title: Kommissionens henstilling af 24. juli 2018 om retningslinjer for ligebehandlings- og gennemsigtighedskriterier, der skal anvendes af ENTSO-E og ENTSOG, når de udvikler deres TYNDP'er som fastlagt i bilag III, punkt 2, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 347/2013

text:
               27.7.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 265/1

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 24. juli 2018
      om retningslinjer for ligebehandlings- og gennemsigtighedskriterier, der skal anvendes af ENTSO-E og ENTSOG, når de udvikler deres TYNDP'er som fastlagt i bilag III, punkt 2, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 347/2013
      (2018/C 265/01)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172,
      under henvisning til bilag III, punkt 2, nr. 5), til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 347/2013 af 17. april 2013 om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur og om ophævelse af beslutning nr. 1364/2006/EF og ændring af forordning (EF) nr. 713/2009, (EF) nr. 714/2009 og (EF) nr. 715/2009 (1) (i det følgende benævnt »TEN-E-forordningen«), og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Den tiårige netudviklingsplan (»TYNDP«) for elektricitet og TYNDP'en for gas er ikkebindende EU-dækkende dokumenter, som udarbejdes og offentliggøres hvert andet år af henholdsvis det europæiske net af transmissionssystemoperatører for elektricitet (»ENTSO-E«) og det europæiske net af transmissionssystemoperatører for gas (»ENTSOG«) med det formål at vurdere — i overensstemmelse med alle retlige krav — hvordan relevante europæiske projekter bidrager til at forbedre de europæiske el- og gassystemer.

                  (2)

                  I henhold til TEN-E-forordningen skal el- og gaskandidatprojekter optages i den relevante TYNDP som en forudsætning for, at de kan forelægges som kandidater til optagelse på de EU-dækkende lister over projekter af fælles interesse.

                  (3)

                  I henhold til TEN-E-forordningen udsteder Europa-Kommissionen retningslinjer for de kriterier, der skal anvendes af ENTSO-E og ENTSOG, når de udarbejder deres respektive TYNDP'er, med henblik på at sikre ligebehandling og gennemsigtighed i processen.

                  (4)

                  Kommissionen har udarbejdet denne ikkebindende vejledning om de centrale principper, der bør overholdes, og de aspekter, som bør behandles i de praktiske gennemførelsesdokumenter, som vedtages og anvendes af ENTSO-E og ENTSOG, når de udarbejder deres respektive TYNDP'er —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

                  1.

                  Det europæiske net af transmissionssystemoperatører for elektricitet (»ENTSO-E«) og for gas (»ENTSOG«) bør følge de juridisk ikkebindende retningslinjer i bilaget til denne henstilling. Disse retningslinjer burde bidrage til at sikre ligebehandling og gennemsigtighed i processen for udarbejdelse af de tiårige netudviklingsplaner, jf. bilag III, punkt 2, nr. 5), i TEN-E-forordningen (forordning (EU) nr. 347/2013).

                  2.

                  Denne henstilling offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

         Udfærdiget i Bruxelles, 24. juli 2018.

               På Kommissionens vegne

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 115 af 25.4.2013, s. 39.

         BILAG
         1.   INDLEDNING

         1.1.   Formålet med retningslinjerne

         Kommissionens henstilling »Retningslinjer om ligebehandlings- og gennemsigtighedskriterier, der skal anvendes af Det Europæiske Net af Transmissionssystemoperatører for elektricitet (»ENTSO-E«) og for gas (»ENTSOG«), når de udarbejder deres tiårige netudviklingsplaner (»TYNDP'er«)« (i det følgende benævnt »retningslinjerne«) er en reaktion på bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 347/2013 af 17. april 2013 om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur og om ophævelse af beslutning nr. 1364/2006/EF og ændring af forordning (EF) nr. 713/2009, (EF) nr. 714/2009 og (EF) nr. 715/2009 (1) (»TEN-E-forordningen«).
         TYNDP'erne for elektricitet og gas er omfattende og ajourførte europæiske referencedokumenter for elektricitets- og gastransmissionsnettene. TYNDP'erne er toårige dokumenter, som giver et overblik over ekspansionsplanerne for transmissionssystemet, der er udpeget som nødvendige for at sikre, at transmissionsnettet fremmer EU's energipolitiske mål. TYNDP'erne danner grundlaget for udarbejdelsen af listen over projekter af fælles interesse (PCI'er) i elektricitets- og gassektoren. Det er kun gas- og elprojekter, som er optaget i TYNDP'erne, der kan ansøge om at blive projekter af fælles interesse, og deres vurdering bygger i omfattende grad på de projektspecifikke cost-benefit-analyser (CBA), der indgår i TYNDP'erne.
         I retningslinjerne forklares de retlige rammer, der gælder for processerne for udarbejdelse og vedtagelse af TYNDP'erne. De tager sigte på at sikre en retfærdig, ligelig og gennemsigtig proces for optagelse af projekter i TYNDP'erne ved at fastsætte en struktur, indhold og principper, som sikrer sammenhæng mellem de to TYNDP-processer samt de to ENTSO'ers ensartede fortolkning af de gældende principper og regler. De opstiller en generel ramme for vedtagelse, revision og anvendelse af de praktiske gennemførelsesdokumenter, der skal vedtages og anvendes af henholdsvis ENTSO-E og ENTSOG, for at sikre ligebehandling og gennemsigtighed i de omhandlede aktiviteter.
         Udarbejdelsen af disse retningslinjer er fastsat i bilag III, punkt 2, nr. 5), i TEN-E-forordningen om processen for opstilling af regionale lister med henblik på at udpege projekter af fælles interesse: »… udsteder Kommissionen retningslinjer for de kriterier, der skal anvendes af ENTSO'en for elektricitet og ENTSO'en for gas, når de udarbejder deres respektive ti-årige netudviklingsplaner, som er nævnt i punkt 3 og 4, med henblik på at sikre ligebehandling og gennemsigtighed i processen«. Bestemmelserne vedrørende TYNDP-processerne, der fastlægges i medfør af retningslinjerne, vil gælde for hvert projekt, der overvejes til optagelse i den respektive TYNDP, uanset om projektudvikleren planlægger at forelægge projektet som kandidat i den efterfølgende PCI-udvælgelsesproces.
         Retningslinjerne er ikke juridisk bindende. Alle fremtidige metoder, værktøjer og tidsplaner, som skal anvendes af ENTSO-E og ENTSOG i forbindelse med udarbejdelsen af deres TYNDP'er bør fuldt ud opfylde kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (2) og (EF) nr. 715/2009 (3), TEN-E-forordningen og retningslinjerne.
         1.2.   Adressater

         Retningslinjerne er rettet mod ENTSO-E og ENTSOG. De kriterier, som ENTSO'erne anvender i overensstemmelse med dette dokument, vil få indvirkning på:

                     —

                     alle projektudviklere, som påtænker at udvikle et eltransmissionsinfrastrukturprojekt, som er helt eller delvis beliggende i mindst ét land, der er repræsenteret i ENTSO-E, og anses for at være af europæisk betydning (4), og pålagerprojektudviklere, som planlægger at udvikle ellagringsprojekter i Den Europæiske Union og overholde de tekniske begrænsninger, der er fastsat i bilag II til TEN-E-forordningen, eller planlægger udstyr eller installationer, der er væsentlig for sikkerhed, sikring og effektiv drift af systemet

                     —

                     alle projektudviklere, der planlægger at udvikle et gasinfrastrukturprojekt af europæisk betydning: gastransmissionsledninger, underjordiske oplagringsfaciliteter, modtagelses-, oplagrings- og forgasnings- eller trykfaldsfaciliteter til flydende naturgas (LNG) eller komprimeret naturgas (CNG) eller udstyr eller anlæg, der er afgørende for systemets sikre, forsvarlige og effektive operation eller for at muliggøre tovejskapacitet.

               2.   DE TIÅRIGE NETUDVIKLINGSPLANER (TYNDP'ER)

         2.1.   Retlige krav

         TYNDP'en for elektricitet og TYNDP'en for gas udarbejdes af henholdsvis ENTSO-E og ENTSOG i overensstemmelse med den respektive artikel 8 i forordning (EF) nr. 714/2009 og (EF) nr. 715/2009. De ikkebindende EU-dækkende TYNDP'er offentliggøres hvert andet år og omfatter modellering af det integrerede net, scenarieudvikling, en europæisk prognose for produktionens tilstrækkelighed eller en europæisk prognose for forsyningens tilstrækkelighed, afhængig af situationen, samt en vurdering af systemets robusthed.
         TYNDP'erne er baseret på nationale investeringsplaner, der tager hensyn til regionale investeringsplaner, og, hvis det er relevant, EU-aspekter af netplanlægningen, og er genstand for en cost-benefit-analyse, der anvender den metode, der er fastlagt i overensstemmelse med TEN-E-forordningen. Hvad angår grænseoverskridende samkøringslinjer, bygger TYNDP'erne også på de rimelige behov hos forskellige systembrugere, integrerer langsigtede forpligtelser fra investorer og kortlægger investeringshuller, navnlig for så vidt angår grænseoverskridende kapacitet.
         I henhold til artikel 9, stk. 2, i henholdsvis forordning (EF) nr. 714/2009 og (EF) nr. 715/2009 og artikel 6, stk. 3, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 (5) forelægger Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (»agenturet«) behørigt begrundede udtalelser om udkast til TYNDP'erne og henstillinger til ENTSO'erne, hvis det skønner, at de respektive udkast til TYNDP'er ikke bidrager til ikkediskrimination, reel konkurrence, et effektivt fungerende marked eller tilstrækkelige grænseoverskridende samkøringslinjer, der er åbne for tredjepartsadgang.
         ENTSO'erne er retligt forpligtet (6) til at gennemføre omfattende høringer under udarbejdelsen af TYNDP'erne. Høringerne skal gennemføres på et tidligt stadium og på en åben og gennemsigtig måde under inddragelse af alle relevante markedsdeltagere, de nationale regulerende myndigheder og andre nationale myndigheder samt forsynings- og produktionsvirksomheder. De skal fastlægge synspunkterne hos og forslag fra alle relevante parter i beslutningsprocessen. Alle dokumenter og mødereferater, der vedrører høringerne, offentliggøres.
         TEN-E-forordningen, i hvilken processen for identifikation af projekter af fælles interesse er fastsat, pålægger, at el- og gaskandidatprojekter skal være optaget i TYNDP'erne som en forudsætning for, at de kan opføres på de EU-dækkende PCI-lister (7).
         Endelig er ENTSOG retligt forpligtet til at sikre, at der er sammenhæng og overensstemmelse mellem den langsigtede prognose for overvågningen af gaskvaliteten, der offentliggøres hvert andet år og TYNDP'en for gas, der udarbejdes samtidigt. Høringen af interesseparterne i forbindelse med TYNDP'erne skal udvides til at omfatte et punkt om gaskvalitet.
         2.2.   Principper, der skal respekteres af ENTSO'erne i TYNDP-processen

         For at sikre ligebehandling og gennemsigtighed i TYNDP-processen og under agenturets overvågning i henhold til artikel 9 i henholdsvis forordning (EF) nr. 714/2009 og (EF) nr. 715/2009 bør ENTSO-E og ENTSOG:

                     —

                     for deres el- og gas-TYNDP'er tilrettelægge gennemsigtige og ikkediskriminerende procedurer, som skal kortlægge og inkludere henholdsvis alle relevante europæiske elinfrastrukturprojekter og gasinfrastrukturprojekter, uafhængig af deres projektudviklerstatus (ENTSO- eller ikke-ENTSO-medlemmer)

                     —

                     bekendtgøre TYNDP-proceduren, høre interesseparterne i kritiske beslutningsfaser og om udkastene til TYNDP'er samt muliggøre deres engagement i processen. Hvis behovet opstår og på ENTSO'ernes anmodning, kan de relevante sammenslutninger af interesseparter inddrages i processerne på ad hoc-basis med en rådgivende rolle. De relevante sammenslutninger af interesseparter kan også orienteres regelmæssigt om det igangværende TYNDP-arbejde

                     —

                     sikre gennemsigtighed af TYNDP-procedurernes input- og outputdata i overensstemmelse med CBA-metoden, som f.eks. gør det muligt for enhver interesseret part at forstå den vurdering, der er foretaget af ENTSO'erne

                     —

                     lige fra projektansøgningen til færdiggørelse af TYNDP'en sikre fair og ikkediskriminerende adgang for projektudviklere til oplysninger om vurderingen af deres projekt, der gennemføres i overensstemmelse med CBA-metoden.

               For at sikre overensstemmelse mellem TYNDP'erne og PCI-udvælgelsesprocessen bør ENTSO'erne regelmæssigt konsultere og orientere Kommissionen og agenturet om TYNDP-processerne, herunder navnlig om optagelse af projekter og projektvurderingen. Det vil give ENTSO'erne mulighed for at tage højde for Kommissionens og agenturets anbefalinger i god tid forud for de respektive endelige TYNDP'er.
         3.   FORELÆGGELSE AF PROJEKTER TIL OPTAGELSE I EN TYNDP

         TYNDP'erne for elektricitet og gas skal omfatte alle europæiske relevante el- og gasinfrastrukturprojekter som fastsat i forordning (EU) nr. 347/2013.
         For at sikre 1) en fair og ikkediskriminerende proces for optagelse af projekter i TYNDP'erne, 2) gennemsigtigheden af processen og 3) den overordnede sammenhæng i tilgangen, bør ENTSO-E og ENTSOG indsamle og validere alle projektansøgninger rettidigt og bl.a.:

                     —

                     have et ansøgningsvindue, som er tilstrækkelig til, at projektudviklere kan forelægge projekterne og de krævede oplysninger, der også skal dække alle de relevante praktiske detaljer for optagelse i TYNDP'er; ansøgningsvinduets start- og slutdato bekendtgøres på ENTSO'ernes websteder; der bør anvendes de samme frister for alle projektudviklere i hele processen. Alle projektudviklere bør have adgang til de samme oplysninger under hele processen, og hvis en bestemt udvikler anmoder om afklaring eller yderligere oplysninger vedrørende den overordnede procedure, bør ENTSO'erne også kommunikere dem til alle projektudviklere, for hvem de måtte være relevante

                     —

                     have en verifikationsperiode, der giver tilstrækkelig tid til at sikre, at alle ansøgninger indeholder pålidelige data set i forhold til sammenlignelige infrastrukturprojekter (f.eks. udviklingsfasen og iværksættelsesdatoen), og at der er en gensidig forståelse vedrørende projektdataene mellem ENTSO-E eller ENTSOG og hver projektudvikler

                     —

                     sikre, at offentliggørelsen på den respektive ENTSO's websted af listen over projekter, der overvejes optaget i TYNDP, sker inden for en rimelig tidsfrist for at sikre gennemskuelighed og tidlig adgang til de grundlæggende oplysninger om projekterne

                     —

                     afholde en offentlig høring af passende varighed for at give alle interesserede mulighed for at komme med bemærkninger til udkastet til hver enkelt TYNDP.

               4.   ENTSO'ERNES PRAKTISKE GENNEMFØRELSESDOKUMENTER

         For at sikre gennemførelsen af retningslinjerne og overholdelsen af de ovennævnte principper skal ENTSO-E og ENTSOG udarbejde specifikke praktiske gennemførelsesdokumenter, der tager sigte på at give projektudviklere vejledning om de proceduremæssige trin og de nødvendige oplysninger, der skal indgives, så deres projekt kan optages i den respektive TYNDP.
         Dokumenterne bør udarbejdes og vedtages af den respektive ENTSO efter høring af de relevante interesseparter og under behørig hensyntagen til Kommissionens og agenturets anbefalinger.
         Under de følgende TYNDP-processer, kan revision og ajourføring af de praktiske gennemførelsesdokumenter iværksættes af den respektive ENTSO efter samråd med Kommissionen og agenturet eller på Kommissionens anmodning.
         ENTSO-E og ENTSOG bør i deres praktiske gennemførelsesdokumenter fastsætte kriterier for antagelsen eller afvisningen af forelagte projekter, eftersom antagelsen af uhensigtsmæssige projektansøgninger ville påvirke modelleringen af el- og gasnettene og potentielt udgøre en risiko for den rettidige vedtagelse af TYNDP'erne og for gennemsigtighedsmålet for udviklingen af el- og gasnet i Unionen, jf. betragtning 9 i forordning (EF) nr. 714/2009 og betragtning 18 i forordning (EF) nr. 715/2009. Alle projekter, der godkendes til optagelse i TYNDP'erne bør opfylde de administrative og tekniske krav, der er beskrevet i den respektive ENTSO's praktiske gennemførelsesdokumenter.
         De praktiske gennemførelsesdokumenter bør kort forklare TYNDP-proceduren, herunder de frister, der gælder for hver TYNDP-fase, deres forbindelse til udvælgelsesprocessen for projekter af fælles interesse og anføre de administrative og tekniske kriterier, der skal opfyldes for, at et projekt kan blive en del af den respektive TYNDP. Kriterier kan grupperes i forskellige kategorier og anvendes afhængig af typen af projektudvikler, typen af infrastruktur, som det respektive projekt vil gennemføre, og afhængig af status for projektets forløb, samtidig med at der sikres gennemsigtighed i processen og ligebehandling af alle berørte projektudviklere. Udviklere af projekter, som allerede er indeholdt i en tidligere TYNDP, skal officielt foretage en ny forelæggelse med sigte på optagelse i den TYNDP, der er under udarbejdelse. Optagelsen af et bestemt projekt i tidligere TYNDP'er kan dog give mulighed for en forenklet ansøgningsprocedure for de gældende TYNDP'er, som bør beskrives i ENTSO'ernes praktiske gennemførelsesdokumenter.
         Den endelige afgørelse om optagelsen af et projekt på TYNDP-projektlisten træffes af den kompetente ENTSO og enhver afgørelse vedrørende afvisning af et projekts optagelse i TYNDP'en bør være behørigt begrundet.
         4.1.   Administrative og tekniske kriterier vedrørende projektudviklere og projekter, der overvejes til optagelse i TYNDP'en

         De administrative og tekniske kriterier bør udarbejdes under hensyntagen til følgende aspekter:

                     —

                     Projektudviklere, som agter at udvikle et infrastrukturprojekt og få det optaget i den respektive TYNDP, bør dokumentere deres troværdighed med hensyn til finansiel kapacitet og teknisk ekspertise til at gennemføre det pågældende projekt ved egen hjælp eller ved hjælp af underleverandører. Uanset hvilken kategori udvikleren af energiinfrastrukturprojekter er omfattet af bør TYNDP'ens optagelsesprocesser baseres på administrative kriterier, som sikrer fair og ikkediskriminerende behandling af alle projektudviklere, samtidig med at det sikres, at de overvejede projekter er solide.

                     —

                     Afhængig af status for projektets forløb bør projektudviklere dokumentere soliditeten af det projekt, der overvejes til optagelse i den respektive TYNDP, og fremlægge dokumentation, som gør det muligt for ENTSO'erne at vurdere projektets europæiske relevans. Uanset hvilken kategori udvikleren af energiinfrastrukturprojekter er omfattet af bør projekter, som overvejes til optagelse i TYNDP'erne opfylde visse tekniske minimumskrav, der beskrives nærmere i den respektive ENTSO's praktiske gennemførelsesdokument. Disse tekniske krav og dertil hørende mindstekrav — hvis det er relevant — bør have til formål at sikre, at projekterne har europæisk relevans ud fra et kommercielt synspunkt eller et forsyningssikkerhedssynspunkt.

                     —

                     For så vidt angår dokumentation for soliditeten af de projekter, der overvejes optaget i TYNDP'en, bør projektudviklere pålægges at dokumentere allerede iværksatte foranstaltninger med henblik på at igangsætte og/eller påbegynde gennemførelsen af det pågældende projekt (f.eks. PCI-status eller optagelse i den seneste foreliggende nationale udviklingsplan eller underskrevne aftaler mellem ministerierne eller reguleringsmyndighederne i de berørte lande eller resultater af forudgående/gennemførlighedsundersøgelser osv.). ENTSO'erne bør sikre, at når projektudviklere pålægges at dokumentere deres finansielle kapacitet og tekniske ekspertise til at gennemføre et projekt eller at dokumentere soliditeten af det pågældende projekt, så bør kravene ikke være uforholdsmæssige for de forskellige kategorier af projektudviklere. Hvis det er begrundet at anvende forskellige krav, bør ENTSO'erne sikre, at der kræves et lignende eller tilsvarende detaljeniveau og dokumentation af alle projektudviklere.

               4.2.   Håndtering af data

         4.2.1.   Anvendelse af data og offentlig adgang til data

         De administrative dokumenter, som projektudviklere forelægger i indgivelsesfasen, og som henviser til deres retlige status, finansielle formåen og tekniske ekspertise, jf. afsnit 4.1, bør kun anvendes af ENTSO'erne til at sikre opfyldelse af de administrative kriterier defineret i deres praktiske gennemførelsesdokumenter og bør behandles som fortrolige af ENTSO'erne i overensstemmelse med deres interne regler, medmindre de allerede er offentlige.
         Det tekniske input fra projektudviklerne og de vurderede fordele ved projekter, der er vurderet i overensstemmelse med CBA-metoden, bør offentliggøres af ENTSO'erne som led i TYNDP-processer.
         De omkostningsdata, som projektudviklerne indgiver for projekter, der skal optages i TYNDP'erne, offentliggøres af ENTSO'erne. Der kan indrømmes undtagelser, hvis de respektive projektudviklere erklærer, at dataene er fortrolige. Hvis det er relevant, beskrives disse undtagelser i ENTSO'ernes praktiske gennemførelsesdokumenter.
         I forbindelse med PCI-udvælgelsen bør de regionale grupper, der er oprettet i henhold til TEN-E-forordningen, dog have adgang til alle omkostningsdata, som projektudviklerne indgiver som led i TYNDP-processer.
         Aggregerede eller generelle resultater af vurderingen kan offentliggøres af ENTSO-E og ENTSOG eller anvendes i forbindelse med offentlige arrangementer i overensstemmelse med de praktiske gennemførelsesdokumenter og deres interne regler.
         4.2.2.   Korrektion af inputdata

         Hvis de oplysninger og tekniske data, der er indgivet for et projekt, er ukorrekte for så vidt angår retningslinjerne og ENTSO'ernes praktiske gennemførelsesdokumenter, bør projektudvikleren have mulighed for at indberette korrigerede oplysninger til den respektive ENTSO inden for overensstemmelseskontrolperioden i henhold til den frist, der er fastsat i ENTSO'ens praktiske gennemførelsesdokumenter og senest ved udgangen af den offentlige TYNDP-høring.
         Inden for denne periode bør der på forhånd fastsættes en tidsramme, der giver tilstrækkelig tid til en korrekt indgivelse af de korrigerede oplysninger og til enhver nødvendig udveksling af oplysninger eller præciseringer mellem den kompetente ENTSO og den respektive projektudvikler.
         Skulle der være eventuelle uoverensstemmelser i de korrigerede oplysninger, bør henholdsvis ENTSO-E og ENTSOG — alt efter, hvad der er relevant — drøfte og træffe afgørelse sammen med projektudviklerne om, hvorvidt det pågældende projekt optages på TYNDP-projektlisten. Alle ENTSO-E- og ENTSOG-afgørelser om korrigerede projektoplysninger bør være begrundede, i det mindste med grunden til at acceptere eller ikke acceptere de ønskede ændringer, og deles med de berørte projektudviklere, Kommissionen og agenturet. Hvis uoverensstemmelserne kan få betydning for den mulige optagelse af et projekt i TYNDP'en, kan ENTSO'erne rådføre sig med Kommissionen og agenturet, inden de træffer afgørelsen.
         Eftersom projekterne hele tiden udvikler sig mellem forelæggelsen til optagelse i TYNDP'en og offentliggørelsen af TYNDP'en, bør gyldighedsdatoen for TYNDP-projektdata for klarhedens skyld klart fremgå af TYNDP'en.
         De overkommelige frister, der fastlægges med hensyn til korrektionsfasen for inputdata, må ikke bringe tidsplanlægningen for den overordnede TYNDP-proces i fare og bør være klart fastsat i ENTSO'ernes praktiske gennemførelsesdokumenter.
         4.2.3.   Projektudvikleres adgang til vurderingsresultater og TYNDP-data

         Hvis det er relevant, og i overensstemmelse med CBA-metoden, bør ENTSO'erne i god tid inden drøftelserne af udkastet til TYNDP udlevere vurderingsresultaterne for de relevanteprojekter til projektudviklerne. Hvis der anmodes om det, bør projektudviklerne gives mulighed for at deltage i et bilateralt møde med repræsentanter for den respektive ENTSO, så projektudviklerne kan opnå en bedre forståelse af deres projekts vurderingsresultater.
         Ud over de resultater, der offentliggøres i TYNDP-rapporten, har hver projektudvikler ret til at få adgang til mere detaljerede oplysninger om sit projekt, i det omfang ENTSO-E og ENTSOG har adgang til disse oplysninger inden for rammerne af vurderingsprocessen.
         Af hensyn til ligebehandling bør den kompetente ENTSO derudover på anmodning og så hurtigt som teknisk muligt og i god tid før vedtagelsen af TYNDP'en, stille inputdata og outputdata til rådighed, hvis projektudvikleren anmoder herom, med henblik på at forklare vurderingen nøjere (herunder markeds- og netmodelleringsantagelser).
         4.2.4.   Projektudvikleres ret til at anmode om en revurdering af projektvurderingen

         I tilfælde af uenighed med den kompetente ENTSO om den vurdering, der er foretaget i overensstemmelse med CBA-metoden, bør projektudviklere have ret til at anmode om en revurdering af deres projektvurdering. En sådan anmodning bør være behørigt begrundet og underbygget af projektudvikleren.
         I revurderingsfasen bør ENTSO'erne rådføre sig med Kommissionen og agenturet, og hvis det skønnes nødvendigt, kan de også på ad hoc-basis rådføre sig med de relevante interesseparter i forbindelse med overvejelsen af projektudviklerens begrundelser. Når der træffes en endelig afgørelse, bør den kompetente ENTSO tage behørigt hensyn til de fremsatte synspunkter.
         Følgende elementer — der anses for allerede at være blevet drøftet med interesseparterne tidligere i processen, at være aftalt og afsluttet — er ikke åbne for drøftelser i revurderingsfasen: scenarieantagelser og -data, CBA-metoder og projektdata, der er indgivet i løbet af processen.

            (1)  EUT L 115 af 25.4.2013, s. 39.

            (2)  EUT L 211 af 14.8.2009, s. 15.

            (3)  EUT L 211 af 14.8.2011, s. 36.

            (4)  Som fastsat i forordning (EF) nr. 714/2009 og (EF) nr. 715/2009: »Gennemførlige naturgastransmissionsnet og nødvendige regionale samkøringslinjer, der er relevante fra et kommercielt og forsyningssikkerhedsmæssigt synspunkt, bør medtages i netudviklingsplanen.«

            (5)  EUT L 211 af 14.8.2009, s. 1.

            (6)  Artikel 10 i forordning (EF) nr. 714/2009 og (EF) nr. 715/2009.

            (7)  Betragtning 21 og bilag III, punkt 2.3 og 2.4, i TEN-E-forordningen.


title: Rådets henstilling af 13. juli 2018 om Estlands nationale reformprogram for 2018 og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2018

text:
               10.9.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 320/24

      RÅDETS HENSTILLING
      af 13. juli 2018
      om Estlands nationale reformprogram for 2018 og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2018
      (2018/C 320/06)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
      som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
      som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (2) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Estland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 22. marts 2018. Den 14. maj 2018 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (3) (»henstillingen vedrørende euroområdet«).

                  (2)

                  Da Estland har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union bør Estland sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstillingerne nedenfor, navnlig henstilling 1.

                  (3)

                  Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Estland 2018 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Estlands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017 (4), opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Estlands nationale Europa 2020-mål. Kommissionen konkluderer i sin analyse, at Estland ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer.

                  (4)

                  Den 26. april 2018 fremlagde Estland sit nationale reformprogram for 2018 og sit stabilitetsprogram for 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

                  (5)

                  Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (»ESI-fondene«) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (5) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

                  (6)

                  Estland er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Regeringen planlægger at bevæge sig fra et offentligt underskud på 0,3 % af BNP i 2017 til et overskud på 0,2 % af BNP i 2018 og 0,5 % af BNP i 2019 og derefter bevæge sig i retning af ligevægt på budgettet. Den mellemfristede budgetmålsætning er et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2018 forventes det genberegnede (6) strukturelle underskud at beløbe sig til 0,8 % af BNP i 2018, 0,4 % af BNP i 2019 og derefter at forblive i et mindre underskud. Den offentlige gældskvote forventes fortsat at ligge under 9 % af BNP i 2018 og 2019 og derpå at falde til 5,3 % i 2022. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er gunstigt. De negative risici for provenuantagelserne vedrører primært nogle af de foranstaltninger, som ikke er nærmere specificeret, og berører alle år i programperioden.

                  (7)

                  Med hensyn til 2018 blev det henstillet, at Estland fortsat opfylder den mellemfristede budgetmålsætning. Dette svarer til en maksimal nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter (7) på 6,1 % i 2018, svarende til en tilladt forværring af den strukturelle saldo med 0,2 % af BNP. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 er der risiko for en vis afvigelse fra dette krav i 2018. I lyset af Estlands forventede produktionsgab på 2,7 % af BNP og med en forventet BNP-vækst under den potentielle vækstrate bør den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstige 4,1 % i 2019 i overensstemmelse med den strukturelle tilpasning på 0,6 % af BNP, som kræves ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 er der med en uændret politik risiko for en vis afvigelse fra det krav i 2019 og, når 2018 og 2019 betragtes samlet. Rådet er af den generelle opfattelse, at Estland skal være parat til at træffe yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2018 og 2019.

                  (8)

                  Det er fortsat en stor udfordring for Estland at sikre et mere passende socialt sikkerhedsnet, der understøttes af bedre tjenesteydelser. Estland bruger mindre på social beskyttelse (ca. 16 % af BNP) end EU-gennemsnittet (omkring 28 % af BNP). De sociale overførslers fattigdomsbekæmpende virkninger er blevet forbedret, men er stadig ringe og under EU-gennemsnittet. Estland har fortsat en høj fattigdomsrisiko, især for personer med handicap, arbejdsløse husstande og ældre, navnlig dem, der bor alene. Indkomstuligheden (5,6 % i 2016) er fortsat højere end EU-gennemsnittet (5,2 % i 2016) til trods for forbedringer i den seneste tid. Der træffes i øjeblikket foranstaltninger til at give store familier tilstrækkelige familieydelser, hvilket yderligere har mindsket den relative fattigdom blandt børn. Grundbeløbet for indkomstydelser er blevet øget, ledsaget af incitamenter til at vende tilbage til arbejdsmarkedet. Med indførelsen af en ydelse på 115 EUR til aleneboende personer med lave pensioner blev der taget det første skridt i retning af at håndtere denne gruppes meget høje fattigdomsrisiko. Med hensyn til faren for at komme under fattigdomsgrænsen eller blive socialt udstødt er kløften mellem personer med og uden handicap (20,9 % i 2016) også højere end EU-gennemsnittet (10,1 %). Finansieringen af langtidsplejetjenester svarer ikke til den aldrende befolknings behov. De igangværende administrative reformers virkninger for leveringen af ydelser af høj kvalitet er endnu uvis.

                  (9)

                  Den kønsbestemte lønforskel er fortsat en af de højeste i Unionen (25,3 %), selv om den er faldet. Balancen mellem arbejdsliv og privatliv er blevet forbedret af de nylige ændringer af forældreorloven og understøttelsessystemet. Disse ændringer forventes at give kvinder et incitament til at vende tidligere tilbage til arbejdsmarkedet og dermed bidrage til at mindske Estlands kønsbestemte lønforskel. Ændringerne vil blive gennemført mellem 2018 og 2020. Forslaget vedrørende den anden fase af forældreorlovsreformen er under behandling. Både i denne sammenhæng og på andre områder er det vigtigt at fortsætte dialogen med arbejdsmarkedets parter og styrke deres kapacitet set i betragtning af deres meget lave medlemsantal. Ændringerne til loven om ligestilling mellem kønnene for at forbedre løngennemsigtigheden er endnu ikke vedtaget, og når de engang er vedtaget, vil de kun gælde for offentlige enheder. Et værktøj til at analysere lønforskellene mellem kønnene forventes ikke at blive udviklet før 2019.

                  (10)

                  Estlands langsomme produktivitetsvækst er forbundet med de middelmådige resultater inden for forskning, teknologi og innovation. Mindre end 0,5 % af de estiske virksomheder indberettede forskningsaktiviteter i 2016, og erhvervslivets FoU-intensitet er kun på 0,7 % af BNP, hvilket svarer til kun halvdelen af EU-gennemsnittet på 1,3 %. Derudover er en række indikatorer til måling af innovation, som f.eks. små og mellemstore virksomheder, der skaber nye produkter og processer eller selv innoverer, faldet markant i de seneste år. Økonomien tæller en række videnintensive aktiviteter, der skaber høj merværdi, men erhvervslivets FoU-intensitet, samarbejdet mellem forskning og erhvervsliv og virksomhedernes innovations- og teknologikapacitet ligger fortsat lavt. Den offentlige sektors udgifter til forskning, teknologi og innovation har traditionelt ligget over EU-gennemsnittet. Men en utilstrækkelig prioritering af den offentlige forskning udgør en udfordring. Estland har indført flere foranstaltninger til at øge økonomiens forsknings- og innovationsresultater, men det er en udfordring at maksimere deres virkning.

                  (11)

                  Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Estlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2018, det nationale reformprogram for 2018 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Estland i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Estland, men også til, i hvilket omfang de overholder EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

                  (12)

                  Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2018, og dets holdning (8) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

            HENSTILLER, at Estland i 2018 og 2019 iværksætter tiltag med henblik på at:

                  1.

                  Sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 4,1 % i 2019, hvilket svarer til en årlig strukturtilpasning på 0,6 % af BNP. Forbedre tilstrækkeligheden af de sociale sikkerhedsnet, især for ældre og handicappede. Træffe foranstaltninger for at mindske lønforskellene mellem kønnene, herunder ved at forbedre løngennemsigtigheden i den private sektor.

                  2.

                  Fremme forskning og innovation, bl.a. ved at give effektive incitamenter til at udvide innovationsgrundlaget.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2018.

               På Rådets vegne

            H. LÖGER

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUT C 179 af 25.5.2018, s. 1.

         (4)  EUT C 261 af 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

         (7)  De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.

         (8)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Kommissionens henstilling (EU) 2018/334 af 1. marts 2018 om foranstaltninger til effektiv bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet

text:
               6.3.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 63/50

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2018/334
   af 1. marts 2018
   om foranstaltninger til effektiv bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Internetudbydere og andre tjenesteydere, der er aktive på internettet, bidrager i betydelig grad til innovation, økonomisk vækst og jobskabelse i Unionen. Mange af disse tjenesteydere spiller en afgørende rolle i den digitale økonomi ved at skabe forbindelse mellem erhvervslivet og borgerne og ved at lette offentlig debat samt formidling og modtagelse af faktuelle oplysninger, synspunkter og idéer. Imidlertid misbruges deres tjenester i visse tilfælde af tredjemand til at udføre ulovlige aktiviteter på nettet, f.eks. udbredelse af terrorrelaterede oplysninger, seksuelt misbrug af børn, ulovlige hadefulde udtalelser eller overtrædelse af lovgivningen om forbrugerbeskyttelse, som kan undergrave brugernes tillid og skade tjenesteydernes forretningsmodeller. I visse tilfælde kan de berørte tjenesteydere endda opnå fordele af sådanne aktiviteter, f.eks. som følge af, at ophavsretligt beskyttet indhold gøres tilgængeligt uden tilladelse fra rettighedshaverne.

               (2)

               Tilstedeværelsen af ulovligt indhold på nettet har alvorlige negative konsekvenser for brugerne, for andre berørte borgere og virksomheder og for samfundet som helhed. I betragtning af deres centrale rolle og de teknologiske midler og kapaciteter, der er forbundet med de tjenester, som de leverer, har udbydere af onlinetjenester et særligt samfundsmæssigt ansvar for at medvirke til at bekæmpe ulovligt indhold, der udbredes gennem brug af deres tjenester.

               (3)

               Da en hurtig indsats for at fjerne eller deaktivere adgangen til ulovligt indhold ofte er afgørende for at begrænse større udbredelse og skade, indebærer dette ansvar blandt andet, at de pågældende tjenesteydere bør være i stand til hurtigt at træffe beslutning om mulige foranstaltninger over for ulovligt indhold på nettet. Tjenesteydernes ansvar indebærer også, at de bør indføre effektive og passende beskyttelsesforanstaltninger, navnlig for at sikre, at de handler med omhu og på en forholdsmæssigt afpasset måde, og for at forhindre utilsigtet fjernelse af indhold, der ikke er ulovligt.

               (4)

               Mange udbydere af onlinetjenester har erkendt dette ansvar og handlet derefter. På kollektivt plan er der gjort væsentlige fremskridt gennem frivillige aftaler af forskellig art, herunder EU's internetforum om terrorrelateret indhold på nettet, adfærdskodeksen om bekæmpelse af ulovlige hadefulde udtalelser på internettet og aftalememorandummet om salg af varemærkeforfalskede varer via internettet. På trods af dette engagement og de fremskridt, der er gjort, er ulovligt indhold imidlertid fortsat et alvorligt problem i Unionen.

               (5)

               Under indtryk af rækken af terroranslag i EU og spredningen af terrorpropaganda på internettet erklærede Det Europæiske Råd af 22.-23. juni 2017, at det forventede, at »industrien (…) udvikler nye teknologier og værktøjer til at forbedre den automatiske påvisning og fjernelse af indhold, som tilskynder til terroristiske aktiviteter«. Europa-Parlamentet opfordrede i sin beslutning af 15. juni 2017 indtrængende onlineplatformene til at »styrke foranstaltninger til bekæmpelse af ulovligt og skadeligt indhold på internettet«. Inden for rammerne af EU's internetforum har medlemsstaternes ministre gentagne gange opfordret virksomhederne til at anlægge en mere proaktiv tilgang til beskyttelse af deres brugere mod terrorrelateret indhold. Hvad angår intellektuel ejendomsret opfordrede Rådet i sine konklusioner af 4. december 2014 om håndhævelse af sådanne rettigheder Kommissionen til at overveje at anvende de eksisterende værktøjer til identifikation af personer, der krænker intellektuelle ejendomsrettigheder, samt overveje mellemleddenes rolle i bekæmpelsen af krænkelser af intellektuel ejendomsret.

               (6)

               Den 28. september 2017 vedtog Kommissionen en meddelelse med vejledning om det ansvar, der påhviler udbydere af onlinetjenester, med hensyn til ulovligt indhold på nettet (1). Heri anførte Kommissionen, at den bl.a. ud fra en vurdering af fremskridtene på grundlag af frivillige ordninger ville overveje, om der var behov for yderligere foranstaltninger. Nærværende henstilling er en opfølgning på Kommissionens meddelelse; den afspejler ambitionsniveauet i meddelelsen og er et redskab til gennemførelse af den, idet der samtidig tages behørigt hensyn til og bygges videre på de betydelige fremskridt, der er gjort gennem de frivillige ordninger.

               (7)

               Med henstillingen anerkender Kommissionen, at der bør tages behørigt hensyn til de særlige forhold i forbindelse med bekæmpelse af forskellige former for ulovligt indhold på nettet og de særlige initiativer, der måtte være nødvendige, herunder gennem målrettede lovgivningsmæssige foranstaltninger. For eksempel vedtog Kommissionen i anerkendelse af behovet for sådanne specifikke lovgivningsforanstaltninger den 25. maj 2016 et forslag om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/13/EU (2) i betragtning af de ændrede markedsforhold. Den 14. september 2016 vedtog den også et forslag til direktiv om ophavsret på det digitale indre marked (3), som indeholder en forpligtelse for visse tjenesteydere til, i samarbejde med rettighedshaverne, at tage skridt til at sikre, at aftaler med rettighedshavere om anvendelsen af deres værker eller andre frembringelser fungerer efter hensigten, og forhindre, at værker eller andre frembringelser, som rettighedshaverne har udpeget gennem samarbejdet med disse tjenesteydere, er tilgængelige via sidstnævntes tjenester. Nærværende henstilling berører ikke disse lovgivningsmæssige foranstaltninger og forslag.

               (8)

               I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF (4) kan visse udbydere af onlinetjenester, herunder hostingtjenester, som omhandlet i direktivets artikel 14, fritages for ansvar på visse betingelser. For at være omfattet af denne ansvarsfritagelse skal hostingtjenesteyderne straks tage skridt til at fjerne ulovligt indhold, som de lagrer, så snart de får konkret kendskab hertil og, for så vidt angår erstatningskrav, kendskab til forhold eller omstændigheder, hvoraf den ulovlige aktivitet eller information fremgår. Et sådant kendskab kan de bl.a. få gennem anmeldelser, som de modtager. Som sådan udgør direktiv 2000/31/EF grundlaget for at fastlægge procedurer for fjernelse af ulovligt indhold og for deaktivering af adgangen hertil. Nævnte direktiv giver også medlemsstaterne mulighed for at kræve, at de berørte tjenesteydere udviser rettidig omhu med hensyn til ulovligt indhold, som de måtte lagre.

               (9)

               Når der træffes foranstaltninger over for ulovligt indhold på nettet, skal medlemsstaterne respektere oprindelseslandsprincippet, der er fastsat i direktiv 2000/31/EF. Medlemsstaterne må således ikke af grunde, der henhører under det koordinerede område som defineret i samme direktiv, begrænse adgangen for tjenesteydere, der er etableret i en anden medlemsstat, til at levere informationssamfundstjenester, idet der dog er mulighed for at fravige denne bestemmelse under visse betingelser som fastsat i nævnte direktiv.

               (10)

               Desuden fastsætter en række andre EU-retsakter en retlig ramme for visse særlige typer af ulovligt indhold, der er tilgængelige og udbredes via nettet. Navnlig kræver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/93/EU (5), at medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at fjerne websider, der indeholder eller udbreder børnepornografi, og tillader dem at blokere adgangen til sådanne websider, idet der dog gælder visse sikkerhedsgarantier. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/541 (6), som skal være gennemført i national ret senest den 8. september 2018, indeholder tilsvarende bestemmelser for indhold på nettet, der udgør en offentlig opfordring til at begå en terrorhandling. Direktiv (EU) 2017/541 fastsætter også minimumsregler vedrørende definitionen af strafbare handlinger i forbindelse med terrorhandlinger, lovovertrædelser med forbindelse til en terrorgruppe og lovovertrædelser med forbindelse til terroraktiviteter. I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF (7) kan de kompetente retslige myndigheder udstede påbud over for en mellemmand, hvis tjenesteydelser anvendes af tredjemand til at krænke en intellektuel ejendomsret.

               (11)

               Navnlig på denne baggrund har nogle medlemsstater siden vedtagelsen af direktiv 2000/31/EF indført bestemmelser om »anmeldelses- og indgrebsordninger« som supplement til de frivillige foranstaltninger, der træffes af visse udbydere af onlinetjenester. Andre medlemsstater overvejer at indføre sådanne bestemmelser. Generelt er formålet med disse ordninger at gøre det lettere at anmelde indhold, som anmelderen anser for at være ulovligt indhold, til den berørte hostingtjenesteyder (anmeldelsesdelen), som derefter afgør, om vedkommende er enig i denne vurdering og vil fjerne det pågældende indhold eller deaktivere adgangen hertil (indgrebsdelen). Der er voksende forskelle mellem disse nationale bestemmelser. Som følge heraf kan de berørte tjenesteydere være omfattet af en række retlige krav, der varierer i indhold og rækkevidde.

               (12)

               Af hensyn til det indre marked og for at sikre en effektiv bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet samt garantere den afbalancerede tilgang, der tilstræbes med direktiv 2000/31/EF, er det nødvendigt at fastsætte visse hovedprincipper, der bør fungere som retningslinjer for medlemsstaterne og de pågældende tjenesteydere i denne henseende.

               (13)

               Disse principper bør fastsættes og anvendes under fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder, der er beskyttet i Unionens retsorden, og navnlig dem, der er sikret i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«). Ulovligt indhold på nettet bør bekæmpes med passende og solide beskyttelsesforanstaltninger for at sikre, at de forskellige grundlæggende rettigheder, der står på spil, beskyttes for alle berørte parter. Disse rettigheder omfatter, alt efter omstændighederne, retten til ytringsfrihed, herunder retten til at modtage og videregive oplysninger, retten til respekt for en persons privatliv og beskyttelse af personoplysninger samt retten til en effektiv retsbeskyttelse af brugerne af de pågældende tjenester. De kan også omfatte friheden til at oprette og drive egen virksomhed, herunder aftalefrihed, for hostingtjenesteydere, såvel som børns rettigheder samt beskyttelse af ejendomsretten, herunder intellektuel ejendomsret, retten til menneskelig værdighed og retten til ikkeforskelsbehandling for visse andre berørte parter. Når hostingtjenesteydere beslutter at fjerne eller deaktivere adgangen til indhold, som de lagrer, bør de tage behørigt hensyn til deres brugeres grundlæggende rettigheder og legitime interesser samt den centrale rolle, som disse tjenesteydere generelt spiller med hensyn til at fremme offentlig debat samt formidling og modtagelse af oplysninger, synspunkter og idéer i overensstemmelse med lovgivningen.

               (14)

               I overensstemmelse med den horisontale tilgang, der ligger til grund for den ansvarsfritagelse, der er fastsat i artikel 14 i direktiv 2000/31/EF, bør denne henstilling anvendes på enhver form for indhold, som ikke er i overensstemmelse med EU-retten eller med medlemsstaternes lovgivning, uanset lovgivningens art eller særlige genstand. Det er tilstrækkeligt at tage hensyn til lovgivningen i de medlemsstater, der er berørt af den pågældende tjenesteydelse, navnlig lovgivningen i de medlemsstater, på hvis område hostingtjenesteyderen er etableret, eller hvor tjenesterne ydes. I forbindelse med gennemførelsen af denne henstilling bør der også tages behørigt hensyn til grovheden af det ulovlige indhold og enhver form for potentiel skade forårsaget af det ulovlige indhold, som kan hænge nøje sammen med, hvor hurtigt der gribes ind; desuden bør det overvejes, hvad der med rimelighed kan forventes af hostingtjenesteyderen, idet der, hvor det er relevant, tages hensyn til teknologiens udviklingsstade og anvendelsesmuligheder. Der bør endvidere tages behørigt hensyn til de relevante forskelle, der måtte være mellem forskellige former for ulovligt indhold, og de foranstaltninger, der skal træffes for at bekæmpe dem.

               (15)

               Hostingtjenesteydere spiller en særlig vigtig rolle i bekæmpelsen af ulovligt indhold på nettet, da de lagrer oplysninger, der leveres af deres brugere og på disses anmodning, og giver andre brugere adgang hertil, ofte i stor skala. Denne henstilling vedrører derfor først og fremmest disse tjenesteyderes aktiviteter og ansvar. Hvor det er hensigtsmæssigt, kan henstillingen dog også anvendes tilsvarende på andre berørte udbydere af onlinetjenester. Da formålet med denne henstilling er at imødegå de risici, der er forbundet med ulovligt indhold på nettet, og som berører forbrugere i Unionen, vedrører den alle hostingtjenesteyderes aktiviteter, uanset om tjenesteyderne er etableret i Unionen eller i et tredjeland, forudsat at de retter deres virksomhed mod forbrugere, der har bopæl i Unionen.

               (16)

               Ordninger for anmeldelse til hostingtjenesteydere af indhold, der anses for at være ulovligt indhold, er et vigtigt middel til bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet. Sådanne ordninger bør gøre det let at indgive anmeldelse for alle personer og enheder, som ønsker at gøre dette. Derfor bør disse ordninger være let tilgængelige og lette at anvende for alle brugere. Hostingtjenesteyderne bør dog have frihed til at vælge, f.eks. hvilket format anmeldelserne skal have, og hvilken teknologi der skal anvendes, så de kan indføre effektive løsninger, og så de ikke pålægges uforholdsmæssigt store byrder.

               (17)

               I overensstemmelse med Domstolens retspraksis vedrørende artikel 14 i direktiv 2000/31/EF bør anmeldelserne være tilstrækkeligt præcise og underbyggede, således at den hostingtjenesteyder, der modtager dem, kan træffe en informeret og velovervejet beslutning om, hvordan der skal følges op på anmeldelsen. Det bør derfor så vidt muligt sikres, at dette kriterium opfyldes. Men uanset om en given anmeldelse fører til et kendskab som omhandlet i direktivets artikel 14, skal den vurderes i lyset af de særlige forhold i den enkelte sag og under hensyntagen til, at et sådan kendskab også kan opnås på andre måder end gennem anmeldelser.

               (18)

               Generelt behøver hostingtjenesteyderen ikke at kende en anmelders kontaktoplysninger for at kunne træffe en informeret og velovervejet beslutning om opfølgningen af en anmeldelse. Hvis der stilles krav om, at anmelderen skal anføre sine kontaktoplysninger, vil det kunne indebære en hindring for anmeldelse. Hvis hostingtjenesteyderen skal kunne give feedback, er kontaktoplysningerne dog nødvendige. Det bør derfor være muligt, men ikke et krav, at anmelderen også anfører sine kontaktoplysninger.

               (19)

               For at øge gennemsigtigheden og nøjagtigheden i anmeldelses- og indgrebsordningerne og give mulighed for at klage, hvor det er nødvendigt, bør hostingtjenesteyderne, såfremt anmelderens og/eller indholdsleverandørens kontaktoplysninger er kendt, rettidigt og på passende vis underrette disse personer om, hvilke skridt der er taget som led i de nævnte ordninger, navnlig om deres beslutninger om det indhold, som anmelderen har anmodet om at få fjernet eller deaktiveret adgangen til. Hostingtjenesteyderens underretninger bør være forholdsmæssige, idet de bør svare til, hvad de berørte personer har anmeldt eller anfægtet, rumme passende og differentierede løsninger og ikke føre til uforholdsmæssigt store byrder for tjenesteyderne.

               (20)

               For at sikre gennemsigtighed og retfærdighed og for at undgå utilsigtet fjernelse af indhold, der ikke er ulovligt indhold, bør indholdsleverandørerne principielt underrettes om en beslutning om at fjerne eller deaktivere adgangen til indhold, der lagres på deres anmodning, og få mulighed for at anfægte denne beslutning med henblik på eventuelt at få beslutningen omgjort, uanset om den blev truffet på grundlag af en anmeldelse, en indberetning eller hostingtjenesteyderens egne proaktive foranstaltninger.

               (21)

               I betragtning af karakteren af det pågældende indhold, formålet med en sådan anfægtelsesprocedure og den ekstra byrde, den medfører for hostingtjenesteyderen, er det dog ikke berettiget at henstille, at der foretages en sådan underretning om en beslutning og muligheden for anfægtelse af beslutningen, hvis det er tydeligt, at det pågældende indhold er ulovligt indhold og vedrører alvorlige strafbare handlinger, der indebærer en trussel mod personers liv eller sikkerhed som fastsat i direktiv (EU) 2017/541 og direktiv 2011/93/EU. I visse tilfælde kan det herudover af hensyn til den offentlige orden og den offentlige sikkerhed og navnlig af hensyn til forebyggelse, efterforskning, afsløring og retsforfølgning af strafbare handlinger være berettiget ikke direkte at underrette den pågældende indholdsleverandør. Hostingtjenesteyderne bør derfor undlade at gøre dette, hvis en kompetent myndighed har indgivet en anmodning herom, der er begrundet i hensynet til den offentlige orden og den offentlige sikkerhed, så længe denne begrundelse gælder. For så vidt dette indebærer en begrænsning af retten til at blive informeret i forbindelse med behandlingen af personoplysninger, finder de relevante betingelser fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (8) anvendelse.

               (22)

               Anmeldelses- og indgrebsordningerne bør på ingen måde påvirke de berørte parters ret til at indlede en retssag i overensstemmelse med gældende lovgivning med hensyn til indhold, der anses for ulovligt indhold, eller hostingtjenesteyderes eventuelle foranstaltninger truffet i denne henseende. Ordninger for udenretslig bilæggelse af tvister, der opstår i denne forbindelse, kan være et vigtigt alternativ til retssager, især når de giver mulighed for effektiv, billig og hurtig bilæggelse af sådanne tvister. Udenretslig tvistbilæggelse bør derfor fremmes, forudsat at de relevante ordninger opfylder visse standarder, navnlig med hensyn til en retfærdig rettergang, parternes uændrede adgang til domstolsprøvelse, og at misbrug undgås.

               (23)

               For bedre at kunne vurdere virkningen af anmeldelses- og indgrebsordningerne og hostingtjenesteydernes øvrige aktiviteter med hensyn til indhold, der anses for ulovligt indhold, og for at sikre ansvarligheden, bør der være åbenhed over for offentligheden. Hostingtjenesteyderne bør derfor regelmæssigt offentliggøre rapporter om disse ordninger og andre aktiviteter, som bør være tilstrækkeligt fyldestgørende og detaljerede, så der gives en passende indsigt. De bør også skabe forudgående klarhed i deres brugsvilkår om deres politik for fjernelse eller deaktivering af adgangen til det indhold, som de lagrer, herunder ulovligt indhold.

               (24)

               Ud over anmeldelses- og indgrebsordningerne kan forholdsmæssige og særlige proaktive foranstaltninger, der træffes frivilligt af hostingtjenesteyderne, herunder i visse tilfælde også ved anvendelse af automatiske metoder, være et vigtigt element i bekæmpelsen af ulovligt indhold på nettet, jf. dog artikel 15, stk. 1, i direktiv 2000/31/EF. I forbindelse med sådanne proaktive foranstaltninger bør der tages hensyn til hostingtjenesteydere, som på grund af deres størrelse eller rækkevidden af deres aktiviteter har begrænsede ressourcer og begrænset ekspertise, og til behovet for, at sådanne foranstaltninger ledsages af effektive og passende beskyttelsesforanstaltninger.

               (25)

               Det kan navnlig være hensigtsmæssigt at træffe sådanne proaktive foranstaltninger i tilfælde, hvor indholdets ulovlige karakter allerede er fastslået, eller hvor indholdet er af en sådan art, at det ikke er afgørende at kende den nærmere sammenhæng. Det kan også afhænge af de påtænkte foranstaltningers karakter, omfang og formål, af det pågældende indholds art, af hvorvidt indholdet er indberettet af de retshåndhævende myndigheder eller Europol, og af om der allerede er truffet foranstaltninger vedrørende indholdet, fordi det anses for at være ulovligt indhold. Hostingtjenesteyderne bør navnlig træffe proaktive foranstaltninger til at opdage og forhindre udbredelse af materiale vedrørende seksuelt misbrug af børn i overensstemmelse med de forpligtelser, der er indgået som led i den globale alliance mod seksuelt misbrug af børn på nettet.

               (26)

               Kommissionen har i denne forbindelse i sin meddelelse af 28. september 2017 om bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet givet udtryk for, at sådanne frivillige proaktive foranstaltninger ikke i sig selv fører til tab af ansvarsfritagelsen for den berørte hostingtjenesteyder som fastsat i artikel 14 i direktiv 2000/31/EF.

               (27)

               Det er vigtigt, at enhver foranstaltning til bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet er underlagt effektive og passende beskyttelsesforanstaltninger med henblik på at sikre, at hostingtjenesteyderne handler med omhu og på en forholdsmæssigt afpasset måde, når de fastsætter og håndhæver deres politikker vedrørende det indhold, de lagrer, herunder ulovligt indhold, således at det navnlig sikres, at brugerne frit kan modtage og videregive information på nettet i overensstemmelse med gældende lovgivning. Ud over de beskyttelsesforanstaltninger, der er fastlagt i gældende lovgivning, for eksempel vedrørende beskyttelse af personoplysninger, bør der fastlægges og anvendes særlige beskyttelsesforanstaltninger, især menneskelige tilsyns- og kontrolforanstaltninger, hvor det er relevant, i forbindelse med anvendelsen af automatiske metoder for at undgå utilsigtede og fejlagtige beslutninger.

               (28)

               Der bør sikres et smidigt, effektivt og hensigtsmæssigt samarbejde mellem de kompetente myndigheder og hostingtjenesteyderne i bekæmpelsen af ulovligt indhold på nettet. I dette samarbejde kan der med fordel indhentes bistand fra Europol, hvor det er relevant, for eksempel i bekæmpelsen af terrorisme og seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn, børnepornografi og hvervning af børn til seksuelle formål. For at lette dette samarbejde bør medlemsstaterne og hostingtjenesteyderne udpege kontaktpunkter, og der bør fastlægges procedurer for behandling af indberetninger fra myndighederne, idet disse indberetninger gives høj prioritet, og der udvises en passende grad af tillid til deres korrekthed, i betragtning af disse myndigheders særlige ekspertise og ansvar. For effektivt at bekæmpe visse særligt alvorlige strafbare handlinger, f.eks. handlinger, der er fastsat i direktiv (EU) 2017/541 og direktiv 2011/93/EU, som hostingtjenesteyderne måtte blive opmærksomme på, når de udfører deres aktiviteter, bør medlemsstaterne tilskyndes til at gøre brug af muligheden, jf. artikel 15, stk. 2, i direktiv 2000/31/EF, for at vedtage lovgivning om indberetningskrav i overensstemmelse med gældende lovgivning, navnlig forordning (EU) 2016/679.

               (29)

               Ud over de kompetente myndigheder kan visse personer eller enheder, herunder ikkestatslige organisationer og erhvervsorganisationer, også have særlig ekspertise og ønske om på frivillig basis at påtage sig et vist ansvar i forbindelse med bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet. I lyset af sådanne troværdige meddeleres merværdi og det til tider høje antal anmeldelser bør samarbejdet mellem troværdige meddelere og hostingtjenesteyderne fremmes, navnlig ved, at anmeldelser fra disse meddelere gives høj prioritet, og at der udvises en passende grad af tillid til deres korrekthed. I overensstemmelse med deres særlige status bør samarbejdet imidlertid kun være åbent for fysiske personer og enheder, der respekterer de værdier, som Unionen bygger på, jf. artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union, og som opfylder visse relevante betingelser, der endvidere bør være klare og objektive og gøres offentligt tilgængeligt.

               (30)

               Bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet kræver en holistisk tilgang, da dette indhold ofte flyttes fra den ene hostingtjenesteyder til den anden, og der er tendens til, at det svageste led i kæden udnyttes. Det er derfor afgørende med et samarbejde, der navnlig omfatter udveksling af erfaringer på frivillig basis, teknologiske løsninger og bedste praksis. Dette samarbejde er særlig vigtigt for hostingtjenesteydere, som på grund af deres størrelse eller rækkevidden af deres aktiviteter har begrænsede ressourcer og begrænset ekspertise.

               (31)

               Terrorisme indebærer ulovlig og vilkårlig brug af vold og intimidering af borgere. Terroristerne bruger i stadig højere grad internettet til at udbrede terrorpropaganda og anvender ofte avancerede metoder til at sikre deres propaganda en hurtig og vid udbredelse. Selv om der er sket fremskridt, navnlig inden for rammerne af EU's internetforum, er der fortsat et presserende behov for en hurtigere og mere effektiv reaktion på terrorrelateret indhold på nettet samt behov for, at hostingtjenesteydere, der deltager i EU's internetforum, fuldt ud lever op til deres tilsagn om en effektiv og fuldstændig underretning.

               (32)

               I lyset af de særlige forhold, der gør sig gældende i forbindelse med bekæmpelse af terrorrelateret indhold på nettet, bør de generelle henstillinger vedrørende bekæmpelse af ulovligt indhold suppleres med visse henstillinger, der specifikt vedrører bekæmpelse af terrorrelateret indhold på nettet, og som bygger videre på og konsoliderer arbejdet inden for rammerne af EU's internetforum.

               (33)

               I betragtning af de alvorlige risici, der er forbundet med terrorrelateret indhold, og hostingtjenesteydernes centrale rolle i udbredelsen af dette indhold, bør hostingtjenesteydere træffe alle rimelige foranstaltninger til at sikre, at de ikke giver adgang til terrorindhold, og om muligt forhindre, at de lagrer dette indhold, uden at dette dog indskrænker deres mulighed for at fastsætte og håndhæve deres brugsvilkår, behovet for effektive og passende beskyttelsesforanstaltninger og bestemmelserne i artikel 14 i direktiv 2000/31/EF.

               (34)

               Disse foranstaltninger bør navnlig omfatte samarbejde med kompetente myndigheder og Europol vedrørende indberetninger, der er en bestemt form for anmeldelse til hostingtjenesteyderne, som er tilpasset de særlige forhold i forbindelse med bekæmpelse af terrorrelateret indhold. Når de kompetente myndigheder og Europol indgiver indberetninger, bør de kunne anmode hostingtjenesteyderne om at fjerne eller deaktivere adgangen til indhold, som de anser for at være terrorrelateret indhold, enten med henvisning til den relevante gældende lovgivning eller til den berørte hostingtjenesteyders brugsvilkår. Disse indberetningsordninger bør anvendes sideløbende med ordningerne for indgivelse af anmeldelser, herunder fra troværdige meddelere, som også kan anvendes til anmeldelse af indhold, der anses for at være terrorrelateret indhold.

               (35)

               Da terrorrelateret indhold typisk forvolder mest skade inden for den første time, efter at det er offentliggjort på nettet, og i betragtning af de kompetente myndigheders og Europols særlige ekspertise og ansvarsområder, bør hostingtjenesteyderne som hovedregel vurdere indberetninger og om nødvendigt skride til handling inden for en time.

               (36)

               Foranstaltninger til bekæmpelse af terrorrelateret indhold bør også omfatte forholdsmæssige og særlige proaktive foranstaltninger, herunder brug af automatiserede metoder, med henblik på at opdage, identificere og hurtigt fjerne eller deaktivere adgangen til terrorrelateret indhold og sikre, at indholdet ikke uploades igen, jf. dog artikel 15, stk. 1, i direktiv 2000/31/EF. I denne forbindelse bør der tages hensyn til behovet for passende og effektive beskyttelsesforanstaltninger, navnlig dem, der anbefales i kapitel II i denne henstilling.

               (37)

               Samarbejde, både mellem hostingtjenesteyderne indbyrdes og mellem disse og de kompetente myndigheder, er af afgørende betydning i indsatsen for at bekæmpe terrorrelateret indhold på nettet. Navnlig teknologiske værktøjer, der giver mulighed for automatiseret opdagelse af indhold, som f.eks. databasen over digitale fingeraftryk, kan bidrage til at nå målet om at forhindre udbredelse af terrorindhold ud over forskellige hostingtjenester. Et sådant samarbejde samt udvikling, drift og udveksling af teknologiske værktøjer bør fremmes, idet der gøres brug af Europols ekspertise, hvor det er relevant. Disse samarbejdsbestræbelser er navnlig vigtige for at sætte hostingtjenesteydere, der på grund af deres størrelse eller rækkevidden af deres aktiviteter har begrænsede ressourcer og begrænset ekspertise, i stand til at reagere effektivt og hurtigt på indberetninger fra myndighederne og træffe proaktive foranstaltninger, således som anbefalet.

               (38)

               Der bør deltage så mange relevante hostingtjenesteydere som muligt i disse samarbejdsbestræbelser, og alle deltagende hostingtjenesteydere bør medvirke til at sikre, at værktøjerne anvendes bedst muligt og mest muligt. Der bør også tilskyndes til indgåelse af samarbejdsaftaler mellem alle relevante parter, herunder eventuelt Europol, da sådanne aftaler kan bidrage til at sikre en konsekvent og effektiv tilgang og give mulighed for udveksling af relevante erfaringer og ekspertise.

               (39)

               For at sikre, at den grundlæggende ret til beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og fri udveksling af personoplysninger overholdes, bør behandling af personoplysninger som led i foranstaltninger, der træffes i medfør af denne henstilling, være i fuld overensstemmelse med reglerne for databeskyttelse, navnlig forordning (EU) 2016/679 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 (9), og bør overvåges af de kompetente tilsynsmyndigheder.

               (40)

               I denne henstilling overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som navnlig anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Henstillingen tilstræber navnlig fuld overholdelse af chartrets artikel 1, 7, 8, 10, 11, 16, 17, 21, 24 og 47.

               (41)

               Kommissionen agter nøje at overvåge alle foranstaltninger, der træffes i medfør af denne henstilling. Medlemsstaterne og hostingtjenesteyderne bør derfor være rede til på Kommissionens anmodning at forelægge denne alle relevante oplysninger, som de med rimelighed kan forventes at fremlægge, for at muliggøre en sådan overvågning. På grundlag af de således indhentede oplysninger og alle andre tilgængelige oplysninger, herunder rapportering på grundlag af de forskellige frivillige ordninger, vil Kommissionen vurdere virkningerne af denne henstilling og afgøre, om yderligere foranstaltninger, herunder forslag om bindende EU-retsakter, er nødvendige. I betragtning af de særlige forhold i forbindelse med bekæmpelse af terrorrelateret indhold på nettet og opgavens hastende karakter bør overvågningen og vurderingen foretages på grundlag af detaljerede oplysninger og ske særlig hurtigt, dvs. senest tre måneder efter offentliggørelsen af denne henstilling, mens den for andre former for ulovligt indhold passende kan foretages seks måneder efter offentliggørelsen —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

      KAPITEL I

      Formål og terminologi

               1.

               For så vidt angår indhold leveret af indholdsleverandører, som hostingtjenesteydere lagrer på indholdsleverandørernes anmodning, tilskyndes medlemsstaterne og hostingtjenesteyderne til at træffe effektive, passende og forholdsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet i overensstemmelse med principperne i denne henstilling og under fuld overholdelse af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig retten til ytrings- og informationsfrihed samt andre relevante bestemmelser i EU-retten, navnlig vedrørende beskyttelse af personoplysninger, konkurrence og elektronisk handel.

               2.

               Denne henstilling bygger på og konsoliderer de fremskridt, der er gjort som led i frivillige aftaler indgået mellem hostingtjenesteydere og andre berørte tjenesteydere vedrørende forskellige former for ulovligt indhold. Med hensyn til terrorisme bygger den videre på og konsoliderer de fremskridt, der er gjort inden for rammerne af EU's internetforum.

               3.

               Henstillingen indskrænker ikke medlemsstaternes rettigheder og forpligtelser til at træffe foranstaltninger vedrørende ulovligt indhold på nettet i overensstemmelse med EU-retten, herunder muligheden for, at medlemsstaternes domstole eller administrative myndigheder i overensstemmelse med medlemsstaternes retssystemer kræver, at hostingtjenesteydere fjerner eller deaktiverer adgangen til ulovligt indhold. Henstillingen berører ikke hostingtjenesteydernes stilling i henhold til direktiv 2000/31/EF og indskrænker ikke deres mulighed for at fastsætte og håndhæve deres brugsvilkår i overensstemmelse med EU-retten og lovgivningen i medlemsstaterne.

               4.

               I denne henstilling forstås ved:
               a)   »hostingtjenesteyder«: en udbyder af informationssamfundstjenester, der består i oplagring af information fra en tjenestemodtager på dennes anmodning som omhandlet i artikel 14 direktiv 2000/31/EF, og hvor tjenestemodtageren, uanset etableringssted, retter sine aktiviteter mod forbrugere med bopæl i Unionen
               b)   »ulovligt indhold«: alle oplysninger, som ikke er i overensstemmelse med EU-retten eller en berørt medlemsstats lovgivning
               c)   »bruger«: enhver fysisk eller juridisk person, der modtager tjenesteydelser, som leveres af en hostingtjenesteyder
               d)   »indholdsleverandør«: en bruger, der har leveret oplysninger, som er eller har været lagret af en hostingtjenesteyder på brugerens anmodning
               e)   »anmeldelse«: en henvendelse til en hostingtjenesteyder vedrørende indhold, der lagres af hostingtjenesteyderen, som anmelderen anser for at være ulovligt indhold, med anmodning til hostingtjenesteyderen om frivilligt at fjerne eller deaktivere adgangen til dette indhold
               f)   »anmelder«: en person eller en enhed, som har indsendt en anmeldelse til en hostingtjenesteyder
               g)   »troværdig meddeler«: en person eller en enhed, som anses af en hostingtjenesteyder for at have særlig ekspertise og særligt ansvar med henblik på bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet
               h)   »terrorrelateret indhold«: indhold, hvis udbredelse udgør strafbare handlinger som fastsat i direktiv (EU) 2017/541 eller terrorhandlinger som fastsat i en medlemsstats lovgivning, herunder udbredelse af relevante oplysninger, der er frembragt af eller kan henføres til terrorgrupper eller enheder, som er opført på de relevante lister opstillet af Unionen eller De Forenede Nationer
               i)   »retshåndhævende myndigheder«: de kompetente myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne i overensstemmelse med deres nationale lovgivning til at udføre retshåndhævelsesopgaver med henblik på forebyggelse, efterforskning, afsløring eller retsforfølgning af strafbare handlinger i forbindelse med ulovligt indhold på nettet
               j)   »kompetente myndigheder«: de kompetente myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne i overensstemmelse med deres nationale lovgivning til at udføre opgaver, som omfatter bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet, herunder retshåndhævende myndigheder og forvaltningsmyndigheder, der har til opgave at håndhæve den gældende lovgivning på visse særlige områder, uanset lovgivningens art eller særlige genstand
               k)   »indberetning«: en henvendelse til en hostingtjenesteyder fra en kompetent myndighed eller Europol vedrørende indhold, der lagres af hostingtjenesteyderen, og som myndigheden eller Europol anser for at være terrorrelateret indhold, med en anmodning til hostingtjenesteyderen om frivilligt at fjerne eller deaktivere adgangen til dette indhold.

      KAPITEL II

      Generelle henstillinger vedrørende alle former for ulovligt indhold

      Indgivelse og behandling af anmeldelser

               5.

               Der bør indføres ordninger for anmeldelse af ulovligt indhold. Disse ordninger bør være let tilgængelige og brugervenlige og give mulighed for anmeldelse ad elektronisk vej.

               6.

               Ordningerne bør gøre det muligt og tilskynde til, at der foretages anmeldelser, der er tilstrækkeligt præcise og underbyggede, således at den berørte hostingtjenesteyder kan træffe en informeret og velovervejet beslutning om det indhold, som anmeldelsen vedrører, navnlig om hvorvidt dette indhold skal anses for ulovligt indhold, og om indholdet skal fjernes eller adgangen hertil skal deaktiveres. Ordningerne bør gøre det let at foretage anmeldelser, som indeholder en redegørelse for, hvorfor anmelderen anser indholdet for ulovligt, samt tydelige oplysninger om, hvor indholdet findes.

               7.

               Anmeldere bør have mulighed for, men ikke være forpligtet til, at anføre deres kontaktoplysninger i anmeldelsen. Hvis de beslutter at gøre dette, bør deres anonymitet i forhold til indholdsleverandøren sikres.

               8.

               Hvis en anmelders kontaktoplysninger er kendt af hostingtjenesteyderen, bør denne sende en bekræftelse af modtagelsen til anmelderen og bør uden unødigt ophold underrette sidstnævnte på en passende måde om sin beslutning vedrørende det indhold, anmeldelsen vedrører.

      Underretning af indholdsleverandører og anfægtelse af anmeldelser

               9.

               Når en hostingtjenesteyder beslutter at fjerne eller deaktivere adgangen til indhold, fordi vedkommende anser indholdet for ulovligt, bør hostingtjenesteyderen, såfremt denne har indholdsleverandørens kontaktoplysninger, og uanset hvilket middel der anvendes til opdagelse, identifikation, fjernelse eller deaktivering af adgangen til det pågældende indhold, uden unødigt ophold underrette indholdsleverandøren på en passende måde om sin beslutning og begrundelsen for den samt om muligheden for at anfægte denne beslutning, jf. punkt 11.

               10.

               Punkt 9 bør dog ikke finde anvendelse, når det er tydeligt, at indholdet er ulovligt indhold og vedrører alvorlige strafbare handlinger, der indebærer en trussel mod menneskers liv eller sikkerhed. Desuden bør hostingtjenesteyderen ikke underrette indholdsleverandøren som omhandlet i punkt 9, når og så længe en kompetent myndighed anmoder om det af hensyn til den offentlige orden og sikkerhed og navnlig forebyggelse, efterforskning, afsløring og retsforfølgning af strafbare handlinger.

               11.

               Indholdsleverandører bør have mulighed for at bestride en hostingtjenesteyders beslutning som omhandlet i punkt 9 ved inden for en rimelig frist at indgive en anfægtelse til hostingtjenesteyderen. Ordningen for indgivelse af sådanne anfægtelser bør være brugervenlig og give mulighed for indgivelse ad elektronisk vej.

               12.

               Det bør sikres, at hostingtjenesteydere tager eventuelle anfægtelser, som de modtager, behørigt i betragtning. Hvis en anfægtelse giver hostingtjenesteyderen grund til at mene, at det indhold, som anfægtelsen vedrører, alligevel ikke skal anses for ulovligt indhold, bør hostingtjenesteyderen uden unødigt ophold ændre sin beslutning om at fjerne eller deaktivere adgangen til indholdet, uden at dette dog indskrænker vedkommendes mulighed for at fastsætte og håndhæve sine brugsvilkår i overensstemmelse med EU-retten og medlemsstaternes lovgivning.

               13.

               En indholdsleverandør, der har indgivet en anfægtelse, og den berørte anmelder, bør, såfremt deres kontaktoplysninger er kendt af hostingtjenesteyderen, uden unødigt ophold underrettes om den beslutning, hostingtjenesteyderen har truffet vedrørende det pågældende indhold.

      Udenretslig tvistbilæggelse

               14.

               Medlemsstaterne tilskyndes til, hvor det er hensigtsmæssigt, at fremme udenretslig tvistbilæggelse som middel til at løse tvister i forbindelse med fjernelse eller deaktivering af adgangen til ulovligt indhold. Sådanne udenretslige procedurer til bilæggelse af tvister bør være let tilgængelige, effektive, gennemsigtige og upartiske og bør sikre en retfærdig bilæggelse af tvister i overensstemmelse med gældende lovgivning. Forsøg på at bilægge sådanne tvister udenretsligt bør ikke indskrænke de berørte parters ret til domstolsprøvelse.

               15.

               Hostingtjenesteyderne tilskyndes til at gøre det muligt at anvende udenretslige tvistbilæggelsesordninger, hvor sådanne findes i den berørte medlemsstat.

      Gennemsigtighed

               16.

               Hostingtjenesteydere bør tilskyndes til at offentliggøre en klar, letforståelig og tilstrækkeligt detaljeret redegørelse for deres politik for fjernelse eller deaktivering af adgangen til indhold, som de lagrer, herunder indhold, som de anser for at være ulovligt indhold.

               17.

               Hostingtjenesteydere bør tilskyndes til jævnligt, helst som minimum en gang om året, at offentliggøre en rapport om deres aktiviteter vedrørende fjernelse og deaktivering af adgangen til indhold, der anses for at være ulovligt indhold. Disse rapporter bør navnlig indeholde oplysninger om mængden og typen af indhold, der er fjernet, om antallet af modtagne anmeldelser og anfægtelser af disse samt om, hvor lang tid det har taget at gribe ind.

      Proaktive foranstaltninger

               18.

               Hostingtjenesteydere bør tilskyndes til, hvor det er relevant, at træffe passende, forholdsmæssige og specifikke proaktive foranstaltninger vedrørene ulovligt indhold. Sådanne proaktive foranstaltninger kan omfatte brug af automatiseret opdagelse af ulovligt indhold, dog kun hvor dette er hensigtsmæssigt og rimeligt i forhold til målet og under anvendelse af effektive og passende beskyttelsesforanstaltninger, navnlig som omhandlet i punkt 19 og 20.

      Beskyttelsesforanstaltninger

               19.

               For at undgå, at indhold, der ikke er ulovligt indhold, fjernes, bør der indføres effektive og passende beskyttelsesforanstaltninger, uden at dette dog indskrænker hostingstjenesteydernes mulighed for at fastsætte og håndhæve deres brugsvilkår i overensstemmelse med EU-retten og medlemsstaternes lovgivning; sådanne beskyttelsesforanstaltninger bør sikre, at hostingtjenesteydere handler med omhu og på en forholdsmæssigt afpasset måde med hensyn til det indhold, de lagrer, navnlig når de behandler anmeldelser og anfægtelser af disse, og når de træffer beslutning om, hvorvidt de skal fjerne eller deaktivere adgangen til indhold, der anses for ulovligt indhold.

               20.

               Når hostingtjenesteydere gør brug af automatiseret opdagelse af ulovligt indhold, bør der være effektive og passende beskyttelsesforanstaltninger, der sikrer, at beslutninger vedrørende dette indhold, navnlig beslutninger om at fjerne eller deaktivere adgangen til indhold, der anses for ulovligt indhold, er korrekte og velfunderede. Disse beskyttelsesforanstaltninger bør navnlig omfatte tilsyn og kontrol udført af mennesker, hvor det er relevant og under alle omstændigheder, når en detaljeret vurdering af den relevante sammenhæng er nødvendig for at afgøre, hvorvidt indholdet anses for ulovligt indhold.

      Beskyttelse mod misbrug

               21.

               Der bør træffes effektive og passende foranstaltninger til at forhindre, at der indgives og reageres på anmeldelser og anfægtelser, der er indgivet i ond tro, og andre former for misbrug i forbindelse med de anbefalede foranstaltninger til bekæmpelse af ulovligt indhold på internettet, der er fastsat i denne henstilling.

      Samarbejde mellem hostingstjenesteydere og medlemsstaterne

               22.

               Medlemsstaterne og hostingtjenesteyderne bør udpege kontaktpunkter, hvortil spørgsmål om ulovligt indhold på nettet kan rettes.

               23.

               Der bør være hasteprocedurer for behandling af anmeldelser, der indgives af de kompetente myndigheder.

               24.

               Med henblik på forebyggelse, efterforskning, afsløring eller retsforfølgning af strafbare handlinger tilskyndes medlemsstaterne til at indføre retlige forpligtelser for hostingtjenesteydere til straks at underrette de retshåndhævende myndigheder om ethvert tegn på alvorlige strafbare handlinger, der indebærer en trussel mod menneskers liv eller sikkerhed, som hostingtjenesteyderne støder på som led i deres indsats for at fjerne eller deaktivere adgangen til ulovligt indhold, i overensstemmelse med de gældende retlige krav, navnlig om beskyttelse af personoplysninger, herunder forordning (EU) 2016/679.

      Samarbejde mellem hostingstjenesteydere og troværdige meddelere

               25.

               Der bør tilskyndes til samarbejde mellem hostingtjenesteydere og troværdige meddelere. Der bør navnlig være hasteprocedurer for behandling af anmeldelser, der indgives af troværdige meddelere.

               26.

               Hostingtjenesteydere bør tilskyndes til at offentliggøre klare og objektive kriterier for bestemmelse af, hvilke personer eller enheder de anser for troværdige meddelere.

               27.

               Disse kriterier bør have til formål at sikre, at de pågældende personer eller enheder har den nødvendige ekspertise og udfører deres aktiviteter som troværdige meddelere omhyggeligt og objektivt og med respekt for de værdier, som Unionen bygger på.

      Samarbejde mellem hostingtjenesteydere

               28.

               Hostingtjenesteyderne bør, hvor det er relevant, udveksle erfaringer, teknologiske løsninger og bedste praksis vedrørende bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet med hinanden og navnlig med hostingtjenesteydere, som på grund af deres størrelse eller rækkevidden af deres aktiviteter har begrænsede ressourcer og begrænset ekspertise; udvekslingen bør blandt andet ske som led i hostingtjenesteydernes løbende indbyrdes samarbejde gennem adfærdskodekser, aftalememoranda og andre frivillige ordninger.

      KAPITEL III

      Særlige henstillinger vedrørende terrorrelateret indhold

      Generelt

               29.

               Ud over de generelle henstillinger i kapitel II finder de specifikke anbefalinger vedrørende terrorrelateret indhold, der er fastsat i dette kapitel, anvendelse.

               30.

               Hostingtjenesteydere bør udtrykkeligt fastslå i deres brugsvilkår, at de ikke vil lagre terrorrelateret indhold.

               31.

               Hostingtjenesteydere bør træffe foranstaltninger, navnlig i forbindelse med indberetninger, proaktive foranstaltninger og samarbejde i overensstemmelse med punkt 32-40, for at undgå at lagre terrorrelateret indhold.

      Indgivelse og behandling af indberetninger

               32.

               Medlemsstaterne bør sikre, at deres kompetente myndigheder har kapacitet og tilstrækkelige midler til effektivt at opdage og identificere terrorrelateret indhold og til at indberette det til de berørte hostingtjenesteydere, navnlig via de nationale enheder for internetindberetning og i samarbejde med EU's enhed for internetindberetning under Europol.

               33.

               Der bør indføres ordninger for indgivelse af indberetninger fra myndighederne. Der bør være hasteprocedurer for behandling af sådanne indberetninger, navnlig indberetninger fra de nationale enheder for internetindberetning og EU's enhed for internetindberetning under Europol.

               34.

               Hostingtjenesteyderne bør uden unødigt ophold sende en bekræftelse af modtagelsen af indberetninger og underrette den kompetente myndighed eller Europol om deres beslutninger angående det indhold, som indberetningen vedrører, idet de redegør for, hvorvidt indholdet er fjernet eller adgangen hertil er deaktiveret, eller hvorfor det er besluttet ikke at fjerne eller deaktivere adgangen til indholdet.

               35.

               Hostingtjenesteyderne bør vurdere og, hvor det er relevant, fjerne eller deaktivere adgangen til indhold, der er udpeget i indberetninger fra myndighederne, som hovedregel inden for en time efter at de har modtaget indberetningen.

      Proaktive foranstaltninger

               36.

               Hostingtjenesteyderne bør træffe forholdsmæssige og specifikke proaktive foranstaltninger, herunder ved brug af automatiserede metoder, for at opdage, identificere og hurtigt fjerne eller deaktivere adgangen til terrorrelateret indhold.

               37.

               Hostingtjenesteyderne bør træffe forholdsmæssige og specifikke proaktive foranstaltninger, herunder ved brug af automatiserede metoder, for straks at forhindre indholdsleverandører i at genuploade indhold, der allerede er fjernet, eller hvortil adgangen allerede er blevet deaktiveret, fordi det anses for at være terrorrelateret indhold.

      Samarbejde

               38.

               Med henblik på at forhindre udbredelse af terrorrelateret indhold ud over forskellige hostingtjenester, bør hostingtjenesteyderne tilskyndes til at samarbejde ved at dele og optimere effektive, hensigtsmæssige og forholdsmæssige teknologiske værktøjer, herunder værktøjer, der giver mulighed for automatiseret opdagelse af indhold. Hvor det er teknologisk muligt, bør foranstaltningerne omfatte alle relevante formater, der anvendes til udbredelse af terrorrelateret indhold. Dette samarbejde bør navnlig omfatte hostingtjenesteydere, som på grund af deres størrelse eller rækkevidden af deres aktiviteter har begrænsede ressourcer og begrænset ekspertise.

               39.

               Hostingtjenesteyderne bør tilskyndes til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de værktøjer, der er omhandlet i punkt 38, fungerer korrekt, og at de forbedres, navnlig ved at opstille identifikatorer for alt indhold, der anses for at være terrorrelateret indhold og ved at udnytte mulighederne i disse værktøjer fuldt ud.

               40.

               De kompetente myndigheder og hostingtjenesteyderne bør indgå samarbejdsaftaler med hinanden og, hvor det er relevant, med Europol, om spørgsmål vedrørende terrorrelateret indhold på nettet, herunder for at nå til en bedre forståelse af terrorrelaterede aktiviteter på nettet, forbedre indberetningsordningerne, undgå unødvendigt dobbeltarbejde og fremme behandlingen af anmodninger fra de retshåndhævende myndigheder med henblik på strafferetlig efterforskning i forbindelse med terrorisme.

      KAPITEL IV

      Rapportering

               41.

               Medlemsstaterne bør med jævne mellemrum, helst hver tredje måned, aflægge rapport til Kommissionen om de indberetninger, der foretages af deres kompetente myndigheder og om de beslutninger, som hostingtjenesteyderne træffer vedrørende disse indberetninger, samt om deres samarbejde med hostingtjenesteyderne om bekæmpelse af terrorrelateret indhold.

               42.

               For at Kommissionen senest tre måneder efter offentliggørelsen af denne henstilling kan vurdere henstillingens gennemførelse for så vidt angår terrorrelateret indhold, bør hostingtjenesteyderne på Kommissionens anmodning forelægge denne alle oplysninger, der er relevante til dette formål. Disse oplysninger kan navnlig omfatte oplysninger om mængden af indhold, der er fjernet, eller hvortil adgangen er deaktiveret, enten som følge af indberetninger fra myndighederne eller anmeldelser eller på grund af proaktive foranstaltninger og anvendelse af automatiserede metoder. Der kan også være tale om oplysninger om antallet af indberetninger, der er modtaget fra myndighederne, og om hvor lang tid det har taget at gribe ind, samt om mængden af indhold, som hostingtjenesteyderne har forhindret i at blive uploadet eller genuploadet ved hjælp af automatiseret opdagelse af indhold og andre teknologiske værktøjer.

               43.

               For at Kommissionen senest seks måneder efter offentliggørelsen af denne henstilling kan vurdere henstillingens gennemførelse for så vidt angår andet ulovligt indhold end terrorrelateret indhold, bør medlemsstaterne på Kommissionens anmodning forelægge denne alle oplysninger, der er relevante til dette formål.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. marts 2018.

            På Kommissionens vegne

         Andrus ANSIP

            Næstformand

      (1)  COM(2017) 555 final af 28.9.2017.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/13/EU af 10. marts 2010 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (direktiv om audiovisuelle medietjenester) (EUT L 95 af 15.4.2010, s. 1). COM(2016) 287 final.

      (3)  COM(2016) 593 final af 14.9.2016.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»Direktivet om elektronisk handel«) (EFT L 178 af 17.7.2000, s. 1).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/93/EU af 13. december 2011 om bekæmpelse af seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA (EUT L 335 af 17.12.2011, s. 1).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/541 af 15. marts 2017 om bekæmpelse af terrorisme og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA og ændring af Rådets afgørelse 2005/671/RIA (EUT L 88 af 31.3.2017, s. 6).

      (7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (EUT L 157 af 30.4.2004, s. 45).

      (8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

      (9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89).