløshedskvoten er stærkt afhængig af uddannelsesniveauet. Unge bosat i Luxembourg er i hård konkurrence om ledige job med arbejdstagere fra andre lande, som ofte har samme eller bedre kvalifikationer.

               (13)

               Regeringen har beskrevet en række tilsagn afgivet i forbindelse med europluspagten. Disse tilsagn henviser til de fire områder i pagten. På den finanspolitiske side godkendte regeringen elementerne i en pensionsreform og forpligtede sig til at afslutte reformen inden udgangen af 2011. For at styrke den finansielle stabilitet er foranstaltningerne fokuseret på at øge den finansielle sektors modstandsdygtighed gennem regulering og overvågning på europæisk og internationalt plan og ved at fortsætte bestræbelserne på at diversificere Luxembourgs økonomiske struktur. Foranstaltningerne vedrørende beskæftigelsen er målrettet mod at øge effektiviteten af aktive beskæftigelsespolitikker (reform af »Administration de l'Emploi«) og fremme af livslang læring i den private sektor i form af en højere statslig medfinansieringssats. Konkurrenceforanstaltningerne omfatter en udsættelse af lønindekseringen fra foråret 2011 (som ville blive udløst som følge af det automatiske lønreguleringssystem) til oktober 2011 og et tilsagn om at forhandle en tilsvarende udsættelse i 2012 med arbejdsmarkedets parter. Derudover er regeringen forpligtet sig til at forbedre erhvervsmiljøet ved hjælp af forenkling af administrative procedurer og bedre infrastruktur. Tilsagnene er på linje med den overordnede reformdagsorden fastsat i stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram og tackler problemstillinger inden for områderne pension, konkurrenceevne, beskæftigelse (herunder navnlig unge og ældre) og den finansielle sektor. Der er dog nogle af de foreslåede reformer, som ikke er beskrevet detaljeret nok. Tilsagnene i europluspagten er blevet vurderet og taget i betragtning i henstillingerne.

               (14)

               Kommissionen har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram, herunder Luxembourgs tilsagn under europluspagten. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Luxembourg, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. På denne baggrund mener Kommissionen, at det burde være muligt at gennemføre en mere ambitiøs nedbringelse af underskuddet i 2011 i lyset af de gunstige makroøkonomiske udsigter, og at en strammere finanspolitisk kurs ville gøre det muligt for Luxembourg at nå den mellemfristede målsætning i 2012. Der bør også tages yderligere skridt til at reformere pensionssystemet og fremme aktiv aldring, for at styrke konkurrenceevnen og for at hjælpe unge i arbejde.

               (15)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet undersøgt Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram for 2011, og Rådets udtalelse (3) afspejles især i henstilling 1) og 2) nedenfor. Under hensyntagen til Det Europæiske Råds konklusioner af 25. marts 2011 har Rådet gennemgået Luxembourgs nationale reformprogram,

         HENSTILLER, at Luxembourg træffer foranstaltninger i perioden 2011-2012 med henblik på at:

               1.

               Udnytte de forbedrede konjunkturforhold, styrke den finanspolitiske indsats og bruge uventede ekstra indtægter til at nedbringe det samlede underskud yderligere og opfylde den mellemfristede målsætning i 2012.

               2.

               Fremlægge forslag til og gennemføre en bredt anlagt reform af pensionssystemet for at sikre den langfristede holdbarhed i pensionssystemet, begyndende med foranstaltninger, som øger ældre arbejdstageres deltagelse på arbejdsmarkedet, herunder navnlig ved at gøre tidlig tilbagetrækning mindre attraktiv. Med henblik på at hæve den faktisk pensionsalder, kan foranstaltninger, så som at den fastsatte pensionsalder følger den forventede levetid overvejes.

               3.

               I samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national praksis, tage skridt til, at reformere lønfastsættelsessystemet for at sikre, at lønstigninger stemmer bedre overens med udviklingen i arbejdskraftproduktiviteten og konkurrenceevnen.

               4.

               Tage skridt til at nedbringe ungdomsarbejdsløsheden ved at styrke almene og erhvervsfaglige uddannelsestiltag, der tager sigte på at afstemme de unge menneskers kvalifikationer bedre med arbejdsmarkedets behov.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 138 af 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Jf. artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.