title: HENSTILLING TIL RÅDETS FORORDNING (EØF) OM INDGÅELSE AF AFTALEN I FORM AF BREVVEKSLING MELLEM DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB OG REPUBLIKKEN PORTUGAL OM TOMATER, TILBEREDTE ELLER KONSERVEREDE, HENHØRENDE UNDER POS. 20.02 C I DEN FÆLLES TOLDTARIF (forelagt af Kommissionen for Rådet)

text:
ARCHIVES HISTORIQUES
DE LA COMMISSION
COLLECTION RELIEE DES
DOCUMENTS "COM"
COM (79) 765
Vol. 1979/0253
 ---pagebreak--- Disclaimer
Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983,
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit
règlement.
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic
Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243,
27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1.
Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003
(ABI. L 243 vom 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5
der genannten Verordnung freigegeben.
 ---pagebreak--- KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FÆLLESSKABER
                                                KOM(79)765 endelig udg.
                                                Bruxelles , den 20 . december 1979
                      HENSTILLING TIL RÅDETS FORORDNING ( EØF )
           OM INDGÅELSE AF AFTALEN I FORM AF BREVVEKSLING MELLEM DET
         EUROPÆISKE       ØKONOMISKE FÆLLESSKAB  OG REPUBLIKKEN PORTUGAL
                    OM TOMATER / TILBEREDTE ELLER KONSERVEREDE ,
               HENHØRENDE UNDER POS . 20.02 C I DEN FÆLLES     TOLDTARIF
                                                        o
                        ( forelagt af Kommissionen for Rådet )
                       \jjiiuh',*/
             /*<-?
             -I
              it>*\
                      '■ •       ' ■> ■' !i
   K0M(79 ) 765 endelig udg .
 ---pagebreak--- «Mi «*•«•<• •*»«•» ... f'                                        .*» .. ··,.> »« ·.-.. ι«ι .+»Α Λ** *· · *··.·■·*: ν » **·"* ·Α»ν.
                                  BEGRUNDELSE
     Brevvekslingen som er vedlagt, udkastet til forordning har til
      formål at bekræfte , for 1980 , 1981 og 1982 , omfanget &f den
      frivillige begrænsning aftalt med Portugal de sidste par år .
 ---pagebreak---                                      RÅDETS FORORDNING (EØF)
                                                                                V
                orn indgåelse af aftalen i (orm af brevveksling mellem Det europæiske økonomi
                ske Fællesskab og republikken Portugal om tomater, tilberedte eller konserve
                            rede, henhørende under pos. 20.02 C i den fælles toldtarif
   RÅDET FOR. DF. EUROPÆISKE                                 tomater, tilberedte eller konserverede, henhørende
   FÆLLESSKAB ;.K HAR –                  ^                   under pos. 20.02 C i den fælles toldtarif godkendes pi
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det       Fællesskabets vegne.                             ^
 • europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 113, ,
                                                            Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne for
   under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og     ordning.
   ud fra faldende betragtning ;
* Aftalen i form af brevveksling mellem Det europæiske                             Artikel 2
   økonomiske F.ellcsskab og republikken Por.ugal om
   tomater, tilberedte eller konserverede, henhørende        Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den
   under pos. 20.02 C i den fælles toldtarif bør indgås –    person, der er beføjet til at undertegne aftalen med
           "                   I
                                                             bindende virkning for Fællesskabet.
   UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :
                                                                                Artikel 3
                     !    Artikel I
   Aftalen i form af brevveksling mellem Det europiciske     Denne forordning træder i kraft dagen efter offentlig
   økonomiske Fællesskab og republikken Portugal om          gørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
                Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
                medlemsstat.       '                                                       *
                Udfærdiget i Bruxelles, den
 ---pagebreak---                                                        AFTALE
          v i form af brevveksling mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og repu
            blikken Portugal om tomater, tilberedte eller konserverede, henhørende under
                                        pos. 20.02 C i den fælles toldtarif
                                                       Brev nr. 1
                                                                                Bruxelles, den ......
            Hr
            Jeg har den ære at henvise til artikel 3 i protokol nr. 8 til overenskomsten mellem Det
            europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Portugal, undertegnet dert 22. juli
            1V72, samt til brevvekslingen af 5. december 1975.
            Jeg har den ære at meddele Dem, at for 1980,1981 Og 1982 er Fællesskabet rede til at
ade den for 1979 aftalte mængde gælde .                 Under disse omstændigheder forpligter Portugals
            regering sig til at træffe de nødvendige foranstaltninger til, at de mængder tomater, der er
            tilberedt eller konserveret på anden måde end i eddike eller eddikesyre, henhørende un
            der pos. 20.02 C i deri fælles toldtarif, og som leveres til Fællesskabet i 198 .0 , 1981 Og 1982., ikke
             overstiger 90 000 tons pr . vår .
            Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt De vil meddele mig, at Deres regering er indfor
            stået med indholdet af nærværende brev.
            Modtage hr            forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.
                                                                         På Rådet for
                     ' .                                     De europæiske Fællesskabers vegne
 ---pagebreak---                    i
Ht'ffr ' ■ «va*/,1   *V ,,
                                                                  Brev nr. 2
                                                                            *                               v
                                                                                Bruxelles, den
                      Hr. . . . . . .
                      Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato med følgende ord
                      lyd                                                                                s
                           •Jeg har den ære at henvise til artikel 3 i protokol nr. 8 til overenskomsten mellem
                         • Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Portugal, undertegnet den 22.
                           juli 1972, samt til brevvekslingen af % december 1975.
                           Jeg har den ære at meddele Dem, at. for 1980 , 1981 og 1982 er Fællesskabet rede til at
   lade den for 1979 aftalte mængde g.elde .                          . Under disse omstændigheder forpligter Portu
                           gals regering sig til at tral fe de nødvendige foranstaltninger til , at de mængder toma-
            /              ter, der er tilberedt eller konserveret pi anden måde end i eddike eller eddikesyre, hen
                           hørende under pos. 20.02 C i den fælles toldtarif, og som leveres til Fællesskabet i
                           1980 , 1981 og 1982 , ikke overstiger 90 000 tons pr . år .
                           Jeg ville være Dem taknemmelig, såfremt Dc vil meddele mig, at Deres regering er
                        . indforstået med indholdet af nærværende brev.«
                      Jeg har den ære at meddele, at min regering er indforstået med indholdet af nærværende
                      brev.                                                                                '
                      Modtag, hr. ...... forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.
                                                                                For republikken
                                                                                Portugals regering
 ---pagebreak---  FICHE FINANCIERE                                   date : 26 novembre 1979
1 . Liqne budgétaire concernée : Titre I " Ressources propres 1 '.
2 . Intitulé'' dé L 'action : Accord sous * forme d' échange de lettres entr-r La'
    Communauté économique européenne et La République portugaise en ce qui
    concerne, Les tomates préparées ou conservées relevant de        la sous-position
    20.02 C du TOC
3 . Base juridique : article 113 du Traité CEE
4 . Objectifs de L' action : Définition du régime à l' importation dans La Communauté
    des tomates préparées ou conservées originaires et en provenance du Portugal
5.  Incidences financières :               '       exercice 1980      exercice suivant ' | 1
    5.1 . Recettes
                                                                         • ; V
          - ressources propres
              ( prélèvement / droits de
              douane )                               néant ( 1 ) ,             néant ( 1 )
          sur Le plan national
    5.2 . Mode de calcul                 •
          ( 1 ) Ce régime ne comporte aucune incidence financière nouvelle ,
                 s' agissant de la reconduction d' une concession accordée depuis
                 1972 . ( La perte moyenne annuc-Lle de recettes douanières est de - .
      / ,        0,953 UCE .)


title: Rådets henstilling af 10. juli 2012 om Sloveniens nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2012-2015

text:
               24.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 219/77

         RÅDETS HENSTILLING
   af 10. juli 2012
   om Sloveniens nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2012-2015
   2012/C 219/23
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at styrke Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Rådet vedtog den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (3), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 12. juli 2011 vedtog Rådet en henstilling (4) om Sloveniens nationale reformprogram for 2011 og afgav sin udtalelse om Sloveniens opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014.

               (4)

               Den 23. november 2011 vedtog Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det andet europæiske semester med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog Kommissionen på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011, rapporten om varslingsmekanismen, hvori Slovenien blev udpeget som et af de lande, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.

               (5)

               Rådet vedtog den 1. december 2011 konklusioner, der opfordrede Udvalget for Social Beskyttelse til i samarbejde med Beskæftigelsesudvalget og andre udvalg at forelægge sine synspunkter vedrørende foranstaltninger, der er anbefalet inden for Europa 2020-politikcyklussen. Disse synspunkter udgør en del af Beskæftigelsesudvalgets udtalelse.

               (6)

               Europa-Parlamentet har været behørigt inddraget i Det Europæiske Semester i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/97 og vedtog den 15. februar 2012 en beslutning om beskæftigelse og sociale aspekter i den årlige vækstundersøgelse for 2012 og en beslutning om bidraget til den årlige vækstundersøgelse 2012.

               (7)

               Den 2. marts 2012 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.

               (8)

               Den 2. marts 2012 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og i deres nationale reformprogrammer.

               (9)

               Den 26. april 2012 forelagde Slovenien sit stabilitetsprogram for perioden 2012-2015 og den 13. april 2012 sit nationale reformprogram for 2012. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Kommissionen har ligeledes i en dybdegående undersøgelse i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 vurderet, hvorvidt Slovenien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Kommissionen har i sin dybdegående undersøgelse konkluderet, at Slovenien er berørt af interne ubalancer, som har indflydelse på balancerne i erhvervslivet og bankernes stabilitet. Der bør føres nøje tilsyn med disse interne ubalancer og de potentielle eksterne ubalancer, og de bør fremgå i betragtninger om den økonomiske politik, så risikoen for negative virkninger på økonomien nedsættes. Rekapitaliseringen og salget af den største bank og den stærke forpligtelse til at overholde fristen om korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2013 er to vigtige og relevante elementer i de løsningsmuligheder, der påtænkes på nuværende tidspunkt. Risikoen for uforholdsmæssigt store ubalancer kan mindskes ved en hurtig og gennemgribende gennemførelse på disse områder.

               (10)

               Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i stabilitetsprogrammet, er optimistisk i sammenligning med Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012. Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet, har til formål at bringe det offentlige underskud ned under 3 % af BNP i 2013, som er den frist, der er fastsat af Rådet, og at fortsætte med yderligere nedbringelse af underskuddet, så Slovenien når sin mellemfristede budgetmålsætning i 2015. Den mellemfristede budgetmålsætning stiler efter en strukturel balance, hvilket er det samme som i det forrige stabilitetsprogram, men som ikke kan anses for tilstrækkeligt i forbindelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten, fordi det på grundlag af de aktuelle politikker og fremskrivninger ikke sikrer tilstrækkelige fremskridt i retning mod en langsigtet holdbarhed.
               Der er risiko for, at underskudsresultatet er værre end forventet på grund af: i) mangel på specifikke foranstaltninger, navnlig i perioden 2014-2015; ii) tidligere eksempler på overskridelse af de vigtigste aktuelle udgifter; iii) færre indtægter på grund af det relativt optimistiske makroøkonomiske scenarie og usikkerhed om virkningerne af de nyligt vedtagne skatteforanstaltninger; iv) mulige yderligere tiltag til kapitalstøtte og effektuering af garantier. På basis af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5) forventes den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i perioden 2010-2013 at være på næsten 1 % af BNP, hvilket er en anelse over Rådets anbefaling. Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 antyder dog, at der skal flere anstrengelser til i 2013 for at overholde henstillingen gennem hele korrektionsperioden. Efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud stemmer de årlige fremskridt i at nå de mellemsigtede budgetmålsætninger ifølge stabilitetsprogrammet overens med benchmarket på 0,5 % i stabilitets- og vækstpagten i 2015, men ikke i 2014, mens vækstraten for de offentlige udgifter, når der tages højde for diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, er i overensstemmelse med udgiftsbenchmarket i stabilitets- og vækstpagten i begge år, så generelt set er der i stabilitetsprogrammet planlagt en stort set tilstrækkelig tilpasningsstrategi til at nå de mellemsigtede budgetmålsætninger. Når der tages højde for de ovennævnte risici, vil fremskridtene for at nå de mellemsigtede budgetmålsætninger kunne være langsommere, end det er hensigtsmæssigt, for begge år.
               Fra at være på ca. 48 % af BNP i 2011 forventes den offentlige bruttogæld i stabilitetsprogrammet at nå sit højdepunkt med 53 % i 2013 (og derved stadig være under traktatsreferencen på 60 % af BNP), før den begynder at falde lidt hen imod slutningen af programperioden. Gældsfremskrivningerne risikerer stadig at blive forhøjet på grund af de større underskud, der er nævnt ovenfor, og højere stock-flow-justeringer. Sloveniens mellemsigtede budgetmæssige rammer og udgiftsregel er stadig ikke tilstrækkeligt bindende og har ikke nok fokus på at nå målene for de mellemsigtede budgetmålsætninger og sikre en langsigtet holdbarhed.

               (11)

               Regeringen har hidtil ikke været i stand til at indføre strukturelle ændringer af pensionssystemet på grund af 12-måneders-moratoriet på lovgivning, efter at et tidligere udkast til en pensionsreform blev afvist ved folkeafstemning i juni 2011. De kortsigtede foranstaltninger til omkostningsbegrænsning blev dog forlænget og styrket i december 2011 og maj 2012. Selv om de er relevante og gavnlige på kort sigt, er disse afhjælpningsforanstaltninger tydeligvis ikke tilstrækkelige til at håndtere udfordringerne på lang sigt. Regeringen overvejer at gennemføre en ny pensionsreform inden slutningen af 2013, som vil være baseret på et flersøjlesystem og hæve den effektive pensionsalder. Så længe der ikke foreligger flere oplysninger, virker ambitionsniveauet for disse planer ikke særlig højt. I betragtning af udfordringernes omfang er der behov for en omfattende reform, der tager fat om følgende problemer: en lav lovbestemt pensionsalder, forskelle i den lovbestemte pensionsalder mellem mænd og kvinder, brede muligheder for tidlig pensionering og generøse indekseringsordninger for pensionerne. Indtil videre er der ikke truffet særlige foranstaltninger til at øge beskæftigelsen for ældre arbejdstagere, selv om retningslinjerne for gennemførelsen af tiltagene til en aktiv arbejdsmarkedspolitik for 2012-2015 og planen for gennemførelse af tiltag til aktiv beskæftigelsespolitik for 2012 især er fokuserer på ældre arbejdsløse.

               (12)

               Situationen i den slovenske banksektor synes nu at være endnu mere problematisk end ved vurderingen i 2011. Sektorens samlede tab i 2011 var betydelige, og på længere sigt vil opbremsningen i økonomien føre til yderligere tab på udlån, efterhånden som flere virksomheder kæmper med gældsbetjeningen. De foranstaltninger, der er blevet indført eller annonceret indtil videre, er ikke tilstrækkelige i forhold til udfordringernes omfang. Den påtrængte anden rekapitalisering af den største bank (NLB) er fortsat genstand for forhandling med private og internationale investorer. Den nye regering har bebudet sine intentioner om at nedbringe sine aktieposter i nogle af de største banker til et blokerende mindretal. Der er behov for at afklare sammenhængen mellem dette mere langsigtede mål og det umiddelbare og presserende behov for frisk kapital, hvor staten som hovedaktionær entydigt bærer ansvarsbyrden i sidste ende. En klar privatiseringsstrategi, som understøttes af rettidige kapitalindskud til at dække tabene, en garanti for god forvaltning og en professionel, afpolitiseret ledelse vil gøre denne politik og det eventuelle salg af bankerne mere troværdige.

               (13)

               Inden for det seneste år er der ikke fremlagt konkrete forslag til at mindske ulighederne i den tryghed, som medarbejderne på faste kontrakter nyder godt af i forhold til medarbejdere på tidsbegrænsede kontrakter. Der blev påbegyndt forhandlinger med arbejdsmarkedets parter om en lov om arbejdsforhold i 2011, men der er ikke blevet indgået en aftale eller vedtaget ændringer. Det nationale reformprogram anfører visse foranstaltninger, der skal øge flexicurity og afhjælpe segmenteringen, men angiver ikke nogen tidshorisont for deres vedtagelse. Den nyligt vedtagne lov om balance i de offentlige finanser indfører betydeligt højere afgifter (koncessionsafgifter) for »studenterarbejde« for at nedbringe fordelene ved denne type arbejdskontrakt, men der er på nuværende tidspunkt ikke påtænkt andre supplerende foranstaltninger.

               (14)

               Uddannelsessystemets lydhørhed overfor behovene på arbejdsmarkedet er stadig utilstrækkelig, selv om der i øjeblikket oprettes tjenester til erhvervsvejledning i alle grene af systemet, og der arbejdes på at give flere oplysninger om fremtidige karriereretninger. Der er ikke taget konkrete skridt til at oprette et system, der kan afdække den fremtidige efterspørgsel på arbejdsmarkedet. Der blev lanceret nogle projekter medfinansieret af Den Europæiske Socialfond med henblik på at fremme erhverv, som der er stor efterspørgsel efter på arbejdsmarkedet. Det er relevante tiltag, men i det store hele er de en utilstrækkelig løsning på problemet. Den eksterne ekspertevaluering af den generelle effektivitet i den slovenske offentlige arbejdsformidling er ikke tilgængelig.

               (15)

               På trods af lovmæssige ændringer i april 2011 om at omlægge den slovenske konkurrencestyrelse til et uafhængigt organ fra den 1. januar 2012 er den endnu ikke uafhængig på grund af flere proceduremæssige betingelser, der skal opfyldes inden da. Desuden blev konkurrencestyrelsens ressourcer reduceret i 2011. Denne udvikling påvirker styrelsens evne til at udvide dets håndhævelsestiltag og give det institutionel vægt til at arbejde med konkurrencefremmende reformtiltag. En undersøgelse om dereguleringen af erhverv er netop afsluttet, men de konkrete politiktiltag på området er fortsat vage. Generelt kan visse aspekter af de lovmæssige rammer for oprettelsen af tjenesteydere skabe problemer hvad angår overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (6). Det overordnede erhvervsmiljø er kendetegnet ved svagheder, der holder indenlandske og udenlandske investorer tilbage, og som hæmmer den hurtige oprydning af bankernes balancer, såsom statens direkte eller indirekte økonomiske inddragelse, og fremgangsmåder, der beskytter skyldneren og undertiden gør konkursbehandlingen problematisk. Endelig er det nationale transmissionsnet begyndt at blive en flaskehals på grund af Sloveniens øgede betydning som transitland for elektricitetsstrømme.

               (16)

               Efter en kraftig diskretionær stigning i marts 2010 var mindstelønnen som en procent af gennemsnitslønnen den højeste i EU i 2011, selv om mindstelønnen ligger lige under fattigdomsgrænsen. Indekseringen i de følgende to år har ført til en yderligere nominel stigning på 4 %. Disse udviklingstendenser belaster de arbejdskraftintensive industriers konkurrenceevne og forværrer den strukturelle arbejdsløshed.

               (17)

               Slovenien har givet en række tilsagn inden for rammerne af europluspagten. Disse tilsagn og gennemførelsen af de tilsagn, der blev givet i 2011, vedrører fremme af beskæftigelsen, forbedring af konkurrenceevnen, styrkelse af de offentlige finansers holdbarhed og forbedring af den finansielle stabilitet. Kommissionen har vurderet gennemførelsen af tilsagnene inden for rammerne af europluspagten. Der er taget hensyn til resultaterne af denne vurdering i henstillingerne.

               (18)

               Som led i Det Europæiske Semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Sloveniens økonomiske politik. Den har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram og fremlagt en dybdegående undersøgelse. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Slovenien, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-niveau gives input til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger inden for rammerne af Det Europæiske Semester er afspejlet i henstilling 1-7 nedenfor.

               (19)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået stabilitetsprogrammet og Rådets udtalelse (7) afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (20)

               På baggrund af Kommissionen dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles især i henstilling 3, 6 og 7 nedenfor,

         HENSTILLER, at Slovenien i perioden 2012-2013 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1)

               gennemføre budgettet for 2012 og styrke budgetstrategien for 2013 gennem tilstrækkeligt specificerede strukturelle foranstaltninger, være beredt på at træffe yderligere foranstaltninger, således at der inden udgangen af 2013 sikres en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, og den strukturtilpasningsindsats, der er anført i Rådets henstillinger i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, nås. Derefter med en passende strukturtilpasningsindsats sikre, at der gøres tilstrækkelige fremskridt for at nå den mellemsigtede budgetmålsætning, herunder udgiftsbenchmarket. Styrke den mellemsigtede budgetmæssige ramme, herunder udgiftsreglen, ved at gøre den mere bindende og gennemskuelig

               2)

               tage hurtige skridt til at sikre pensionssystemets langsigtede holdbarhed, samtidig med at pensionerne stadig er tilstrækkelige, ved at: i) udligne den lovbestemte pensionsalder for mænd og kvinder; ii) sikre en forhøjelse af den effektive pensionsalder, herunder ved at knytte den lovbestemte pensionsalder til den forventede levetid; iii) mindske mulighederne for tidlig tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet; og iv) revidere pensionernes indekseringssystem. Øge ældre arbejdstageres beskæftigelsesfrekvens ved at der videreudvikles aktive arbejdsmarkedspolitikker og foranstaltninger for livslang læring

               3)

               træffe de nødvendige tiltag til at opbygge tilstrækkelig reservekapital i banksektoren og fremme oprydningen af balancerne, således at der genoprettes en passende långivning til produktive aktiviteter. Indhente fulde efterprøvninger udført af tredjeparter af vurderingerne af tab på udlån, som konstateres ved stresstest, af de systemisk vigtige banker

               4)

               tilpasse lovgivningen om beskæftigelsessikkerhed i forbindelse med faste kontrakter i samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national praksis for at nedbringe segmenteringen på arbejdsmarkedet. Tage yderligere hånd om problemet med et parallelt arbejdsmarked, der skyldes studenterarbejde

               5)

               forbedre afstemningen af kvalifikationer med behovene på arbejdsmarkedet, især for lavtuddannede og personer med en lang videregående uddannelse, samt videreføre reformerne på erhvervsuddannelsesområdet

               6)

               tage yderlige skridt til at styrke åbningen af markederne og fremskynde omorganiseringen af de liberale tjenesteydelser. Forbedre erhvervsmiljøet ved at man: i) gennemfører reformen af konkurrencestyrelsen, ii) opsætter rammer for de statsejede virksomheder, der sikrer armslængdeprincippet og høje standarder inden for virksomhedsledelse, og iii) forbedrer konkursprocedurerne, især hvad angår hastighed og effektivitet

               7)

               sikre, i samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national praksis, at lønstigningerne, herunder tilpasningen af mindstelønnen, bidrager til at fremme konkurrenceevnen og jobskabelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2012.

            På Rådets vegne

         V. SHIARLY

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Bibeholdt for 2012 ved Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 119 af 4.5.2012, s. 47).

      (4)  EUT C 217 af 23.7.2011, s. 1.

      (5)  Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved hjælp af den i fællesskab aftalte metode.

      (6)  EUT L 376 af 27.12.2006, s. 36.

      (7)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


				|

		52012DC0306

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Østrigs nationale reformprogram for 2012 med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2011-2016 /* COM/2012/0306 final */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Østrigs nationale reformprogram for 2012
med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2011-2016
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til beslutningerne fra
Europa-Parlamentet[3],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske
politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at styrke EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       Den 13. juli 2010 vedtog
Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og
Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en
afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[4], som tilsammen udgør de
"integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at
tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 12. juli 2011 vedtog
Rådet en henstilling om Østrigs nationale reformprogram for 2011 og afgav en
udtalelse om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014.
(4)       Den 23. november 2011 vedtog
Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det
andet europæiske semester med forudgående og integreret politisk samordning,
som er forankret i Europa 2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog
Kommissionen på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om
varslingsmekanismen[5],
hvori Østrig ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville
blive gennemført en dybdegående analyse.
(5)       Den 2. marts 2012 tilsluttede
Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finansiel stabilitet, finanspolitisk
konsolidering og tiltagene til fremme af væksten. Det understregede behovet for
at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering,
genetablere normale lånemuligheder for erhvervslivet, fremme vækst og
konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen
og modernisere den offentlige forvaltning.
(6)       Den 2. marts 2012 opfordrede
Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til
at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets-
eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.
(7)       Den 24. april 2012 afleverede
Østrig sit stabilitetsprogram for perioden 2011-2016 og den 25. april 2012 sit
nationale reformprogram for 2012. For at tage hensyn til de indbyrdes
sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(8)                   På baggrund af
vurderingen af stabilitetsprogrammet for 2012 i henhold til Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie,
der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er forsigtigt for
årene 2012-2013. For 2014-2016 bliver scenariet mere optimistisk med en
gennemsnitlig vækst på 2,1 %, hvilket er et godt stykke over de aktuelle
forventninger til vækst. Formålet med programmets budgetstrategi er at
korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i 2013 og nå den mellemfristede
budgetmålsætning i 2016. Programmet har ændret den mellemfristede budgetmålsætning
fra at være et afbalanceret budget under konjunkturforløbet til et strukturelt
underskud på 0,4 % af BNP, hvilket også afspejler kravene i stabilitets- og
vækstpagten. Den forventede korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud
stemmer overens med fristen i Rådets henstilling udstedt i henhold til
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i december 2009.
På basis af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo[6] er den forventede
gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats på 0,5 % af BNP i perioden
2011-2013 dog lavere end de 0,75 % af BNP, som Rådet tilråder. Den
forventede strukturelle fremgang mod den mellemsigtede budgetmålsætning er
tilstrækkelig i 2015, men lavere end stabilitets- og vækstpagtens benchmark på
0,5 % af BNP om året i 2014 og 2016. Den forventede vækstrate for de offentlige
udgifter i 2014-2015, når der tages højde for diskretionære foranstaltninger på
indtægtssiden, respekterer udgiftsbenchmarket i stabilitets- og vækstpagten.
Ikke desto mindre er der visse risici forbundet med de finanspolitiske
målsætninger på både indtægts- og udgiftssiden. For eksempel er
budgetvirkningerne af visse foranstaltninger svære at kvantificere på grund af
forskellene mellem de enkelte tilgange. Eftersom der endnu ikke er blevet
vedtaget nogen lovgivning, er detaljerne for en skat på finansielle
transaktioner endnu ikke kendt. De påtænkte nedskæringer i udgifterne på
sub-nationalt niveau er ikke defineret. Programmet forventer, at gældskvoten,
som var på 72,2 % ved udgangen af 2011, vil nå sit højdepunkt med
75,3 % i 2013, hvorefter den gradvist vil falde til 70,6 % i 2016.
Hvad angår gældsreduktionsmålet i stabilitets- og vækstpagten, vil Østrig
befinde sig i en overgangsperiode i årene 2014-2016, og de planer, der fremlægges
i programmet, bør sikre tilstrækkelige fremskridt til at nå
gældsreduktionsmålet. Der er dog visse risici knyttet til denne prognose, som
hænger sammen med den voksende gæld i statsejede selskaber, der ikke sorterer
under den offentlige sektor, og en potentiel yderligere byrde, der skyldes
støtten til banksektoren.
(9)                   Efter vedtagelsen
af den seneste finanspolitiske konsolideringspakke er Østrig nu på vej mod mere
holdbare offentlige finanser. Pakkens foranstaltninger omfatter dog ikke en
større strømlining af de finanspolitiske forhold mellem de føderale, regionale
og lokale myndigheder, som ellers er bredt anerkendt som en vigtig kilde til
mulige besparelser. Der blev i princippet indgået en aftale mellem de føderale
og regionale myndigheder om at centralisere finansieringen af sundhedsområdet,
men detaljerne mangler stadig at blive forhandlet på plads.
(10)                 For at hæve den
effektive pensionsalder har Østrig vedtaget nogle reformer, der især sigter mod
at begrænse adgangen til invalidepensionsordningen. Spørgsmålet om at
fremskynde harmoniseringen af den lovbestemte pensionsalder mellem mænd og
kvinder, som efter planen skal finde sted i 2024-2033, er ikke blevet taget op.
Beskæftigelsesegnetheden blandt de ældre arbejdstagere og en aktiv aldringskultur
i virksomhederne bør styrkes yderligere. De foreslåede foranstaltninger er
muligvis ikke tilstrækkelige til at hæve den effektive tilbagetrækningsalder
markant.
(11)                 Det østrigske
arbejdsmarked har vist meget gode resultater, hvilket bevidnes af de laveste
arbejdsløshedstal i EU i 2010 og 2011. Landets arbejdskraftspotentiale
forventes dog at falde fra og med 2020. Derfor skal Østrig stile efter at få
mest muligt ud af den del af befolkningen, der er i den arbejdsdygtige alder,
ved at tage fat i problemerne med lav beskæftigelse af ældre arbejdstagere og
omfattende brug af tidlig pension og invalidepensionsordninger, den høje
skattebyrde og sociale sikringsbyrde på indkomsten samt den relativt høje
koncentration af kvinder i lavtlønnede stillinger og deltidsjob. Derudover er
potentialet hos personer med indvandrerbaggrund ikke fuldt udnyttet på grund af
deres lave uddannelsesniveau eller problemer med at få godkendt de
kvalifikationer, de har opnået i udlandet. Uddannelsesresultaterne, som afspejles
i PISA-undersøgelserne, er under EU's gennemsnit, og især den socioøkonomiske
baggrund har stor indflydelse på deres uddannelsesniveau. Det støt voksende
antal af studerende på grund af den høje indgående mobilitet
("masseuniversit") og de høje frafaldsrater (ca. 40 %) er fortsat
nogle af de største udfordringer sammen med en betydelig mangel på
finansiering.
(12)                 Østrig nyder godt
af en gunstig position, hvad angår konkurrenceevne og produktivitet. Ikke desto
mindre står landet over for strukturelle svagheder på flere områder, som kan
skade dets vækstpotentiale på lang sigt. Konkurrencen i servicesektoren har
ikke understøttet den indenlandske efterspørgsel i særlig høj grad. Problemerne
med høje priser på netværksadgang og de nuværende virksomheders forvridende
adfærd (som hæmmer markedsadgang, konkurrence og innovation) er ikke blevet
taget op. Der findes stadig uberettigede restriktioner i de liberale erhverv:
Antallet af lovregulerede erhverv, der meddeles Kommissionen af Østrig, er
langt over EU's gennemsnit. Der er et behov for at vurdere berettigelsen og
proportionaliteten af reguleringen inden for disse erhverv. Østrig har ikke
gjort håndgribelige fremskridt til at styrke den føderale konkurrencemyndighed.
Servicedirektivet er endelig blevet gennemført gennem vedtagelsen af en
"horisontal" lov og ved ændringer i lovgivningen på provinsniveau,
som det blev henstillet af Rådet i 2011.
(13)                 Østrigs
finanssektor er særlig udfordret i forbindelse med bankernes høje eksponering
over for landene i Central- og Østeuropa, idet der i flere af disse økonomier
stadig kan forekomme en forværring af aktivernes kvalitet. Før der træffes
beslutninger, der kan have grænseoverskridende virkninger, skal der udveksles
oplysninger og koordineres med tilsynsmyndigheder i værtslandet. Myndighederne
skal også fortsætte med at føre tilsyn med og omstrukturere de banker, der har
modtaget offentlig sektorstøtte, især de kreditinstitutioner, der er blevet
nationaliseret.
(14)                 Østrig har givet
en række tilsagn under europluspagten. Disse tilsagn og gennemførelsen af
tilsagnene givet i 2011 er relateret til fremme af beskæftigelsen, forbedret
konkurrenceevne og større holdbarhed i de offentlige finanser. Kommissionen har
vurderet gennemførelsen af tilsagnene under europluspagten. Der er taget hensyn
til resultaterne af denne vurdering i disse henstillinger.
(15)                 Inden for rammerne
af det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af
Østrigs økonomiske politik. Den har vurderet stabilitetsprogrammet og det
nationale reformprogram. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for
en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Østrig, men også til, i
hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da
der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske
Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale
beslutninger. Dens henstillinger under det europæiske semester er afspejlet i
henstilling 1 - 7 nedenfor.
(16)                 På baggrund af
denne vurdering har Rådet undersøgt Østrigs stabilitetsprogram, og Rådets
udtalelse[7]
afspejles særligt i henstilling 1 nedenfor,
HENSTILLER, at Østrig træffer
foranstaltninger i perioden 2012-2013 med henblik på:
1.           at gennemføre budgettet for
2012 som påtænkt og styrke og gennemføre budgetstrategien for 2013 og derefter.
Foranstaltningerne skal specificeres tilstrækkeligt (især på sub-nationalt
niveau) til at sikre, at det uforholdsmæssigt store underskud korrigeres i
tide, og at den gennemsnitlige årlige strukturtilpasningsindsats, der er anført
i Rådets henstillinger under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud, nås. Derefter bør det med en passende
strukturtilpasningsindsats sikres, at der gøres tilstrækkelige fremskridt for
at nå den mellemsigtede budgetmålsætning, herunder udgiftsbenchmarket,
2.           at tage yderligere skridt til
at styrke de nationale budgetrammer ved at samordne ansvarsområderne på tværs
af de føderale, regionale og lokale forvaltningsniveauer, især ved at
gennemføre konkrete reformer, der sigter mod at forbedre organiseringen,
finansieringen og effektiviteten i sundheds- og uddannelsessystemerne,
3.           at fremskynde harmoniseringen
af den lovfæstede pensionsalder mellem mænd og kvinder og styrke de ældre
arbejdstageres beskæftigelsesevne og føre tilsyn med gennemførelsen af de
nylige reformer, der begrænser adgangen til tidlig tilbagetrækning fra
arbejdsmarkedet, for at sikre, at den lovmæssige og effektive pensionsalder
øges på linje med den forventede levealder,
4.           at sænke den effektive
skatte- og socialsikringsbyrde på arbejde, især for lavtlønnede, med henblik på
at øge beskæftigelsesfrekvensen for ældre og kvinder på baggrund af behovet for
at modvirke følgerne af de demografiske ændringer for den erhvervsaktive befolkning. Skattebyrden bør ændres på en budgetneutral måde
henimod ejendomsbeskatning og miljøbeskatning. Den
store indkomstkløft mellem mænd og kvinder bør mindskes, og kvindernes
muligheder for fuldtidsbeskæftigelse bør øges, især ved at der oprettes flere pasningsmuligheder
for afhængige familiemedlemmer,
5.           at træffe yderligere
foranstaltninger til at forbedre uddannelsesresultaterne, især for dårligt
stillede unge, og træffe foranstaltninger for at mindske frafaldet fra de
højere uddannelser,
6.           at tage yderligere skridt til
at fremme konkurrencen i servicesektoren ved at fjerne barriererne for
markedsadgang inden for kommunikation, transport og detailmarkederne for
energi. Uberettigede restriktioner på adgang til liberale erhverv bør fjernes.
Konkurrencemyndighedernes beføjelser bør styrkes, og gennemførelsen af reformen
af konkurrencelovgivningen bør fremskyndes,
7.           at optrappe omstruktureringen
af de banker, der har modtaget offentlig støtte, og samtidig undgå en
nedgearing. Samarbejdet og koordineringen af de nationale politiske
beslutninger med de finansielle tilsynsmyndigheder i andre lande bør styrkes
yderligere,
Udfærdiget i Bruxelles, den […]
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012) 306 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 og P7_TA(2012)0047.
[4]               Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive
engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af
Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved hjælp
af den i fællesskab aftalte metode.
[7]               I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


title: Kommissionens henstilling af  6. februar 2006  om reduktion af forekomsten af dioxiner, furaner og PCB'er i foderstoffer og fødevarer  (meddelt under nummer K(2006) 235)   (EØS-relevant tekst)

text:
               14.2.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 42/26

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 6. februar 2006
   om reduktion af forekomsten af dioxiner, furaner og PCB'er i foderstoffer og fødevarer
   (meddelt under nummer K(2006) 235)
   (EØS-relevant tekst)
   (2006/88/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, andet led, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Kommissionens henstilling 2002/201/EF af 4. marts 2002 om reduktion af forekomsten af dioxiner, furaner og PCB i foderstoffer og fødevarer (1) indgår i en overordnet strategi for at reducere forekomsten af dioxiner, furaner og PCB'er i miljøet, i foder og i fødevarer. Den har til formål at anbefale indgrebsværdier og, med tiden, målværdier for foder og fødevarer.

               (2)

               Fra et toksikologisk synspunkt burde en grænseværdi ganske vist gælde for både dioxiner og dioxinlignende PCB'er, men der blev i 2001 ved Kommissionens forordning (EF) nr. 466/2001 af 8. marts 2001 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler (2) kun fastsat grænseværdier for dioxiner og ikke for dioxinlignende PCB'er som følge af de meget begrænsede data, der på det tidspunkt forelå om dioxinlignende PCB'ers prævalens. Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer (3) blev der på lignende vis i 2001 kun fastsat grænseværdier for dioxiner i foderstoffer, og ikke for dioxinlignende PCB'er.

               (3)

               I henhold til forordning (EF) nr. 466/2001 skulle Kommissionen tage bestemmelserne om dioxiner i fødevarer op til revision første gang inden udgangen af 2004 på grundlag af nye oplysninger om forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er, navnlig med henblik på at også dioxinlignende PCB'er skulle være omfattet af de værdier, der fastsættes. Direktiv 2002/32/EF indeholder en lignende revisionsklausul vedrørende dioxiner i foderstoffer.

               (4)

               Der er siden da fremkommet flere data om forekomsten af dioxinlignende PCB'er i foder og fødevarer. Der er følgelig blevet fastsat grænseværdier for summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er udtrykt i WHO's toksicitetsækvivalenter ved anvendelse af WHO-TEF, da dette er mest hensigtsmæssigt set fra et toksikologisk synspunkt. For at sikre en overgang uden gnidninger bør de eksisterende grænseværdier for dioxiner fortsat gælde i en overgangsperiode samtidig med de nyfastsatte værdier for summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er.

               (5)

               Ved henstilling 2002/201/EF er der fastsat indgrebsværdier for at anspore til en aktiv fremgangsmåde, der skal reducere forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i foder og fødevarer. Sådanne indgrebsværdier er et redskab, som de kompetente myndigheder og virksomhedslederne kan anvende til at fremhæve de tilfælde, hvor det er relevant at identificere en forureningskilde, og til at træffe foranstaltninger, der reducerer eller fjerner den. Da dioxiner og dioxinlignende PCB'er har forskellige kilder, bør der fastsættes separate indgrebsværdier for dioxiner på den ene side og for dioxinlignende PCB'er på den anden side. Henstilling 2002/201/EF bør derfor erstattes.

               (6)

               Endvidere bør indgrebsværdierne regelmæssigt justeres i takt med tendensen til et fald i forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er og i overensstemmelse med den aktive fremgangsmåde, der anvendes for gradvis at nedbringe forekomsten heraf i foderstoffer og fødevarer.

               (7)

               Direktiv 2002/32/EF giver mulighed for at fastsætte indgrebsværdier. Indgrebsværdierne for dioxiner og dioxinlignende PCB'er i foderstoffer bør derfor overføres til direktiv 2002/32/EF.

               (8)

               Målværdierne angiver de forureningsniveauer, der skal opnås i foderstoffer og fødevarer for endeligt at nedbringe hovedparten af EF-befolkningens eksponering til den TWI (tolerabel ugentlig indtagelse) for dioxiner og dioxinlignende PCB'er, som Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler har fastsat. De bør fastsættes på grundlag af mere nøjagtige oplysninger om miljøforanstaltningernes virkninger og virkningerne af de kildeorienterede foranstaltninger over for foderstoffer og fødevarer for reduktionen af forekomsten af dioxin og dioxinlignende PCB'er i forskellige fodermidler, foderstoffer og fødevarer. Da mange forskellige faktorer skal tages i betragtning ved fastsættelsen af sådanne målværdier, bør fastsættelsen af målværdierne udsættes til udgangen af 2008,

         HENSTILLER:

               (1)

               at medlemsstaterne gennemfører stikprøveundersøgelser af forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er og, om muligt, ikke-dioxinlignende PCB'er i fodermidler, foderstoffer og fødevarer i et omfang, der står i forhold til deres produktion, anvendelse og forbrug af fodermidler, foderstoffer og fødevarer. Denne overvågning bør gennemføres i overensstemmelse med Kommissionens henstilling 2004/704/EF af 11. oktober 2004 om overvågning af baggrundsniveauet for dioxiner og dioxinlignende PCB i foderstoffer (4) og Kommissionens henstilling 2004/705/EF af 11. oktober 2004 om overvågning af baggrundsniveauet for dioxiner og dioxinlignende PCB i fødevarer (5)

               (2)

               at medlemsstaterne i samarbejde med erhvervslivet i tilfælde af manglende overholdelse af direktiv 2002/32/EF og forordning (EF) nr. 466/2001 og i tilfælde, hvor der konstateres overskridelser af indgrebsværdierne for dioxiner og/eller dioxinlignende PCB'er angivet i bilag I for så vidt angår fødevarer og i bilag II til direktiv 2002/32/EF for så vidt angår foderstoffer (jf. dog punkt 3),

                           a)

                           iværksætter undersøgelser med henblik på at identificere forureningskilden

                           b)

                           træffer foranstaltninger med henblik på at mindske eller fjerne forureningskilden

                           c)

                           kontrollerer forekomsten af ikke-dioxinlignende PCB'er

               (3)

               at medlemsstater med særligt høje baggrundsværdier for dioxiner og dioxinlignende PCB'er fastsætter nationale indgrebsværdier for deres indenlandske produktion af fodermidler, foderstoffer og fødevarer, således at der for ca. 5 % af resultaterne af den overvågning, der er omhandlet i punkt 1, iværksættes en undersøgelse med henblik på at identificere forureningskilden

               (4)

               at medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af deres undersøgelser og om de foranstaltninger, de har truffet for at mindske eller fjerne forureningskilden

               (5)

               at medlemsstaterne indsender de oplysninger, der er omhandlet i punkt 4, hvert år senest den 31. marts for så vidt angår fødevarer og, for så vidt angår foderstoffer, som en del af den årlige rapport, der skal forelægges Kommissionen, jf. artikel 22, stk. 2, i Rådets direktiv 95/53/EF (6), medmindre oplysningerne har umiddelbar relevans for de øvrige medlemsstater; de bør i så fald indberettes straks. Efter gennemførelsen af de flerårige nationale kontrolplaner, der er omhandlet i artikel 41 og 42 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (7), kan oplysningerne indsendes som en del af den årsrapport, der skal forelægges for Kommissionen i henhold til artikel 44 i forordning (EF) nr. 882/2004.
               Henstilling 2002/201/EF ophæves pr. 14. november 2006.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 6. februar 2006.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 67 af 9.3.2002, s. 69.

      (2)  EFT L 77 af 16.3.2001, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1822/2005 (EUT L 293 af 9.11.2005, s. 11).

      (3)  EFT L 140 af 30.5.2002, s. 10. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/87/EF (EUT L 318 af 6.12.2005, s. 19).

      (4)  EUT L 321 af 22.10.2004, s. 38.

      (5)  EUT L 321 af 22.10.2004, s. 45.

      (6)  EFT L 265 af 8.11.1995, s. 17. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/46/EF (EFT L 234 af 2.9.2001, s. 55).

      (7)  EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1. Berigtiget i EUT L 191 af 28.5.2004, s. 1.

      BILAG
      Dioxiner (summen af polychlorerede dibenzo-p-dioxiner (PCDD) og polychlorerede dibenzofuraner (PCDF) udtrykt i WHO's toksicitetsækvivalenter med anvendelse af WHO-TEF (toxic equivalency factors, 1997)) og dioxinlignende PCB'er (summen af polychlorerede biphenyler (PCB), udtrykt i WHO's toksicitetsækvivalenter med anvendelse af WHO-TEF (toxic equivalency factors, 1997)).

                  Produkt

                  Indgrebsværdi for dioxiner + furaner (WHO-TEQ) (1)

                  Indgrebsværdi for dioxinlignende PCB'er (WHO-TEQ) (1)

                  Målværdi (summen af dioxiner, furaner og dioxinlignende PCB'er (WHO-TEQ)) (1)

                  Kød og kødprodukter (2) af

                              —

                              drøvtyggere (kvæg, får)

                  1,5 pg/g fedt (3)

                  1,0 pg/g fedt (3)

                      (4)

                              —

                              fjerkræ og opdrættet vildt

                  1,5 pg/g fedt (3)

                  1,5 pg/g fedt (3)

                      (4)

                              —

                              svin

                  0,6 pg/g fedt (3)

                  0,5 pg/g fedt (3)

                      (4)

                  Lever og produkter heraf hidrørende fra landdyr

                  4,0 pg/g fedt (3)

                  4,0 pg/g fedt (3)

                      (4)

                  Fiskekød og fiskevarer og produkter heraf, undtagen ål (5)
                      (6)
                      (7)

                  3,0 pg/g vådvægt

                  3,0 pg/g vådvægt

                      (4)

                  Kød af ål (Anguilla anguilla) og produkter heraf (5)
                      (6)
                      (7)

                  3,0 pg/g vådvægt

                  6,0 pg/g vådvægt

                      (4)

                  Mælk (8) og mejeriprodukter, herunder smørfedt

                  2,0 pg/g fedt (3)

                  2,0 pg/g fedt (3)

                      (4)

                  Hønseæg og ægprodukter (9)

                  2,0 pg/g fedt (3)

                  2,0 pg/g fedt (3)

                      (4)

                  Olier og fedtstoffer

            –   Animalsk fedt

                              – –

                              fra drøvtyggere

                  1,5 pg/g fedt

                  1,0 pg/g fedt

                      (4)

                              – –

                              fra fjerkræ og opdrættet vildt

                  1,5 pg/g fedt

                  1,5 pg/g fedt

                      (4)

                              – –

                              fra svin

                  0,6 pg/g fedt

                  0,5 pg/g fedt

                      (4)

                              – –

                              blandet animalsk fedt

                  1,5 pg/g fedt

                  0,75 pg/g fedt

                      (4)

                              –

                              Vegetabilske olier og fedtstoffer

                  0,5 pg/g fedt

                  0,5 pg/g fedt

                      (4)

                              –

                              Marinolie (olie af hele fisk, fiskelevertran og olier af andre havorganismer bestemt til konsum)

                  1,5 pg/g fedt

                  6,0 pg/g fedt

                      (4)

                  Frugt, grøntsager og korn

                  0,4 ng/kg produkt

                  0,2 ng/kg produkt

                      (4)

         (1)  Øvre koncentrationer: De øvre koncentrationer beregnes ud fra den antagelse, at alle værdier af de forskellige kongenere, som ligger under bestemmelsesgrænsen, er lig med bestemmelsesgrænsen.

         (2)  Kød af kvæg, får, svin, fjerkræ og opdrættet vildt som defineret i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (EUT L 139 af 30.4.2004. Berigtiget i EUT L 226 af 25.6.2004, s. 22), undtagen spiselige slagtebiprodukter som defineret i nævnte bilag.

         (3)  Indgrebsværdierne gælder ikke for fødevarer, der indeholder < 1 % fedtstof.

         (4)  Målværdierne fastsætte inden udgangen af 2008.

         (5)  Fiskekød og fiskevarer som defineret i kategori a), b), c), e) og f) i tabellen i artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (EFT L 17 af 21.1.2000, s. 22. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003). Indgrebsværdien gælder for krebsdyr, undtagen brunt krabbekød og undtagen hoved og thorax af hummer og lignende store krebsdyr (Nephropidae og Palinuridae), og for blæksprutter uden indvolde.

         (6)  Hvis fisken er bestemt til at blive spist hel, gælder indgrebsværdien for hele fisken.

         (7)  Når indgrebstærsklen er overskredet, er det i nogle tilfælde er ikke nødvendigt at foretage en undersøgelse af forureningskilden, da baggrundsværdien i nogle områder for visse fiskearter ligger tæt på eller over indgrebsværdien. I sådanne tilfælde, hvor indgrebsværdien er overskredet, bør alle oplysninger om f.eks. prøveudtagningsperiode, geografisk oprindelse og fiskeart dog registreres med henblik på fremtidige foranstaltninger vedrørende forekomsten af dioxiner og dioxinlignende forbindelser i fisk og fiskevarer.

         (8)  Mælk (rå mælk, mælk til fremstilling af mælkebaserede produkter og varmebehandlet mælk) som defineret i bilag I til forordning (EF) nr. 853/2004.

         (9)  Hønseæg og ægprodukter som defineret i bilag I til forordning (EF) nr. 853/2004.


title: Kommissionens henstilling af 2. marts 2010 om forebyggelse og reduktion af ethylcarbamatforurening i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter og om overvågning af ethylcarbamatniveauerne i disse drikkevarer (EØS-relevant tekst)

text:
               3.3.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 52/53

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 2. marts 2010
   om forebyggelse og reduktion af ethylcarbamatforurening i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter og om overvågning af ethylcarbamatniveauerne i disse drikkevarer
   (EØS-relevant tekst)
   (2010/133/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden (EFSA) vedtog den 20. september 2007 en videnskabelig udtalelse om ethylcarbamat og cyanbrinte i fødevarer og drikkevarer (1). I denne udtalelse opstillede panelet eksponeringsmargener (MOE) for ethylcarbamat for forskellige scenarioer af fødevare- og drikkevareforbrug. Ud fra disse MOE konkluderede panelet, at ethylcarbamat i alkoholholdige drikkevarer udgør et sundhedsproblem, navnlig for så vidt angår brændevin af stenfrugter, og anbefalede at iværksætte reducerende foranstaltninger for at nedbringe niveauerne af ethylcarbamat i disse drikkevarer. Da cyanbrinte er en vigtig prækursor for dannelsen af ethylcarbamat i brændevin af stenfrugter og presserester af stenfrugter, konkluderede panelet, at sådanne foranstaltninger burde sætte fokus på cyanbrinte og andre prækursorer for ethylcarbamat for at forebygge dannelsen af ethylcarbamat i disse varers holdbarhedstid.

               (2)

               Maksimumsindholdet af cyanbrinte i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter er blevet fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 af 15. januar 2008 om definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1576/89 (2). Ifølge denne forordning må indholdet af cyanbrinte i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter ikke overstige 7 g/hl alkohol (100 % vol.) (70 mg/l).

               (3)

               »Retningslinjer for god praksis med henblik på forebyggelse og reduktion af ethylcarbamatniveauet i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter« betragtes som et velegnet værktøj til at håndtere EFSA's anbefalinger. I disse retningslinjer anbefales god fremstillingspraksis, for hvilken der er dokumentation for, at der kan opnås lavere ethylcarbamatniveauer, når den anvendes. Et ethylcarbamatmålniveau på 1 mg/l i den drikkeklare brændevin er realistisk og opnåelig, når man anvender en god fremstillingspraksis.

               (4)

               Ethylcarbamatniveauerne i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter bør overvåges i en tidsperiode på tre år, og resultaterne bør anvendes til at vurdere virkningerne af retningslinjerne tre år efter gennemførelsen. Endvidere bør muligheden af at fastsætte et maksimumsniveau vurderes —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   Det anbefales, at medlemsstaterne

               1.

               træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at »Retningslinjer for god praksis med henblik på forebyggelse og reduktion af ethylcarbamatniveauet i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter«, jf. bilaget til denne henstilling, gennemføres af alle aktører, der beskæftiger sig med fremstilling, emballering, transport, opbevaring og lagring af brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter

               2.

               sikrer, at alle passende foranstaltninger er truffet med henblik på at opnå ethylcarbamatniveauer i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter, der er så lave som muligt, og hvor målniveauet er 1 mg/l

               3.

               overvåger ethylcarbamatniveauerne i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter i 2010, 2011 og 2012 for at vurdere virkningerne af retningslinjerne i bilaget til denne henstilling

               4.

               indberetter overvågningsdataene for det foregående år til EFSA senest 1. juni hvert år med de oplysninger og i det format, som EFSA har fastsat

               5.

               følger de prøveudtagningsmetoder i forbindelse med overvågningsprogrammet, der er fastlagt i del B i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 333/2007 af 28. marts 2007 om prøveudtagnings- og analysemetoder til offentlig kontrol af indholdet af bly, cadmium, kviksølv, uorganisk tin, 3-MCPD og benzo(a)pyren i fødevarer (3)

               6.

               gennemfører ethylcarbamatanalyserne i overensstemmelse med kriterierne i punkt 1 og 2 i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (4).

      Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2010.

            På Kommissionens vegne

         John DALLI

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food chain on a request from the European Commission on ethyl carbamate and hydrocyanic acid in food and beverages, The EFSA Journal (2007) Journal number, 551, p. 1 http://www.efsa.europa.eu/en/scdocs/doc/Contam_ej551_ethyl_carbamate_en_rev.1,3.pdf

      (2)  EUT L 39 af 13.2.2008, s. 16.

      (3)  EUT L 88 af 29.3.2007, s. 29.

      (4)  EUT L 165 af 3.4.2004, s. 1.

      BILAG

         Retningslinjer for god praksis med henblik på forebyggelse og reduktion af ethylcarbamatforurening i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter

      INDLEDNING

                  1.

                  Ethylcarbamat er en forbindelse, der optræder naturligt i gærede fødevarer og alkoholholdige drikkevarer som f.eks. brød, yoghurt, sojasauce, vin, øl og navnlig i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter, især dem på basis af kirsebær, blommer, mirabeller og abrikoser.

                  2.

                  Ethylcarbamat kan dannes ud fra en række forskellige stoffer i føde- og drikkevarer, herunder cyanbrinte (eller hydrogencyanidsyre), urinstof, citrullin og andre N-carbamylforbindelser. Cyanat er sandsynligvis den ultimative prækursor i de fleste tilfælde, som reagerer med ethanol og danner ethylcarbamat.

                  3.

                  I destillater af stenfrugter (brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter) kan ethylcarbamat dannes ud fra cyanogene glycosider, der er naturlige bestanddele i stenene. Når frugten knuses, kan stenene gå i stykker, og cyanogene glycosider fra stenene kan komme i kontakt med enzymer i den knuste frugt. De cyanogene glycosider nedbrydes derefter til cyanbrinte/cyanider. Cyanbrinte kan også frigives fra intakte sten ved længere opbevaring af den gærede mæsk. Under destillationsprocessen kan cyanbrinte blive beriget i alle fraktioner. Under indflydelse af lys oxideres cyanid til cyanat, der reagerer med ethanol og danner ethylcarbamat. Når først reaktionen er blevet igangsat, kan den ikke stoppes.

                  4.

                  En større reduktion i koncentrationen af ethylcarbamat kunne opnås ved anvendelse af to forskellige tilgange: for det første ved at reducere koncentrationen af de vigtigste prækursorer, for det andet ved at reducere disse stoffers tendens til at reagere og danne cyanat. De faktorer, som har størst betydning, er koncentrationen af prækursorer (f.eks. cyanbrinte og cyanider) og lagringsforhold som f.eks. lyseksponering og temperatur.

                  5.

                  Skønt der ikke hidtil er blevet påvist nogen stærk sammenhæng mellem niveauet af cyanbrinte og ethylcarbamat, er det klart, at under bestemte forhold fører høje koncentrationer af cyanbrinte til højere niveauer af ethylcarbamat. En potentiel stigning i dannelsen af ethylcarbamat er blevet kædet sammen med niveauer på eller over 1 mg/l cyanbrinte i det endelige destillat (1)
                      (2).

                  6.

                  I del I gives en detaljeret beskrivelse af fremstillingsprocessen. Del II indeholder specifikke henstillinger på grundlag af god fremstillingspraksis.

            I.   BESKRIVELSE AF FREMSTILLINGSPROCESSEN

                  7.

                  Fremstillingsprocessen for brændevin af frugter og brændevin af presserester af frugter omfatter knusning og gæring af hele frugten efterfulgt af destillation. Processen forløber typisk i nedenstående etaper:

                              —

                              knusning af hele den modne frugt

                              —

                              gæring af mæsken i tanke af rustfrit stål eller andre egnede gæringsbeholdere

                              —

                              omstikning af den gærede mæsk til destillationsapparatet, ofte et kobberkar

                              —

                              opvarmning af den gærede mæsk ved hjælp af en passende opvarmningsmetode for langsomt at inddampe alkoholen

                              —

                              afkøling af alkoholdampene i en passende kolonne (f.eks. af rustfrit stål), hvor de kondenserer og opsamles

                              —

                              adskillelse af tre forskellige alkoholfraktioner: »hoved«, »hjerte« og »hale«.

                  8.

                  Det første destillat, der opsamles, er hovedet. Det kan normalt genkendes på sin lugt af opløsningsmiddel eller lak. Denne fraktion er normalt udrikkelig og bør kasseres.

                  9.

                  Det andet destillat (»hjertet«) indeholder den vigtigste alkohol i al spiritus ethylalkohol (ethanol). Dette destillat, hvori indholdet af flygtige stoffer — bortset fra ethanol — er lavest, og hvori de reneste frugtaromakomponenter findes, gemmes altid.

                  10.

                  Det næste destillat er »halen«, og det indeholder eddikesyre og fuselolier, som ofte kan genkendes på deres ubehagelige eddikeagtige og vegetabilske aromaer. De kasseres også, men kan udsættes for en ekstra destillation, fordi der uvægerligt er en del ethanol tilbage i halen.

            II.   ANBEFALET PRAKSIS PÅ GRUNDLAG AF GOD FREMSTILLINGSPRAKSIS

         Råvarer og fremstilling af frugtmæsk

                  11.

                  Råvarerne og fremstillingen af frugtmæsk bør være af en sådan art, at man undgår, at der frigives cyanbrinte.

                  12.

                  Stenfrugterne bør være af høj kvalitet, ikke mekanisk beskadiget og ikke mikrobiologisk fordærvet.

                  13.

                  Frugten skal helst udstenes.

                  14.

                  Hvis frugten ikke er udstenet, skal den knuses forsigtigt for at undgå, at stenene går i stykker.

         Gæring

                  15.

                  Udvalgte gærstammer til fremstilling af alkohol tilsættes den knuste frugt ifølge brugervejledningen.

                  16.

                  Der skal anvendes høje hygiejnestandarder i forbindelse med knust, gæret frugt, og lyseksponeringen skal minimeres. Gæret frugtmæsk bør opbevares så kort som muligt før destillation, da intakte sten også kan afgive cyanbrinte ved længere opbevaring af mæsk.

         Destillationsudstyr

                  17.

                  Destillationsudstyret og destillationsprocessen skal være af en sådan art, at de sikrer, at cyanbrinte ikke finder vej til destillatet.

                  18.

                  Destillationsudstyret bør omfatte automatiske skylleanordninger og kobberkatalysatorer. De automatiske skylleanordninger holder klarepanderne rene, mens kobberkatalysatorerne binder cyanbrintene for at undgå, at de finder vej til destillatet.

                  19.

                  Automatiske skylleanordninger er ikke nødvendige ved diskontinuerlig destillation. Destillationsudstyret bør rengøres ved systematiske og grundige rengøringsprocedurer.

                  20.

                  I tilfælde af at der ikke anvendes kobberkatalysatorer eller andre specifikke cyanidseparatorer, bør der tilsættes kobberagenser til den gærede frugtmæsk før destillation. Formålet med at tilsætte kobberagenser er, at de binder cyanbrinte. Kobberagenser sælges i specialforretninger og bør anvendes med omhu, jf. fabrikantens anvisninger.

         Destillationsproces

                  21.

                  Sten, der har bundfældet sig i den gærede mæsk, bør ikke pumpes ind i destillationsapparatet.

                  22.

                  Destillationen bør foregå på en sådan måde, at alkoholen inddampes langsomt (f.eks. ved at bruge damp i stedet for en direkte flamme til opvarmning).

                  23.

                  De første fraktioner af destillatet (»hovedet«) bør omhyggeligt udskilles.

                  24.

                  Den midterste fraktion (»hjertet«) bør derefter indsamles og lagres mørkt. Når alkoholindholdet når op på 50 % vol. i beholderen, bør indsamlingen af »halen« indledes, således at ethylcarbamat, som måtte være opstået, udskilles i halefraktionen.

                  25.

                  Halen, der kan indeholde ethylcarbamat, bør indsamles, og hvis den anvendes til gendestillation, bør den gendestilleres separat.

         Kontrol af destillatet, gendestillation og lagring

         Cyanbrinte

                  26.

                  Destillaterne bør jævnligt kontrolleres for deres indhold af cyanbrinte. Bestemmelsen bør foretages ved hjælp af egnede test, enten med udstyr til hurtig test af niveauet af cyanbrinte eller af et speciallaboratorium.

                  27.

                  Hvis koncentrationen af cyanbrinte i destillatet ligger over et niveau på 1 mg/l, anbefales i givet fald gendestillation med katalysatorer eller kobberagenser (jf. punkt 18 og 20).

                  28.

                  Destillater med et niveau af cyanbrinte tæt på 1 mg/l burde ideelt set også gendestilleres eller, hvis dette ikke er muligt, lagres i lystætte flasker eller kasser så kort tid som muligt for at undgå dannelse af ethylcarbamat.

         Ethylcarbamat

                  29.

                  Ethylcarbamattest anbefales for destillater, hvori forbindelsen allerede kan være opstået (f.eks. destillater med uvis oprindelse, høje cyanidniveauer, lagring i lys). Ethylcarbamatniveauet kan kun testes i et speciallaboratorium.

                  30.

                  Hvis ethylcarbamatkoncentrationen i destillatet ligger over målniveauet på 1 mg/l, bør destillatet i givet fald gendestilleres.

         (1)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (I), Kleinbrennerei 1998; 11: 9-13.

         (2)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (I), Kleinbrennerei 1999; 1: 5-13.


title: Kommissionens henstilling af 23. oktober 2006 om tilpasning af henstilling 2000/473/Euratom om anvendelse af Euratom-traktatens artikel 36 vedrørende overvågning af radioaktivitetsniveauerne i miljøet med henblik på at vurdere bestrålingen af befolkningen som helhed på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (meddelt under nummer K(2006) 4931)

text:
               24.10.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 293/17

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 23. oktober 2006
   om tilpasning af henstilling 2000/473/Euratom om anvendelse af Euratom-traktatens artikel 36 vedrørende overvågning af radioaktivitetsniveauerne i miljøet med henblik på at vurdere bestrålingen af befolkningen som helhed på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse
   (meddelt under nummer K(2006) 4931)
   (2006/715/Euratom)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, særlig artikel 4, stk. 3,
   som henviser til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, særlig artikel 56, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Artikel 56 i tiltrædelsesakten fastsætter, at hvis det på grund af tiltrædelsen er nødvendigt at tilpasse retsakter, som stadig er gældende efter den 1. januar 2007, og de nødvendige tilpasninger ikke er blevet foretaget ved tiltrædelsesakten eller bilagene dertil, skal de nødvendige tilpasninger vedtages af Kommissionen i alle tilfælde, hvor Kommissionen har vedtaget den oprindelige retsakt.

               (2)

               I slutakten fra den konference, hvor tiltrædelsestraktaten blev udfærdiget, anføres det, at de høje kontraherende parter er nået til politisk enighed om en række tilpasninger af institutionernes retsakter, som er nødvendige på grund af tiltrædelsen, og Rådet og Kommissionen opfordres til at vedtage disse tilpasninger inden tiltrædelsen, om nødvendigt suppleret og ajourført for at tage hensyn til udviklingen i EU-retten.

               (3)

               Kommissionens henstilling 2000/473/Euratom af 8. juni 2000 om anvendelse af Euratom-traktatens artikel 36 vedrørende overvågning af radioaktivitetsniveauerne i miljøet med henblik på at vurdere bestrålingen af befolkningen som helhed (1) bør derfor ændres,

         HENSTILLER:

               1)

               Henstilling 2000/473/Euratom ændres som anført i bilaget.

               2)

               Denne henstilling træder i kraft med forbehold af ikrafttrædelsen af traktaten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse og da på datoen herfor.

               3)

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. oktober 2006.

            På Kommissionens vegne

         Olli REHN

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 191 af 27.7.2000, s. 37. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

      BILAG
      MILJØ
      STRÅLINGSBESKYTTELSE
      32000 H 0473: Kommissionens henstilling 2000/473/Euratom af 8. juni 2000 om anvendelse af Euratom-traktatens artikel 36 vedrørende overvågning af radioaktivitetsniveauerne i miljøet med henblik på at vurdere bestrålingen af befolkningen som helhed (EFT L 191 af 27.7.2000, s. 37), som ændret ved:

                  —

                  12003 T: Akt vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne — Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33).

            I bilag II indsættes følgende i tabellen:

                     »BG

                     Bulgarien

                     RO

                     Rumænien«

      og kortet erstattes af følgende:

         »Definition af geografiske områder

            «.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 20. maj 2005 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for De Nederlandsche Bank (ECB/2005/9)

text:
               22.6.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 151/29

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING

   af 20. maj 2005
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for De Nederlandsche Bank
   (ECB/2005/9)
   (2005/C 151/08)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for Eurosystemets nationale centralbanker revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Mandatet for De Nederlandsche Banks (i det følgende benævnt »DNB«) nuværende eksterne revisor er udløbet og vil ikke blive fornyet. Det er derfor nødvendigt at udnævne en ekstern revisor fra regnskabsåret 2005.

               (3)

               DNB har valgt Josephus Andreas Nijhuis, statsautoriseret revisor og formand for direktionen for PricewaterhouseCoopers BV, i sin personlige egenskab, som sin eksterne revisor for regnskabsåret 2005, og efter ECB's opfattelse opfylder den valgte revisor de nødvendige betingelser for udnævnelse.

               (4)

               Den eksterne revisors mandat vil være for et ikke nærmere fastsat tidsrum, under forbehold af godkendelse hvert år,

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at Josephus Andreas Nijhuis, statsautoriseret revisor og formand for direktionen for PricewaterhouseCoopers BV, udnævnes personligt som ekstern revisor for DNB fra regnskabsåret 2005, for et ikke nærmere fastsat tidsrum, under forbehold af fornyet godkendelse hvert år.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 20. maj 2005.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB


title: Kommissionens henstilling af 4. december 2008 om kriterier for eksport af radioaktivt affald og brugt nukleart brændsel til tredjelande (meddelt under nummer K(2008) 7570)

text:
               17.12.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 338/69

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 4. december 2008
   om kriterier for eksport af radioaktivt affald og brugt nukleart brændsel til tredjelande
   (meddelt under nummer K(2008) 7570)
   (2008/956/Euratom)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 33, andet afsnit, og artikel 124, andet led,
   som henviser til Rådets direktiv 2006/117/Euratom af 20. november 2006 om overvågning af og kontrol med overførsel af radioaktivt affald og brugt nukleart brændsel (1), særlig artikel 16, stk. 2, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Internationale bestemmelser om beskyttelse mod stråling danner grundlag for beskyttelseforanstaltningerne mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling fra radioaktivt affald eller brugt nukleart brændsel.

               (2)

               For at være effektive skal sådanne bestemmelser indgå i et nationalt regelværk.

               (3)

               I overensstemmelse med den sikkerhedskultur, der gælder i fællesskabet med hensyn til aktiviteter, der involverer radioaktive stoffer, er det nødvendigt, at der er en reel adskillelse i rollefordelingen mellem de lovgivende myndigheder og operatørerne for at sikre en ordentlig håndtering af radioaktivt affald og brugt nukleart brændsel.

               (4)

               De ansvarshavende myndigheder i den eksporterende medlemsstat er ansvarlige for beslutningen om at tillade overførsel af radioaktivt affald eller brugt nukleart brændsel til tredjelande.

               (5)

               Den eksporterende medlemsstats kompetente myndigheder bør i henhold til de i artikel 16, stk. 1, litra c), i direktiv 2006/117/Euratom omhandlede kriterier vurdere, om tredjelandene har den administrative og tekniske kapacitet samt en lovgivningsmæssigt egnet struktur til at håndtere det radioaktive affald og det brugte brændsel sikkert.

               (6)

               Medlemsstaterne bør ved gennemførelsen af disse kriterier følge en hierarkisk inddeling af dem.

               (7)

               Den fælles konvention om sikker håndtering af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald udgør det grundlæggende, internationale, juridiske instrument vedrørende sikker håndtering af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald.

               (8)

               Ud over overholdelse af disse kriterier kan der ved tilladelse til overførsel af radioaktivt affald eller brugt nukleart brændsel til et tredjeland tages hensyn til andre forhold, så som politiske, økonomiske, sociale, etiske, videnskabelige forhold samt forhold vedrørende offentlig sikkerhed.

               (9)

               Artikel 2 i direktiv 2006/117/Euratom omhandler den ret, som en medlemsstat eller en virksomhed i den medlemsstat, til hvilken radioaktivt affald skal overføres til behandling, eller andet materiale skal overføres med henblik på at genindvinde det radioaktive affald, har til at sende det behandlede radioaktive affald tilbage til oprindelseslandet. Det hedder endvidere, at direktiv 2006/117/Euratom heller ikke anfægter den ret, som en medlemsstat eller en virksomhed i den medlemsstat, til hvilken brugt nukleart brændsel skal overføres til oparbejdning, har til at sende radioaktivt affald, som er genindvundet ved oparbejdningsprocessen, tilbage til oprindelseslandet.

               (10)

               De i denne henstilling fastlagte kriterier er i overensstemmelse med udtalelsen fra det rådgivende udvalg, der er nedsat ved artikel 21 i direktiv 2006/117/Euratom,

         HENSTILLER:

               1)

               Hovedkravene i forbindelse med eksport af radioaktivt affald eller brugt nukleart brændsel til tredjelande, som omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra c), i direktiv 2006/117/Euratom, er følgende:

                           a)

                           der bør etableres og håndhæves passende nationale bestemmelser om beskyttelse af arbejdstagerne og befolkningen i almindelighed mod stråling i overensstemmelse med relevante internationalt anerkendte sikkerhedsnormer for stråling

                           b)

                           der bør fastsættes en sammenhængende lovgivningsramme til regulering af aktiviteter, der indebærer en risiko på grund af radioaktive stoffer, herunder radioaktivt affald og brugt nukleart brændsel

                           c)

                           der bør etableres effektive, uafhængige tilsynsmyndigheder, der skal have kompetence til at udstede og gennemgå licenser, bedømme krav, være ansvarlige for kontrol og håndhævelse og have de nødvendige midler hertil

                           d)

                           de involverede organer bør have klart opdelte ansvarsområder i de forskellige faser af håndteringen af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald, især hvad angår operatører og tilsynsmyndigheder

                           e)

                           der bør etableres et system for rapportering til eller godkendelse af myndigheder for organisationer, der håndterer radioaktivt affald eller brugt nuklear brændsel

                           f)

                           garanti for at hovedansvaret for sikkerheden omkring håndtering af brugt nukleart brændsel eller radioaktivt affald ligger hos licensindehaveren, samt at denne lever op til sit ansvar

                           g)

                           anlæg til behandling af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald disponerer over kvalificeret personale til sikkerhedsbetonede opgaver i hele deres driftslevetid, og anlæg til behandling af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald disponerer over tilstrækkelige finansielle midler til at opretholde sikkerheden i hele deres driftslevetid og garantere nedlukning

                           h)

                           etablering og håndhævelse af en fyldestgørende national ordning om tredjepartsansvar

                           i)

                           etablering og gennemførelse af passende kvalitetssikringsprogrammer vedrørende sikker håndtering af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald

                           j)

                           passende beskyttelses- og korrektionsforanstaltninger, herunder oplysning af de berørte befolkningsgrupper samt forberedelse og afprøvning af nødplaner til anvendelse i tilfælde af strålefare for at kunne kontrollere udslip og mindske virkningerne heraf.

               2)

               For at kunne vurdere, hvorvidt ovenstående eksportkrav for radioaktivt affald og brugt nukleart brændsel til tredjelande overholdes, bør medlemsstaterne tage tredjelandenes overholdelse af følgende kriterier i betragtning:

                           a)

                           hovedkriterier:

                                       —

                                       medlemskab af Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA) og dermed overholdelse af IAEA’s relevante sikkerhedsnormer

                                       —

                                       undertegnelse, ratifikation og overholdelse af den fælles konvention om sikker håndtering af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald, vilje til at opfylde forpligtelserne i den fælles konvention og overholdelse af de relevante foranstaltninger vedrørende sikker håndtering af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald

                                       —

                                       undertegnelse og ratifikation af konventionen om fysisk beskyttelse af nukleart materiale og ændringerne heraf som erkendelse af pligten til at forebygge, opspore og straffe lovovertrædelser vedrørende nukleart materiale

                                       —

                                       undertegnelse, ratifikation samt overholdelse af konventionen om nuklear sikkerhed (CNS), som er det vigtigste juridiske instrument inden for nuklear sikkerhed, og som også omfatter vigtige foranstaltninger vedrørende nødberedskab og strålingsbeskyttelse

                                       —

                                       anlæg til behandling af brugt nukleart brændsel skal indgå i en IAEA-kontrolaftale i forbindelse med undertegnelse og ratifikation af traktaten om ikke-spredning af kernevåben (NPT) og relaterede supplerende protokoller for at sikre, at brugt nukleart brændsel ikke anvendes til andet end de tiltænkte fredelige formål

                                       —

                                       undertegnelse og ratifikation eller overholdelse af enten Wienkonventionen om civilretligt ansvar for nuklear skade, protokollen om ændring af Wienkonventionen om civilretligt ansvar for nuklear skade, konventionen om supplerende erstatning for nuklear skade eller konventionen om ansvar over for tredjemand på den nukleare energis område af 29. juli 1960, som ændret ved tillægsprotokollen af 28. januar 1964 og protokol af 16. november 1982 (Pariskonventionen) for at sikre, at licensindehaveren bærer hovedansvaret i tilfælde af nukleare skader.

                           b)

                           Tillægskriterier:

                                       —

                                       undertegnelse, ratifikation og overholdelse af konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare (AC) og konventionen om hurtig anmeldelse af kernekraftuheld (ENC) for at sikre, at de relevante oplysninger når ud til de berørte befolkningsgrupper i tilfælde af strålefare, samt at der træffes passende beskyttelses- og korrektionsforanstaltninger, herunder forberedelse og afprøvning af nødplaner til anvendelse i tilfælde af strålefare, for at kunne kontrollere udslip og mindske virkningerne heraf

                                       —

                                       overholdelse af internationale instrumenter vedrørende sikker transport af farligt gods, især SOLAS- og Chicagokonventionen for at sikre, at der udføres effektive kontroller af sø- og lufttransport af farligt gods.

               3)

               Med forbehold af stk. 1 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder tage andre forhold i betragtning, så som politiske, økonomiske, sociale, etiske, videnskabelige forhold samt forhold vedrørende offentlig sikkerhed, når der skal gives tilladelse til overførsel af radioaktivt affald eller brugt nukleart brændsel til tredjelande.

               4)

               Medlemsstaternes kompetente myndigheder samarbejder med henblik på at udveksle oplysninger vedrørende anvendelsen af denne henstilling.

      Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2008.

            På Kommissionens vegne

         Andris PIEBALGS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 337 af 5.12.2006, s. 21.