               20.6.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 188/1

         Henstilling om en rådsforordning om ændring af forordning (EF) nr. 2533/98 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information
   (ECB/2014/13)
   (fremlagt af Den Europæiske Centralbank)
   (2014/C 188/01)
   BEGRUNDELSE
   I.   INDLEDNING

   Den 23. november 1998 vedtog Rådet for Den Europæiske Union Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 (1). I overensstemmelse med artikel 107, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab rettede ECB tidligere henstilling ECB/1998/10 (2) til Rådet. Derefter rettede ECB ligeledes henstilling ECB/2008/9 (3) til Rådet forud for vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 951/2009 (4). Det er derfor hensigtsmæssigt at følge den samme procedure, som nu fremgår af artikel 129, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og indføre de foreslåede ændringer i forordning (EF) nr. 2533/98.
   II.   KOMMENTARER TIL DE ENKELTE ARTIKLER

      Anvendelse af statistisk information til udførelsen af tilsynsmæssige funktioner

   For at mindske rapporteringsbyrden mest muligt, og så informationerne kun behøver at blive indsamlet én gang, har nationale centralbanker i henhold til artikel 8, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 2533/98 på nuværende tidspunkt beføjelse til at anvende fortrolig statistisk information ved udførelsen af deres funktioner på tilsynsområdet. Det bør præciseres, at ECB, som ved Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (5) har fået overdraget specifikke opgaver inden for tilsyn med kreditinstitutter, ligesom de nationale centralbanker, der har fået overdraget specifikke funktioner på tilsynsområdet, kan anvende fortrolig statistisk information med henblik på udførelsen af disse funktioner.
   Samtidig bør det præciseres, at der kan overføres fortrolig statistisk information mellem ESCB's medlemmer og andre myndigheder i medlemsstaterne og Unionen med ansvar for a) tilsynet med finansielle institutioner, markeder og infrastrukturer og b) det finansielle systems stabilitet til den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM) for at støtte de respektive opgaver. Myndighederne kan bl.a. omfatte de kompetente myndigheder med ansvar for tilsyn og makroprudentiel overvågning, de europæiske tilsynsmyndigheder (6), Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici samt myndigheder, der har beføjelser til at afvikle kreditinstitutter.

      Henstilling om en

         »RÅDETS FORORDNING
         om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5.4,
         under henvisning til henstilling fra Den Europæiske Centralbank,
         under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
         under henvisning til udtalelse fra Kommissionen,
         i henhold til proceduren i artikel 129, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og i artikel 41 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 (7) er et vigtigt element i den retlige ramme, der ligger til grund for Den Europæiske Centralbanks (ECB) opgaver vedrørende indsamling af statistisk information, der udføres med bistand fra de nationale centralbanker. ECB har konsekvent anvendt denne forordning som grundlag for udførelsen og overvågningen af den koordinerede indsamling af statistisk information, som er nødvendig for at udføre Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB) opgaver, herunder opgaven, der består i at bidrage til en smidig gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter og det finansielle systems stabilitet som fastsat i traktatens artikel 127, stk. 5.

                     (2)

                     Ved Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (8) overdrages ECB specifikke opgaver i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter og det finansielle systems stabilitet i Unionen og de enkelte medlemsstater.

                     (3)

                     For at mindske rapporteringsbyrden for rapporteringsenhederne mest muligt og gøre det muligt for alle kompetente myndigheder at udføre det tilsyn med finansielle institutioner, markeder og infrastrukturer, som de har fået overdraget, korrekt samt gøre det muligt for de myndigheder, der er ansvarlige for beskyttelsen af det finansielle systems stabilitet, at udføre de opgaver, de har fået overdraget, korrekt, er det nødvendigt at ændre forordning (EF) nr. 2533/98, således at det bliver muligt at overføre den statistiske information, som indsamles af ESCB, mellem ESCB's medlemmer og de relevante myndigheder samt at anvende denne information. Disse myndigheder bør omfatte de kompetente myndigheder med ansvar for tilsynet med finansielle institutioner, markeder og infrastrukturer samt den makroprudentielle overvågning, de europæiske tilsynsmyndigheder (9), Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici samt myndigheder med beføjelser til at afvikle kreditinstitutter —

               VEDTAGET DENNE FORORDNING:
         Artikel 1
         Specifikke ændringer
         Artikel 8 i forordning (EF) nr. 2533/98 ændres som følger:

                     1)

                     Stk. 1, litra d), affattes som følger, og det nedenstående tilføjes som litra e):

                                 »d)

                                 for så vidt angår ECB og nationale centralbanker, såfremt den nævnte statistiske information anvendes inden for forsigtighedstilsyn

                                 e)

                                 for så vidt angår nationale centralbanker i henhold til artikel 14.4 i statutten, til udførelse af andre funktioner end dem, der er angivet i statutten.«

                     2)

                     Stk. 4, litra a), affattes således:

                                 »a)

                                 i det omfang og med den detaljeringsgrad, der er nødvendig for udførelsen af ESCB's opgaver i henhold til traktaten eller opgaver inden for forsigtighedstilsyn, som er overdraget til medlemmerne af ESCB, eller«

                     3)

                     Som nyt stk. 4a indsættes:

                                 »4a.

                                 ESCB kan overføre fortrolig statistisk information til myndigheder eller organer i medlemsstaterne og Unionen med ansvar for tilsyn med finansielle institutioner, markeder og infrastrukturer eller det finansielle systems stabilitet i overensstemmelse med EU-retten eller national ret og til den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM) i det omfang og med den detaljeringsgrad, der er nødvendig for udførelsen af deres respektive opgaver. Alle videreoverførsler derefter skal udtrykkeligt godkendes af det medlem af ESCB, som har indsamlet den fortrolige statistiske information.«

               Artikel 2
         Afsluttende bestemmelser
         Denne forordning træder i kraft den [dato].

            Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.«

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 21. marts 2014.

         Mario DRAGHI

            Formand for Ecb

      (1)  Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (EFT L 318 af 27.11.1998, s. 8).

      (2)  Henstilling ECB/1998/10 om Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (EFT C 246 af 6.8.1998, s. 12).

      (3)  Henstilling ECB/2008/9 om en Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2533/98 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (EUT C 251 af 3.10.2008, s. 1).

      (4)  Rådets forordning (EF) nr. 951/2009 af 9. oktober 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 2533/98 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (EUT L 269 af 14.10.2009, s. 1).

      (5)  Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63).

      (6)  De europæiske tilsynsmyndigheder er Den Europæiske Bankmyndighed, Den Europæiske Myndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Den Europæiske Værdipapirtilsynsmyndighed.

      (7)  Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (EFT L 318 af 27.11.1998, s. 8).

      (8)  Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63).

      (9)  De europæiske tilsynsmyndigheder er Den Europæiske Bankmyndighed, Den Europæiske Myndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Den Europæiske Værdipapirtilsynsmyndighed.


				|

		52012DC0302

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Bulgariens nationale reformprogram for 2012 med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2012-2015 /* COM/2012/0302 final - 2012/ () */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Bulgariens nationale reformprogram for
2012
med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2012-2015
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EF) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til Europa-Parlamentets
beslutninger[4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske
politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats
for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       Rådet vedtog den 13. juli
2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og
Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en
afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[5], som tilsammen udgør de
"integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at
tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 12. juli 2011 vedtog
Rådet en henstilling om Bulgariens nationale reformprogram for 2011 og afgav en
udtalelse om Bulgariens opdaterede konvergensprogram for 2011-2014.
(4)       Den 23. november 2011 vedtog
Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det
andet europæiske semester med forudgående og integreret politisk samordning,
som er forankret i Europa 2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog
Kommissionen på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om
varslingsmekanismen[6],
hvori Bulgarien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville
blive gennemført en dybdegående undersøgelse.
(5)       Den 2. marts 2012 tilsluttede
Det Europæiske Råd sig prioriteterne for sikringen af finansiel stabilitet og
finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst (i overensstemmelse
med Rådets konklusioner af 9. december og i forlængelse af Kommissionens årlige
vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at fortsætte en
differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere
normale lånemuligheder for erhvervslivet, fremme vækst og konkurrenceevne,
håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere
den offentlige forvaltning.
(6)       Den 2. marts opfordrede Det
Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at
fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets-
eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.
(7)       Den 13. april 2012 afleverede
Bulgarien sit konvergensprogram for perioden 2012-2015 og sit nationale
reformprogram for 2012. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem
de to programmer er de blevet vurderet sammen. I en dybdegående undersøgelse i
henhold til artikel 5 i forordning (EU) 1176/2011 har Kommissionen også
vurderet, om Bulgarien er påvirket af makroøkonomiske ubalancer. Kommissionen
konkluderede i sin dybdegående undersøgelse[7],
at Bulgarien oplever en intern makroøkonomisk ubalance, som dog ikke er
uforholdsmæssigt stor.
(8)       Ifølge Bulgariens første
2012-indberetning af underskuds- og gældstal for årene 2008-2011 med henblik på
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud lå det samlede
offentlige underskud under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP.
Samtidig forventer Kommissionen i sin forårsprognose for 2012, at det samlede
offentlige underskud holder sig under referenceværdien i traktaten og falder
yderligere i prognoseperioden. Som følge deraf og i overensstemmelse med
stabilitets- og vækstpagten vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på
Rådets afgørelse om ophævelse af afgørelsen om et uforholdsmæssigt stort
underskud i henhold til artikel 126, stk. 12 i traktaten.
(9)       Baseret på vurderingen af
konvergensprogrammet for 2012 i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97
er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner
grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er optimistisk for perioden
2012-2013, hvor den årlige vækst forventes at nå op på 1,4 % i 2012 og
2,5 % i 2013. Kommissionens forårsprognose for 2012 forudser en vækst i
BNP på 0,5 % i 2012 og 1,9 % i 2013. Efter korrektionen af
underskuddet i 2011 er målet for programmets budgetstrategi at opnå en
budgetstilling ved afslutningen af programperioden, der er tæt på balance, både
med hensyn til den strukturelle og samlede budgetsaldo. Den mellemfristede
budgetmålsætning som defineret i strukturelle termer er blevet korrigeret
marginalt fra et underskud på 0,6 % af BNP til et underskud på 0,5 %
af BNP. Den nye mellemfristede målsætning afspejler i tilstrækkelig grad
kravene i stabilitets- og vækstpagten. På baggrund af det (genberegnede)
strukturelle underskud[8]
planlægger Bulgarien at opfylde sin mellemfristede målsætning i løbet af
programperioden. I 2012-2014 vil væksten i de offentlige udgifter, hvori de
diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden er indregnet, overholde
udgiftsmålet i stabilitets- og vækstpagten, men overskride det i 2015. Den
planlagte finanspolitiske konsolidering står over for vigtige risici som følge
af i) lavere indtægter på baggrund af det optimistiske makroøkonomiske scenarie
samt den for skatteprovenuet mindre fordelagtige vækststruktur i økonomien og ii)
ineffektivitet i den offentlige sektor, især på sundheds- og uddannelsesområdet,
som kan medføre et betydeligt udgiftspres. Gældskvoten ligger under 60 %
af BNP og forventes ifølge programmet at toppe tæt på 20 % af BNP i 2012
for derefter at falde resten af programperioden. Der er betydelig plads til
forbedring med hensyn til overholdelse af skattereglerne, og fremskridt inden
for dette område vil gøre det muligt for Bulgarien at investere i højere vækst.
Et krav om at holde budgetunderskuddet under 2 % og begrænse de offentlige
udgifter til 40 % af BNP er blevet vedtaget som en ændring af den
organiske finanslov, hvilket styrker den finanspolitiske rammes bindende
karakter og øger budgetplanlægningens gennemsigtighed. Det er dog stadig
nødvendigt at forbedre den mellemfristede budgetramme yderligere og styrke
rapporteringen efter periodiseringsprincippet.
(10)     Den bulgarske regering har
gjort betragtelige fremskridt med hensyn til nogle af foranstaltningerne i
pensionsreformen, bl.a. vedrørende pensionsalderen for både mænd og kvinder og
tjenestetiden for ansatte i militæret og politiet. Det er imidlertid fortsat en
helt central mellemfristet udfordring at gøre noget ved pensionssystemets mangler.
I ændringerne indgår ikke skridt til at gøre den normale pensionsalder ens for
mænd og kvinder. De indebærer heller ikke en reduktion af mulighederne for
tidlig tilbagetrækning. Inklusionen af personer, der ikke betaler
pensionsbidrag, udgør fortsat en central udfordring, hvilket ligeledes gælder
strengere kontroller og kriterier for tildeling af invalidepension.
(11)     Bulgarien har den største befolkningsandel
med risiko for at lide alvorlige materielle afsavn i EU. Ældre og børn er
særligt udsatte. Der er brug for omfattende foranstaltninger på dette område. En
effektivisering af de sociale overførsler bør opprioriteres. Kun halvdelen af
romaerne i den erhvervsaktive alder er i beskæftigelse. Den nyligt vedtagne
nationale strategi for integration af romaer fokuserer på mange forskellige
hindringer, men skal stadig understøttes af en detaljeret handlingsplan, hvis
den skal kunne omsættes i perioden 2015-2020.
(12)     Krisen har haft en særlig
stærk virkning på lavtkvalificerede arbejdstagere (som udgør næsten 70 %
af de arbejdsløse), og den har bevirket en betydelig stigning i
ungdomsarbejdsløsheden. Derudover er antallet af langtidsledige steget
betydeligt hurtigere end i resten af EU, hvilket hovedsagelig skyldes et
voksende kvalifikationsmæssigt og geografisk misforhold, da der er blevet
nedlagt flest arbejdspladser for lavtuddannede. Der bør iværksættes en
undersøgelse af det system, der fastsætter minimumsgrænser for bidrag til
sociale sikringsordninger, da det kan bidrage til at reducere sort arbejde og
sikre, at lavtkvalificerede arbejdstagere ikke udkonkurreres. Regeringens
foranstaltninger med henblik på at fastfryse den offentlige sektors lønudgifter
har været en relevant og passende respons, som også har bidraget til at bringe
arbejdsomkostningerne tættere på produktivitetsniveauet. Der er blevet lanceret
et omfattende nationalt initiativ for at integrere unge mennesker på arbejdsmarkedet.
Den offentlige arbejdsformidling er stadig af relativ lav kvalitet, og
uddannelsen af personalet bør intensiveres, særligt uddannelsen af
"romakontaktformidlere". Der er behov for yderligere tiltag for at
forbedre de tjenester, der tilbydes i forbindelse med aktivering, jobsøgning,
matchning, omskoling og individuelle tjenester for lavtkvalificerede.
(13)     Bulgarien har den højeste
andel af personer med ringe færdigheder inden for læsning, matematik og
naturvidenskab i EU (ifølge PISA 2009), hvilket er et tegn på betydelige
strukturelle hindringer for uddannelse af høj kvalitet. Dette lave
uddannelsesmæssige udbytte hænger sammen med en begrænset adgang til uddannelse
for vanskeligt stillede grupper, især blandt romaerne, skolernes begrænsede
selvbestemmelse, en manglende incitamentsstruktur, et dårligt nationalt
evalueringssystem og utilstrækkeligt klare ansvarsforhold. Inden for de højere
uddannelser er fremskridtene forsat meget begrænsede, selvom der er blevet
iværksat visse lovende tiltag i den seneste tid. Gennemførelsen af ændringerne
i den nye lov om højere uddannelse bør have højeste prioritet med hensyn til
vækst og ledsages af passende overordnet styring, tilstrækkelig investering og
politisk beslutsomhed.
(14)     Forsknings- og innovationsniveauet
i Bulgarien er lavt. Investeringerne i forskning og innovation (F&I) bør
hæves for at nå 2020 målene, og der bør etableres en passende
innovationsstrategi. F&I-forvaltningen i Bulgarien er fragmenteret.
Bulgarien bør styrke sine universiteter og udvikle en strategi for at engagere
højere uddannelsesinstitutioner i innovationsaktiviteter. Der findes ingen
rammer for samarbejde mellem universiteterne og den private sektor, og midler
bør tildeles på en gennemsigtig konkurrence- og meritbaseret måde. Der er
fortsat flaskehalsproblemer for nystartede virksomheder og små og mellemstore
virksomheder, der søger bankfinansiering. De offentlige instrumenter og
garantier, der retter sig mod unge og innovative virksomheder, er ikke
effektive nok til at hjælpe små og mellemstore virksomheder med at leve op til
EU-strukturfondenes krav og sikre den nødvendige medfinansiering via banklån.
(15)     For øjeblikket er Bulgariens
administrative kapacitet utilstrækkelig til at håndtere infrastrukturprojekter
inden for områderne landeveje, jernbane og vandveje på korrekt vis. Den
forvaltningsmæssige reform har hovedsagelig fokuseret på at reducere antallet
af offentligt ansatte, hvorimod der kun har været begrænsede forsøg på at
fjerne andre årsager til ineffektiviteten. Anvendelsen af EU-midler er fortsat
begrænset på trods af vedvarende fremskridt de seneste to år. Hovedårsagen er
eksistensen af komplicerede administrative procedurer og virksomhedernes
vanskeligheder i forbindelse med at sikre medfinansiering. Der er fortsat også
betydelige udfordringer med hensyn til at opnå yderligere forbedringer af
erhvervsklimaet og retstilstandene og fremskridt i den offentlige sektors
administrative kapacitet. Gennemførelsen af elektronisk forvaltning er blevet
forsinket mange gange. Skattesystemet i Bulgarien er kendetegnet ved markant
skatteunddragelse og lav administrativ effektivitet. De administrative
omkostninger til skatteopkrævning er høje, det samme gælder virksomhedernes
tidsmæssige omkostninger ved at betale skat.
(16)     Den nye lovgivning om
offentlige indkøb er et vigtig skridt mod et bedre system for overvågning,
forebyggelse og sanktioner i forbindelse med uregelmæssigheder. Disse tiltag
bør suppleres på to måder: i) De tiltænkte sanktioner skal gøres effektivt
gældende, og ii) agenturet for offentlige indkøb og statens finansinspektion
bør tildeles ex officio-myndighed.
(17)     På trods af påbegyndte
reformer opretholder Bulgarien stadig restriktioner inden for netværkssektorer
som f.eks. jernbanetransport, telekommunikation og energi. Energimarkedernes
funktion på både grossist- og detailniveauet er fortsat problematisk. Der er
især behov for forbedringer med hensyn til manglen på elektricitets- og
gasbørser og et velfungerende balancemarked samt de regulerede forbrugerpriser.
Derudover bør Bulgarien sikre den forvaltningsmæssige uafhængighed af
transmissionsnettet. Bulgarien er i høj grad afhængig en enkelt
energiforsyningsrute, og landets interne energimarkeds funktion er
utilstrækkelig, hvilket udsætter det for betydelige for forsyningschok. De
eksisterende foranstaltninger til håndtering af energiafhængighed bør
forbedres. Indtil nu har udbygningen af en ny infrastruktur for gas været for
langsom. Selvom der formelt er vedtaget visse ønskelige reformer og andelen af
vedvarende energi blev forøget i 2011, er reformernes gennemførelse fortsat
utilfredsstillende på grund af indkøbsaftaler, private interessers påvirkning
af den offentlige politik og dårlige ledelse af statsejede energiselskaber.
(18)     Bulgarien
har givet en række tilsagn under europluspagten. Disse tilsagn og
gennemførelsen af tilsagnene fra 2011 vedrører forbedring af de offentlige
finansers bæredygtighed, fremme af beskæftigelsen, øget konkurrencedygtighed i
den offentlige sektor og styrket finansiel stabilitet. Kommissionen har
vurderet gennemførelsen af tilsagnene under europluspagten. Der er taget hensyn
til resultaterne af denne vurdering i disse henstillinger.
(19)     Inden for rammerne af det
europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af
Bulgariens økonomiske politik. Den har vurderet konvergensprogrammet og det
nationale reformprogram og fremlagt en dybdegående undersøgelse. Den har ikke
blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik i Bulgarien, men også til, i hvor høj grad de er i
overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at
styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra
EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger
under det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-7 nedenfor.
(20)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet undersøgt Bulgariens konvergensprogram, og Rådets udtalelse[9] afspejles især i henstilling 1
nedenfor.
(21)     På baggrund af Kommissionens
dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået Bulgariens
nationale reformprogram for 2012 og dets konvergensprogram. Dets henstillinger i
henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles især i
henstilling 3 og 5 nedenfor,
HENSTILLER, at Bulgarien i perioden
2012-2013 tager skridt til:
1.           at fortsætte den sunde
finanspolitik med henblik på at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i
2012. Med henblik herpå bør den budgetmæssige strategi gennemføres som planlagt,
således at overholdelsen af udgiftsmålet sikres, og Bulgarien bør forberede sig
på at træffe yderligere foranstaltninger i tilfælde af, at der opstår risici for
det budgetmæssige scenarie. Der bør gøres en større indsats for at forbedre
kvaliteten af det offentlige forbrug, især inden for uddannelses- og
sundhedssektoren, og der bør implementeres en omfattende strategi for at sikre
overholdelse af skattereglerne med henblik på at øge skatteprovenuet og gøre
noget ved den sorte økonomi. Indholdet af den mellemfristede budgetramme og
kvaliteten af indberetningssystemet bør forbedres yderligere
2.           at reducere de risici, der
knytter sig til pensionssystemets bæredygtighed og tilstrækkelighed ved at
begrænse adgangen til tidlig tilbagetrækning og gøre den normale pensionsalder
ens for mænd og kvinder, der har bidraget hele deres arbejdsliv. Der bør
indføres strengere kriterier for og kontrol med tildelingen af
invalidepensioner
3.           at fremskynde
implementeringen af det nationale initiativ til bekæmpelse af
ungdomsarbejdsløsheden. Det bør sikres, at minimumsgrænsen for bidrag til
social sikring ikke udgør en hindring for registrering af arbejde. Indsatsen for at
forbedre den offentlige arbejdsformidling bør øges. For at undgå fattigdom bør
de sociale ydelser gøres mere effektive, adgangen til sociale tjenesteydelser
for børn og ældre bør forbedres, og den nationale strategi for romaer bør
implementeres
4.           at sætte mere fart på
reformerne af relevant lovgivning vedrørende skoler og højere uddannelse samt
dertilhørende foranstaltninger ved at fokusere på modernisering af
læseplanerne, bedre uddannelse af lærere og sikring af adgang til uddannelse
for vanskeligt stillede grupper. Nystartede og små og mellemstore virksomheders
adgang til finansiering bør forbedres, især for innovationsvirksomhederne
5.           at gøre en større indsats for
at reformere administrationen og styrke dennes kapacitet ved at reducere
bureaukrati og omkostninger ved overholdelse af skattereglerne og i forbindelse
med skatteopkrævning og forbedre udnyttelsen af EU-midler yderligere, især
inden for landevejs- og jernbanetransport og vandforvaltning. Kvaliteten og
uafhængigheden af det juridiske system bør øges, og indførelsen af elektronisk
forvaltning bør fremskyndes. Den offentlige administrations kapacitet i
centrale transportsektorer og tilsynsmyndighederne bør styrkes
6.           at sikre en forsvarlig
implementering af lovgivningen om offentlige indkøb. Forebyggelsen af
uregelmæssigheder bør styrkes, og sanktionerne i loven om offentlige indkøb og
loven om interessekonflikter bør anvendes på en effektiv måde
7.           at fjerne hindringer for
markedsadgang, aftaler om garanterede fortjenester og priskontrol.
Uafhængigheden af transmissions- og distributionsnetoperatører bør sikres. Der
gennemføres en strukturering af markedet, især af energibørser og
balancemarkeder. Infrastrukturen for elektricitet og gas bør forbedres og
energieffektiviteten og kapaciteten i forbindelse med afbrydelser bør øges.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EFT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 302 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 og P7_TA(2012)0047.
[5]               Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 151 final.
[8]               Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive
engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af
Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved hjælp
af den i fællesskab aftalte metode.
[9]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


title: Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling af 11. december 2015 om anerkendelse og fastsættelse af kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande (ESRB/2015/1)

text:
               12.3.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 97/1

         DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICIS HENSTILLING
   af 11. december 2015
   om anerkendelse og fastsættelse af kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande
   (ESRB/2015/1)
   (2016/C 97/01)
   DET ALMINDELIGE RÅD FOR DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICI HAR —
   Under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (1), særlig artikel 3, stk. 2, litra b), d) og f) og artikel 16-18,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (2), særlig artikel 138 og 139,
   under henvisning til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis afgørelse ESRB/2011/1 af 20. januar 2011 om vedtagelse af forretningsordenen for Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (3), navnlig artikel 15, stk. 3, litra e), og artikel 18- 20, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den procykliske forstærkelse af finansielle stød, der har ramt realøkonomien gennem banksystemet og de finansielle markeder, har været et af de mest destabiliserende elementer i den globale finansielle krise. Økonomisk tilbagegang efter en periode med overdreven udlånsvækst kan føre til store tab i banksektoren og igangsætte en ond cirkel. I en sådan situation kan de foranstaltninger, som kreditinstitutterne træffer for at styrke deres balance, begrænse udbuddet af kredit til realøkonomien, forværre den økonomiske tilbagegang og yderligere svække deres balance.

               (2)

               Den kontracykliske kapitalbuffer har til formål at modarbejde denne procykliske dynamik ved at øge banksektorens modstandsdygtighed. Reglerne om opretholdelse af kontracykliske kapitalbuffere udgør en del af de nye globale reguleringsstandarder om bankernes kapitalgrundlag (Basel III-reglerne), der blev udstedt af Baselkomitéen for Banktilsyn (BCBS) i december 2010 og gennemført i EU ved direktiv 2013/36/EU. De udpegede offentlige myndigheder eller organer kan ved at forhøje den kontracykliske buffersats kræve, at banksektoren opbygger yderligere kapital i perioder, hvor systemiske risici som følge af overdreven udlånsvækst er under opsejling. Hvis disse risici opstår, kan myndighederne fastsætte en lavere kontracyklisk buffersats og tillade, at denne yderligere kapitalbuffer anvendes til at absorbere uventede tab. Dette gør det muligt for banksektoren fortsat at kunne tilføre kredit til realøkonomien og opfylde de lovpligtige kapitalkrav.

               (3)

               Grænseoverskridende långivning giver den kontracykliske kapitalbuffer en international dimension. Tab kan opstå fra de indenlandske banksektorer i medlemsstaternes eksponeringer over for tredjelande. Disse tab kan være væsentlige, hvis et tredjeland, som en medlemsstats indenlandske banksektor er væsentligt eksponeret for, oplever økonomisk tilbagegang efter en periode med overdreven udlånsvækst.

               (4)

               Basel III-reglerne om den kontracykliske kapitalbuffer skal tage højde for denne internationale dimension. I henhold til reglerne skal jurisdiktionerne navnlig anerkende hinandens kontracykliske buffersatser. Hvis en myndighed i en jurisdiktion forhøjer den kontracykliske buffersats for at beskytte den indenlandske banksektor mod overdreven udlånsvækst, bør myndighederne i andre jurisdiktioner anvende samme kontracykliske buffersats på de eksponeringer, som deres indenlandske banker har mod det land. I henhold til reglerne beregner bankerne deres bufferkrav på grundlag af den geografiske beliggenhed af deres eksponeringer. Basel III-reglerne fastsætter en obligatorisk jurisdiktionsmæssig gensidig anerkendelse af kontracykliske buffersatser på op til 2,5 % med forbehold af overgangsbestemmelser. En konsekvent anvendelse af denne gensidige anerkendelse på tværs af jurisdiktioner bør kunne bistå beskyttelsen af banksektoren i enhver jurisdiktion mod risici forbundet med overdreven udlånsvækst i andre jurisdiktioner.

               (5)

               Da BCBS-standarderne ikke er retligt bindende, er det muligt, at den kontracykliske kapitalbuffer ikke bliver gennemført på en ensartet måde rundt om i verden. Gennemførelsen af kapitalbufferen kan forsinkes eller den bliver slet ikke gennemført. Artikel 136 i direktiv 2013/36/EU fastsætter for EU måden, hvorpå de udpegede myndigheder skal fastsætte de kontracykliske buffersatser for indenlandske eksponeringer. I henhold til artikel 135 i direktiv 2013/36/EU findes der i Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2014/1 (4) yderligere vejledning om fastsættelsen af kontracykliske buffersatser for indenlandske eksponeringer. For EU er der således blevet udformet fælles retlige regler for at imødegå tendensen til passivitet, og den kvartalsvise fastsættelse af de kontracykliske buffersatser for indenlandske eksponeringer er obligatorisk fra 2016. Der hersker dog usikkerhed om, hvorvidt tredjelande, som ikke er medlemmer af BCBS, vil implementere den kontracykliske kapitalbuffer.

               (6)

               De udpegede myndigheder har retlige beføjelser til at beskytte deres banksektorer mod risici, der opstår som følge af overdreven udlånsvækst i tredjelande. Artikel 139 i direktiv 2013/36/EU gør det navnligt muligt for de udpegede myndigheder i visse omstændigheder at fastsætte en kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for et tredjeland, som de indenlandske godkendte institutioner skal anvende ved beregningen af deres institut-specifikke kontracykliske kapitalbuffer. En udpeget myndighed kan handle i situationer, hvor den relevante tredjelandsmyndighed ikke har fastsat og offentliggjort en kontracyklisk buffersats for det pågældende tredjeland, eller hvis den udpegede myndighed er af den opfattelse, at den kontracykliske buffersats, som den relevante tredjelandsmyndighed har fastsat for tredjelandet, ikke er tilstrækkelig til at beskytte medlemsstaternes indenlandske banksektorer mod mulige tab forbundet med overdreven udlånsvækst i det pågældende tredjeland.

               (7)

               Hvis kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande ikke fastsættes på en koordineret måde, kan det medføre forskellige kapitalkrav inden for EU for eksponeringer over for det samme tredjeland og de samme risici. Udpegede myndigheder kan i forbindelse med deres analyser af udviklingen i et tredjeland nå til forskellige konklusioner, om hvorvidt udlånsvæksten i det pågældende land er overdreven og udgør en risiko for deres indenlandske banksystem, som det er nødvendigt at reducere. Selv hvis udpegede myndigheder når til den samme risikovurdering, kan de have draget forskellige konklusioner for så vidt angår niveauet for den kontracykliske buffersats, der er nødvendig for at reducere risikoen.

               (8)

               Hvis anerkendelsen af kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande ikke fastsættes på en koordineret måde, kan det også medføre forskellige kapitalkrav i EU. EU-lovgivningen kræver anerkendelse af kontracykliske buffersatser, som er fastsat af andre udpegede myndigheder eller relevante tredjelandsmyndigheder, for satser på op til 2,5 %, med forbehold af overgangsbestemmelser mellem 2016 og 2019, jf. artikel 160 i direktiv 2013/36/EU. Selv om de udpegede myndigheder i overensstemmelse med henstilling ESRB/2014/1 generelt bør anerkende kontracykliske buffersatser ud over de obligatoriske niveauer, gælder dette kun for kontracykliske buffersatser, der er fastsat af udpegede myndigheder i andre jurisdiktioner i EU, og ikke for satser, der er fastsat af relevante tredjelandsmyndigheder for tredjelande. Det betyder, at den måde hvorpå de kontracykliske buffersatser, som er fastsat af de relevante tredjelandsmyndigheder, anerkendes kan være forskellige på tværs af jurisdiktionerne i EU. Frem til 2019 kan nogle udpegede myndigheder vælge at anvende overgangsbestemmelserne, mens andre udpegede myndigheder kan vælge at afvige fra dem. Derudover kan nogle udpegede myndigheder fra 2019 vælge frivilligt at anerkende kontracykliske buffersatser, der overskrider 2,5 %, mens andre kan vælge ikke at gøre dette.

               (9)

               Det vil typisk ikke være ønskeligt at have forskellige kapitalkrav i EU for eksponeringer over for det samme tredjeland og de samme risici, da dette undergraver lige konkurrencevilkår i EU og kan medføre regelarbitrage. De kreditinstitutter i EU-jurisdiktioner med en lavere kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for et bestemt tredjeland end den sats, der gælder for andre jurisdiktioner i EU, ville have et incitament til at vinde markedsandele ved at øge deres långivning til det pågældende tredjeland. En sådan øget långivning kan føre til store koncentrerede eksponeringer for kreditinstitutter i en bestemt jurisdiktion over for et bestemt tredjeland. I sidste ende vil ulige konkurrencevilkår og det deraf følgende incitament til regelarbitrage kunne true den finansielle stabilitet i EU.

               (10)

               Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) skal, for så vidt angår et bestemt tredjeland, bidrage til at sikre, at, de samme kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande typisk finder anvendelse på tværs af EU. ESRB har et eksplicit mandat til at opnå sammenhæng på dette område i henhold til artikel 139, stk. 3, i direktiv 2013/36/EU. ESRB er af den opfattelse, at den bedst opfylder dette mandat ved at fremme en sammenhængende tilgang på tværs af EU til anerkendelse og fastsættelse af kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande.

               (11)

               Denne henstilling skal sikre, at den samme kontracykliske buffersats for eksponeringer over for et bestemt tredjeland typisk finder anvendelse på tværs af EU. Den dækker: a) udpegede myndigheders anerkendelse af en kontracyklisk buffersats, som er fastsat af en relevant tredjelandsmyndighed for det pågældende tredjeland, b) udpegede myndigheders fastsættelse af en kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for et tredjeland, c) udpegede myndigheders fastsættelse af den kontracykliske buffersats til en lavere sats, når risici i et bestemt tredjeland aftager eller bliver en realitet, d) de udpegede myndigheders kommunikation af den kontracykliske buffersats for eksponeringer over for et tredjeland.

               (12)

               Henstilling A skal sikre, at de udpegede myndigheder typisk anerkender den samme kontracykliske buffersats, som bestemt tredjelandsmyndighed har fastsat for det pågældende tredjeland. For at opnå dette bygger henstillingen på kravet i EU-lovgivningen om at anerkende fulde kontracykliske buffersatser på op til 2,5 %, med forbehold af overgangsbestemmelser. Det anbefales, at de udpegede myndigheder koordinerer deres anerkendelse af kontracykliske buffersatser, der overskrider 2,5 %, gennem ESRB. Hvis dette sker, udsteder ESRB en henstilling til vejledning af de udpegede myndigheder om, hvorvidt og i hvilket omfang de bør anerkende den højere kontracykliske buffersats, som et tredjeland har fastsat. ESRB's sekretariat overvåger fastsættelsen af kontracykliske buffersatser i de tredjelande, som er medlemmer af BCBS, og udpegede myndigheder bør underrette ESRB, når et tredjeland, som ikke er medlem af BCBS, fastsætter en kontracyklisk buffersats, der overskrider 2,5 %. Det anbefales endvidere, at de udpegede myndigheder underretter ESRB, hvis der hersker usikkerhed om, hvorvidt en foranstaltning, som et tredjeland har truffet, bør anerkendes som en kontracyklisk kapitalbuffer i henhold til direktiv 2013/36/EU. I disse tilfælde udsteder ESRB en henstilling til vejledning.

               (13)

               Henstilling B skal sikre, at de udpegede myndigheder fastsætter en sats på det samme niveau, når de udøver deres beføjelser til at fastsætte en kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for et bestemt tredjeland. Udpegede myndigheder opfordres til at udøve deres beføjelser i henhold til artikel 139 i direktiv 2013/36/EU. De udpegede myndigheder bør navnligt fastslå over for hvilke tredjelande banksystemet i deres jurisdiktion er væsentligt eksponeret. De bør endvidere overvåge udviklingen i de tredjelande med henblik på tegn på overdreven udlånsvækst. Hvis de udpegede myndigheder opdager sådanne tegn i et af de tredjelande, som de overvåger, og de er af den opfattelse, at det er nødvendigt at fastsætte en kontracyklisk buffersat for eksponeringerne over for det tredjeland, bør de underrette ESRB herom. Hvis ESRB finder, at afhjælpende foranstaltninger bør koordineres på tværs af EU, udsteder det en henstilling til de udpegede myndigheder om fastsættelse af en passende kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for det pågældende tredjeland.

               (14)

               I de tilfælde, hvor fastsættelsen af en lavere kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for et bestemt tredjeland er berettiget på grund af risici, der er aftaget eller blevet realiseret, skal henstilling C sikre, at den samme lavere kontracykliske buffersats anvendes på tværs af EU. I forbindelse hermed anbefales det, at de udpegede myndigheder, når de fastsætter en lavere kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for et bestemt tredjeland, anvender samme metode, som da de fastsatte en højere kontracyklisk buffersats. Dette betyder, at hvis en udpeget myndighed har anerkendt eller fastsat en kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for et tredjeland i overensstemmelse med en henstilling fra ESRB, bør myndigheden samarbejde med ESRB for at fastsætte en passende kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for tredjelandet, når det pågældende tredjeland fastsætter en lavere kontracyklisk buffersats. Hvis dette sker, vedtager ESRB en henstilling til vejledning af de udpegede myndigheder om en passende kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for det pågældende tredjeland. ESRB overvåger fastsættelsen af kontracykliske buffersatser i de tredjelande, som er medlemmer af BCBS, og udpegede myndigheder bør underrette ESRB, når et tredjeland, som ikke er medlem af BCBS, fastsætter en lavere kontracyklisk buffersats. Hvis de udpegede myndigheder på baggrund af en henstilling fra ESRB har anerkendt eller fastsat en kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for et tredjeland, anbefales det endvidere, at de underretter ESRB, hvis de er at den opfattelse at risiciene i tredjelandet er aftaget eller er ved at blive realiseret.

               (15)

               Henstilling D skal sikre, at beslutninger om kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande kommunikeres klart på tværs af EU. Dette bør bidrage til at håndtere offentlighedens forventninger, sikre, at foranstaltninger mellem de udpegede myndigheder kan koordineres, og at troværdigheden, ansvarligheden og effektiviteten i forbindelse med den makroprudentielle politik forbedres. For at kunne opnå dette bør de udpegede myndigheder anvende princippet i henstilling ESRB/2014/1 vedrørende kommunikation af de kontracykliske buffersatser for indenlandske eksponeringer i forbindelse med anerkendelsen, fastsættelsen og reduktionen af kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande.

               (16)

               I henhold til artikel 136 i direktiv 2013/36/EU skal hver medlemsstat udpege en offentlig myndighed eller et offentligt organ, som har ansvaret for at fastsætte og anerkende de kontracykliske buffersatser. Derudover overdrages i medfør af Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (5) specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank (ECB). ECB kan navnlig anvende højere krav til kontracykliske kapitalbuffere end de krav, som de udpegede nationale myndigheder, der deltager i Den Fælles Tilsynsmekanisme, anvender, og den har samme beføjelser og forpligtelser, som de udpegede myndigheder har i henhold til den relevante EU-lovgivning. ECB opfattes som en udpeget myndighed udelukkende med henblik herpå.

               (17)

               ESRB's henstillinger offentliggøres, efter at Det Almindelige Råd har underrettet Rådet om sin hensigt herom, og efter at Rådet har haft lejlighed til at svare —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   AFDELING 1

      HENSTILLINGER

      Henstilling A — Anerkendelse af kontracykliske buffersatser fastsat af tredjelandsmyndigheder

               1.

               Hvis en relevant tredjelandsmyndighed fastsætter en kontracyklisk buffersats for det pågældende tredjeland, der overskrider 2,5 %, anbefales de udpegede myndigheder straks at underrette ESRB herom med henblik på at søge vejledning om en ensartet anerkendelse på tværs af EU, medmindre satsen gælder for et land, som er medlem af BCBS, eller en anden udpeget myndighed allerede har underrettet ESRB om den konkrete kontracykliske buffersats. Det anbefales, at de udpegede myndigheder anvender skabelonen i bilag I til denne henstilling i forbindelse med underretning af ESRB.

               2.

               Hvis der hersker usikkerhed blandt de udpegede myndigheder om, hvorvidt en konkret foranstaltning, som en tredjelandsmyndighed har truffet, bør anerkendes som en kontracyklisk buffersats i henhold til direktiv 2013/36/EU, anbefales det, at de udpegede myndigheder straks underretter ESRB, medmindre en anden udpeget myndighed allerede har underrettet ESRB herom. Det anbefales, at de udpegede myndigheder anvender skabelonen i bilag I til denne henstilling i forbindelse med underretning af ESRB.

      Henstilling B — Fastsættelse af kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande

               1.

               Det anbefales, at de udpegede myndigheder identificerer væsentlige tredjelande på årsbasis. Denne identifikation bør baseres på, men ikke nødvendigvis begrænses til, kvantitative oplysninger om indenlandsk godkendte institutters eksponeringer over for tredjelande. Det anbefales, at de udpegede myndigheder fremsender en liste over væsentlige tredjelande til ESRB i andet kvartal hvert år ved anvendelse af skabelonen i bilag II til denne henstilling.

               2.

               Det anbefales, at de udpegede myndigheder som minimum årligt overvåger risici fra overdreven udlånsvækst i de væsentlige tredjelande, som er blevet identificeret i overensstemmelse med stk. 1, med undtagelse af lande, som ESRB allerede overvåger i overensstemmelse med afgørelse ESRB/2015/3 (6). Det anbefales, at de udpegede myndigheder underretter ESRB om tilfælde, hvor de beslutter ikke at overvåge et væsentligt tredjeland, fordi ESRB allerede overvåger tredjelandet i overensstemmelse med afgørelse ESRB/2015/3. Det anbefales, at de udpegede myndigheder anvender skabelonen i bilag II til denne henstilling i forbindelse med underretning af ESRB om disse tilfælde.

               3.

               Det anbefales, at de udpegede myndigheder underretter ESRB om situationer, hvor de er af den opfattelse, at en relevant tredjelandsmyndighed bør fastsætte og offentliggøre en kontracyklisk buffersats for det pågældende tredjeland, eller hvor niveauet for den kontracykliske buffersats, som den relevante tredjelandsmyndighed har fastsat og offentliggjort for det pågældende tredjeland, ikke findes at være tilstrækkelig til at beskytte indenlandske finansielle institutter mod risici i forbindelse med overdreven udlånsvækst i det pågældende tredjeland. Det anbefales, at de udpegede myndigheder anvender skabelonen i bilag I til denne henstilling i forbindelse med underretning af ESRB herom.

      Henstilling C — Fastsættelse af en lavere kontracyklisk buffersats for eksponeringer over for tredjelande

               1.

               Hvis en kontracyklisk buffersats, som er fastsat af en relevant tredjelandsmyndighed for det pågældende tredjeland, anerkendes på grundlag af en henstilling fra ESRB, og den relevante tredjelandsmyndighed fastsætter en lavere kontracyklisk buffersats, anbefales det, at de udpegede myndigheder straks underretter ESRB herom med henblik på at søge vejledning om en ensartet anerkendelse eller fastsættelse af den nye lave kontracykliske buffersats, medmindre den pågældende sats gælder for et land, som er medlem BCBS, eller en anden udpeget myndighed allerede har underrettet ESRB om den nye lave kontracykliske buffersats. Det anbefales, at de udpegede myndigheder anvender skabelonen i bilag I til denne henstilling i forbindelse med underretning af ESRB herom.

               2.

               Hvis den relevante tredjelandsmyndighed fastsætter en lavere kontracyklisk buffersats, og den kontracykliske buffersats, som gælder for eksponeringer over for det pågældende tredjeland, blev fastsat på grundlag af en henstilling fra ESRB, anbefales det, at de udpegede myndigheder straks underretter ESRB herom med henblik på at søge vejledning om, hvorvidt den lavere kontracykliske buffersats bør gælde for eksponeringer over for det pågældende tredjeland, medmindre den konkrete sats gælder for et land, som er medlem af BCBS, eller en anden udpeget myndighed allerede har underrettet ESRB om den nye lavere kontracykliske buffersats. Det anbefales, at de udpegede myndigheder anvender skabelonen i bilag I til denne henstilling i forbindelse med underretning af ESRB herom.

               3.

               Hvis den kontracykliske buffersats, der gælder for eksponeringer over for et tredjeland, blev fastsat på grundlag af en henstilling fra ESRB, og de udpegede myndigheder er af den opfattelse, at risiciene er ved at blive realiseret eller aftager, anbefales det, at den udpegede myndighed straks underretter ESRB herom med henblik på at søge vejledning om, hvorvidt en lavere kontracyklisk buffersats bør anvendes for eksponeringer over for det tredjeland, medmindre en anden udpeget myndighed allerede har underrettet ESRB herom. Det anbefales, at de udpegede myndigheder anvender skabelonen i bilag I til denne henstilling i forbindelse med underretning af ESRB herom.

      Henstilling D — Kommunikation af afgørelser om anerkendelse og fastsættelse af kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande

   Det anbefales, at de udpegede myndigheder ændrer deres kommunikationsstrategier og -regler, som er udviklet i overensstemmelse med Princip 5 i henstilling A i Afdeling 1 i henstilling ESRB/2014/1, for at omfatte afgørelser om anerkendelse og fastsættelse af kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande.
   AFDELING 2

      GENNEMFØRELSE

   1.   Fortolkning

   I denne henstilling gælder følgende definitioner:

               a)

               »kontracyklisk buffersats«: har samme betydning som defineret i artikel 128, stk. 7, i direktiv 2013/36/EU,

               b)

               »udpeget myndighed«: har samme betydning som i henstilling ESRB/2014/1,

               c)

               »indenlandsk godkendt institut«: et institut, der er godkendt i en medlemsstat, for hvilken en særlig udpeget myndighed er ansvarlig for fastsættelsen af den kontracykliske buffersats,

               d)

               »væsentlige eksponeringer«: eksponeringer, som muligvis kan medføre væsentlige tab for de indenlandske godkendte institutter i en bestemt jurisdiktion, der påvirker den finansielle stabilitet i den pågældende jurisdiktion negativt,

               e)

               »væsentligt tredjeland«: et tredjeland overfor hvilket indenlandske godkendte institutter har væsentlige eksponeringer,

               f)

               »relevant tredjelandsmyndighed«: den offentlige myndighed eller det offentlige organ, der er ansvarlig for fastsættelsen af de kontracykliske buffersatser i et tredjeland,

               g)

               »tredjeland«: alle jurisdiktioner uden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

         2.   Kriterier for opfyldelse

   Adressaterne bør indberette de foranstaltninger, som de har truffet på baggrund af denne henstilling, eller i givet fald at begrunde undladelsen af at træffe foranstaltninger. Rapporterne bør som minimum indeholde:

               a)

               oplysninger om de foranstaltninger, de har truffet, og tidsplanen herfor,

               b)

               en vurdering af, hvorvidt foranstaltningerne, der er blevet truffet, er i overensstemmelse med formålene i denne henstilling,

               c)

               en detaljeret begrundelse for undladelse af at træffe foranstaltninger eller fravigelse fra denne henstilling, herunder forsinkelser i forbindelse med indberetning.

         3.   Tidsplan for opfølgning

               1.

               Adressaterne anmodes om at aflægge rapport til ESRB og Rådet og Kommissionen om de foranstaltninger, som de har truffet på baggrund af denne henstilling, eller i givet fald at begrunde undladelsen af at gennemføre foranstaltninger, inden for nedenstående tidsfrister.

               2.

                  Henstilling A — De udpegede myndigheder anmodes om straks at gennemføre henstilling A(1) og A(2), hvis situationen omfattet af den relevante henstilling opstår, og at fremsende en rapport om gennemførelsen af henstilling A(1) og A(2) til ESRB senest den 31. december 2020.

               3.

                  Henstilling B — De udpegede myndigheder anmodes om at:

                           a)

                           senest den 31. december 2016 at indberette en liste til ESRB over kriterier, der er fastsat for at vurdere væsentligheden af relevante tredjelande, for at gennemføre henstilling B(1)

                           b)

                           straks at gennemføre henstilling B(1), hvis situationen i den henstilling opstår, og senest den 31. december 2020 at fremsende en rapport til ESRB om gennemførelsen af henstilling B(1)

                           c)

                           senest den 31. december 2016 at underrette ESRB om, hvordan de overvåger risici fra overdreven udlånsvækst i væsentlige tredjelande for at gennemføre henstilling B(2)

                           d)

                           straks at gennemføre henstilling B(3), hvis situationen i den henstilling opstår, og senest den 31. december 2020 at fremsende en rapport til ESRB om gennemførelsen af henstilling B(3).

               4.

                  Henstilling C — De udpegede myndigheder anmodes om straks at gennemføre henstilling C(1), C(2) og C(3), hvis situationen omfattet af den relevante henstilling opstår, og at fremsende en rapport om gennemførelsen af henstilling C(1), C(2) og C(3) til ESRB senest den 31. december 2020.

               5.

                  Henstilling D — De udpegede myndigheder anmodes om senest den 31. december 2016 at underrette ESRB om gennemførelsen af henstilling D.

               6.

               Det Almindelige Råd træffer beslutning om, hvorvidt denne henstilling skal revideres eller opdateres på baggrund af erfaringer i forbindelse med fastsættelsen og anerkendelsen af kontracykliske buffersatser for eksponeringer over for tredjelande i overensstemmelse med direktiv 2013/36/EU eller i lyset af udviklingen i internationalt aftalt praksis.

         4.   Overvågning og vurdering

               a)

               ESRB's sekretariat:

                           i)

                           bistår adressaterne, herunder ved at fremme en koordineret rapportering, udarbejde relevante skemaer og om nødvendigt ved at give en detaljeret beskrivelse af procedurerne og tidsfristerne for opfyldelse

                           ii)

                           kontrollerer adressaternes opfyldelse, herunder ved at bistå dem i forbindelse med deres anmodning, og forelægger evalueringsrapporten for Det Almindelige Råd.

               b)

               Det Almindelige Råd vurderer de foranstaltninger og begrundelser, som adressaterne har rapporteret, og træffer afgørelse om, hvorvidt denne henstilling er blevet fulgt, og om hvorvidt adressaterne har givet en tilfredsstillende begrundelse for deres undladelse af at træffe foranstaltninger.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 11. december 2015.

         Mario DRAGHI

            Formand for ESRB

      (1)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 1.

      (2)  EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338.

      (3)  EUT C 58 af 24.2.2011, s. 4.

      (4)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2014/1 af 18. juni 2014 vedrørende vejledning om fastsættelse af kontracykliske buffersatser (EUT C 293 af 2.9.2014, s. 1).

      (5)  Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63).

      (6)  Den engelske udgave findes på ESRB’s websted www.esrb.europa.eu

      BILAG I
      ESRB TEMPLATE FOR RECOGNITION OR SETTING OF COUNTERCYCLICAL BUFFER RATES
      [NAME OF THE THIRD COUNTRY]

                     COMMUNICATING AUTHORITY

                  [NAME OF THE DESIGNATED AUTHORITY]

                     DESCRIPTION OF COUNTERCYCLICAL CAPITAL BUFFER MEASURE

                     Please describe the countercyclical capital buffer measure that is the subject matter of this communication as well as the countercyclical buffer rate that was set by the relevant third-country authority.

                     (Example: countercyclical buffer rate set at 0,625 % in THIRD COUNTRY XYZ with an implementation date of DD/MM/YYYY)

                     PURPOSE OF COMMUNICATION

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority in excess of 2,5 %, as provided in Recommendation A(1)

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority when it is unclear whether or not it can be recognised under the Union framework, as provided in Recommendation A(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country in the event of inaction/insufficient action by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country that is higher than the countercyclical buffer rate set by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for recognition of the previous rate, as provided in Recommendation C(1)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for setting a rate for exposures to that third country, as provided in Recommendation C(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country at a rate lower than the previous rate already established by an ESRB recommendation and where there are signs of risks from excessive credit growth materialising or abating, as provided in Recommendation C(3).

                     HAS THE DESIGNATED AUTHORITY OF THE THIRD COUNTRY ASKED FOR RECOGNITION?

                              ☐

                                 YES

                              ☐

                                 NO

                              ☐

                                 DO NOT KNOW

                              ☐

                                 N/A

                     DESIRED TIMEFRAME FOR THE ESRB TO REACH A DECISION

                     OTHER RELEVANT INFORMATION

                     CONTACT DETAILS OF THE AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify/inform the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu

      BILAG II
      ESRB TEMPLATE TO IDENTIFY
      MATERIAL THIRD COUNTRIES FOR
      [NAME OF THE UNION JURISDICTION]

                     NOTIFYING AUTHORITY

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES

                     METHODOLOGY USED FOR IDENTIFYING A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     Please describe the methodology used pursuant to Articles 3 and 4 of Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1] – ___%

                     […] – ___%

                     [COUNTRY …N] – ___%

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES NOT BEING MONITORED

                     Please provide details of cases where the notifying authority decided not to monitor a material third country because the ESRB is already monitoring it pursuant to Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1]

                     OTHER RELEVANT INFORMATION USED TO IDENTIFY A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     CONTACT DETAILS AT THE NOTIFYING AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu
      This information should be provided annually during the second quarter of the year.


Avis juridique important

|

31981H0679

81/679/EØF: Henstilling fra Kommissionen af 29. juli 1981 om Europarådets konvention om beskyttelse af individet i forbindelse med automatisk behandling af personlige data

EF-Tidende nr. L 246 af 29/08/1981 s. 0031 - 0031 den spanske specialudgave: Kapitel 16 bind 1 s. 0077  den portugisiske specialudgave: Kapitel 16 bind 1 s. 0077

++++  HENSTILLING FRA KOMMISSIONEN  af 29 . juli 1981  om Europaraadets konvention om beskyttelse af individet i forbindelse med automatisk behandling af peronlige data   ( 81/679/EOEF )  I  1 . Med indfoerelsen af den elektroniske databehandling og dennes fremtraengen paa adskillige af tilvaerelsens omraader vokser faren for misbrug af data . Dette gaelder isaer data , som vedroerer personer . Den private sfaere har behov for en omfattende databeskyttelse .  2 . Databeskyttelsen er en noedvendig bestanddel af beskyttelsen af individet . Den har karakter af en grundlaeggende rettighed . Det er oenskeligt , at der blandt medlemsstaterne i De europaeiske Faellesskaber opnaas et passende data beskyttelsesniveau . Dermed ydes der et vigtigt bidrag til virkeliggoerelsen af borgernes rettigheder paa europaeisk plan .  3 . Afvigende bestemmelser i Faellesskabets medlemsstater med hensyn til databeskyttelse skaber desuden divergerende forudsaetninger for databehandlingen . Oprettelsen og gennemfoerelsen af et faelles marked for databehandling forudsaetter en vidtgaaende standardisering af betingelserne for databehandling og dermed ogsaa af databeskyttelsen paa europaeisk plan . En harmonisering af databeskyttelsen er ligeledes oenskelig af hensyn til den frie graenseoverskridende stroem af data og informationer saavel som til hindring af ulige konkurrencevilkaar og dermed konkurrenceforvridninger paa det faelles marked .  4 . Endelig vil et harmoniseret og sikret databeskyttelsesniveau i medlemsstaterne medvirke til at fjerne modstanden mod databehandling og den dertil knyttede industri .  5 . Af disse grunde kan Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber bifalde vedtagelsen af Europaraadets konvention om beskyttelse af individet i forbindelse med automatisk behandling af personlige data . Den er af den opfattelse , at denne konvention kan medvirke til , at der paa europaeisk plan opnaas et ensartet databeskyttelsesniveau .  Skulle alle medlemsstater imidlertid ikke inden for et passende tidsrum undertegne og ratificere konventionen , forbeholder Kommissionen sig ret til at forelaegge Raadet et udkast til en retsakt baseret paa EOEF-traktaten .  II  Af disse grunde retter Kommissionen under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Faellesskab , saerlig artikel 155 , andet led , foelgende henstilling :  1 . Kommissionen henstiller til samtlige medlemsstater af Faellesskabet , at de , dersom dette endnu ikke er sket , i loebet af aaret 1981 undertegner udkastet til Europaraadets konvention om beskyttelse af individet i forbindelse med automatisk behandling af personlige data , samt at de ratificerer konventionen inden udgangen af 1982 .  2 . Denne henstilling er rettet til samtlige medlemsstater .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 29 . juli 1981 .  Paa Kommissionens vegne  Karl-Heinz NARJES  Medlem af Kommissionen


Avis juridique important

|

52004SC0829

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram 2004-2007  /* SEK/2004/0829 endelig udg. */

Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram 2004-2007(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [1] fastsætter, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. medlemsstater, der ikke har indført euroen, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen med henblik på en periodisk multilateral overvågning efter traktatens artikel 99.[1]  EFT L 209 af 2.8.1997. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.I overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet undersøge hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det ved traktatens artikel 114 nedsatte udvalg (Det Økonomiske og Finansielle Udvalg). På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede konvergensprogrammer, der også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.De ti lande, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, er omfattet af en dispensation og deltager derfor ikke i den fælles valuta. De har forpligtet sig til at forelægge deres konvergensprogrammer senest den 15. maj 2004 og en første opdatering ved udgangen af 2004.Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram for perioden 2004-2007 blev forelagt den 13. maj 2004. Kommissionen har foretaget en teknisk vurdering af dette program under hensyntagen til resultaterne af prognoserne fra foråret 2004 og adfærdskodeksen [2] samt de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om en bedre samordning af finanspolitikken [3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:[2]  Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, der blev godkendt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.[3]  KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.Det første tjekkiske konvergensprogram for perioden 2004-2007 blev forelagt den 13. maj 2004. Det anføres tydeligt i konvergensprogrammet, at landet har til hensigt at tilslutte sig euroområdet omkring 2009-2010, under forudsætning af at Maastricht-kriterierne er opfyldt, og at der er opnået et tilstrækkeligt niveau for real konvergens. Myndighederne agter at begrænse perioden for deltagelse i ERM II til to år.Det tjekkiske program er kun delvis i overensstemmelse med "adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form" [4]. Specielt er de statistiske standarder for ENS95 ikke helt opfyldt, ligesom der er behov for yderligere at forbedre kvaliteten af ENS95-dataene vedrørende indtægter og udgifter i både de funktionelle subkomponenter og subsektorer i den offentlige sektor.[4]  For så vidt angår de nominelle BNP-niveauer, blev der i konvergensprogrammet ikke anvendt de seneste data, der findes i den finanspolitiske meddelelse fra marts 2004; dette afspejler en manglende koordination mellem finansministeriet og Det Tjekkiske Statistiske Kontor. Der blev fremsendt opdaterede tabeller med nye BNP-data den 2. juni 2004, og vurderingen af programmet er baseret på de opdaterede data.Det offentlige underskud voksede til 12,9 % af BNP i 2003 (5,9 % af BNP, når der ikke medregnes en meget stor engangsoperation i forbindelse med imputerede statsgarantier), hvilket er mere end traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Kommissionen indledte proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud mod Den Tjekkiske Republik den 12. maj 2004 med vedtagelsen af en rapport i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 3. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav udtalelse om rapporten den 24. maj. Den [5. juli] 2004 forventes Rådet på grundlag af to henstillinger fra Kommissionen at beslutte, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Den Tjekkiske Republik, og at rette henstillinger til Den Tjekkiske Republik om at bringe situationen til ophør.Ifølge det makroøkonomiske scenario, der beskrives i programmet, forventes den reale BNP-vækst at blive på 2,8 % i 2004 og at accelerere lidt derefter til 3,5 % i 2007, hvilket er lidt mere end den potentielle outputvækst, der er anslået af de tjekkiske myndigheder. Dette er lavere end skønnene i Kommissionens prognoser fra foråret 2004 for årene 2004-2005 og lavere end skønnene i de prognoser for årene 2004-2007, der er lavet af et af finansministeriet nedsat panel af uafhængige eksperter. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, kan således betragtes som forsigtigt. Væksten forventes hovedsagelig at blive drevet af investeringerne og det private forbrug. I programmet anføres to alternative scenarier, hvor der forudsættes forskellige udviklinger i tre vigtige eksogene variabler: den udenlandske efterspørgsel, valutakursen og oliepriserne. Grundscenariet betragtes som referencescenariet i forbindelse med vurderingen af budgetfremskrivningerne, fordi det afspejler forsigtige vækstantagelser.Inflationen faldt fra over 10 % i januar 1998 - da der blev indført inflationsmål - til et niveau tæt på nul i midten af 2002. Priserne var faldende i det meste af 2003 og begyndte at stige igen i 2004. De seneste momsændringer og forhøjelser af regulerede priser forventes at bidrage til en stigning i HICP-inflationen, der skønnes at blive 2,8 % for året som helhed. Mellem januar 1999 og midten af 2002 apprecieredes korunaen over for euroen. Denne tendens blev midlertidigt vendt mellem midten af 2002 og begyndelsen af 2004. På linje med faldet i inflationen faldt pengemarkedsrenterne og obligationsafkastene betydeligt mellem 1998 og 2003. Afkastet af lange obligationer faldt endog midlertidigt til under EU-niveauet i 2002 og 2003. Den tjekkiske pengepolitik kombinerer inflationsmål med en styret valutakursflydning. Den tjekkiske nationalbank har bebudet en ændring af inflationsmålet pr. 1. januar 2006 - fra et gradvis aftagende bånd hen mod et mål på 3 % ± 1 procentpoint.I programmet sigtes der på en gradvis reduktion af det offentlige underskud fra 5,9 % af BNP i 2003 (uden den omfattende engangsoperation) til 3,3 % af BNP i 2007. Det nævnes desuden i programmet, at det planlagte forløb for underskudsreduktionen betyder, at det uforholdsmæssigt store underskud skulle være elimineret i 2008. Det er planlagt at opnå finanspolitisk konsolidering ved at nedbringe udgiftskvoten (med omkring 3,5 procentpoint), hvilket mere end opvejer nedgangen i indtægtskvoten (på ca. 0,8 procentpoint). Staten vil bidrage mest til underskudsreduktionen. Det var nødvendigt at vedtage et retsgrundlag for nogle af de foranstaltninger, der skulle iværksættes i 2004. Parlamentet vedtog gradvis de nødvendige love i anden halvdel af 2003 og i april 2004, f.eks. loven om ændring af moms og punktafgifter, lovene om besparelser i udgifterne til pensioner og sygdom. Foranstaltningerne blev gennemført i budgettet for 2004. Andre foranstaltninger, navnlig dem, der skal stimulere væksten, er ved at blive udarbejdet af regeringen og skal vedtages i januar 2005. Der er ikke truffet konkrete beslutninger om andre påtænkte tiltag - specielt dem, der tager sigte på at bekæmpe skatteunddragelse og på at forbedre de offentlige finansers langsigtede holdbarhed, f.eks. ved at reformere pensions- og sundhedssystemet.Inden for den skitserede makroøkonomiske ramme forekommer budgettilpasningen at være troværdig. De risici, der er forbundet med budgetfremskrivningerne, synes i det store og hele at være afbalanceret. På den ene side viser det forsigtige makroøkonomiske scenario, at indtægterne kan blive bedre end forventet, og at udgifterne kan blive mindre end budgetteret. På den anden side er det usikkert, hvilken virkning de mange samtidige skatteændringer i 2004 har på de økonomiske agenters adfærd. Desuden er der også behov for at træffe beslutning om nogle vigtige besparelsesforanstaltninger, specielt vedrørende det offentlige forbrug. I betragtning af det forventede opsving er den planlagte tilpasning ikke særlig ambitiøs, når der ikke gennemføres fundamentale reformer af de sociale udgifter.Udgifts- og indtægtsreformerne ledsages af indførelsen af en ny institutionel ramme for budgetplanlægning. De nye regler forventes at blive vedtaget i sommeren 2004, og regeringen planlægger allerede at udarbejde budgettet for 2005 efter de nye budgetregler. Den afgørende institutionelle nyskabelse er indførelsen af finanspolitiske mål baseret på en mellemfristet udgiftsramme for staten. Med hvert årligt budget for år n skal parlamentet godkende nominelle udgiftslofter for årene n+1 og n+2. Enhver senere gennemgang af lofterne er kun mulig i de situationer, der udtrykkeligt er nævnt i budgetreglerne (f.eks. kan grænserne øges med et beløb svarende til udgifter, der samfinansieres af EU).Ifølge programmet forventes gælden i forhold til BNP at stige fra 37,6 % af BNP i 2003 til 41,7 % af BNP i 2007. Hoveddrivkraften i den voksende gældskvote vil blive det primære underskud, men dets bidrag forventes at falde fra 4,1 % i 2004 til 1,7 % i 2007 som følge af budgetkonsolideringen. Mellem 2003 og 2005 forventes gældskvoten at vokse med 2 procentpoint. Det er 2,8 procentpoint lavere end Kommissionens prognoser, der viser større primære underskud og en mere beskeden virkning af stock-flow-tilpasningen som følge af en mindre optimistisk vurdering af de fremtidige privatiseringsindtægter.I programmet redegøres der for regeringens strukturreformprogram, der fokuserer på forbedringen af erhvervs- og investeringsmiljøet og på øget arbejdsmarkedsfleksibilitet og beskæftigelse. Det skitserer også foranstaltninger, som i vid udstrækning afspejler henstillingerne i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer på disse områder.Den Tjekkiske Republik står over for en alvorlig risiko for budgetuligevægte som følge af omkostningerne i forbindelse med en aldrende befolkning. Specielt vil en ugunstig demografisk udvikling resultere i udgiftsstigninger til pensioner og sundhed. De politiske tiltag, der er skitseret i programmet for at begrænse denne risiko, omfatter hovedsagelig parametriske ændringer i pensions- og sundhedssystemerne, som måske er utilstrækkelige til at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. I en situation med en hurtigt voksende offentlig gæld er det afgørende at opnå og fastholde et primært overskud for at sikre holdbarhed på lang sigt. Desuden er der behov for at komplettere budgetstrategien, der er baseret på en gradvis konsolidering over programperioden, med foranstaltninger, der direkte tackler den forventede stigning i aldersbetingede udgifter, herunder en omfattende reform af pensions- og sundhedssystemet.Tabel: Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger>TABELPOSITION>På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling til Rådets udtalelse om Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3,  i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram 2004-2007RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [5], særlig artikel 9, stk. 3,[5]  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [5. juli] 2004 gennemgik Rådet Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007. Programmet er i det store og hele i overensstemmelse med datakravene i den reviderede adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form. Specielt er der behov for yderligere at forbedre kvaliteten af ENS95-dataene vedrørende indtægter og udgifter i både de funktionelle subkomponenter og subsektorer i den offentlige sektor.Den budgetstrategi, der ligger til grund for programmet, tager sigte på en gradvis reduktion af det offentlige underskud til 3,3 % af BNP i 2007 fra 12,9 % i 2003 (5,9 % af BNP, når der ikke medregnes en meget stor engangsoperation i forbindelse med imputerede statsgarantier). Det nævnes desuden i programmet, at det planlagte forløb for underskudsreduktionen betyder, at det uforholdsmæssigt store underskud skulle være elimineret i 2008. Dette mål skal nås ved hjælp af finanspolitiske foranstaltninger, der i vid udstrækning blev vedtaget i 2003 og 2004. Det fremgår af programmet, at faldet i de offentlige indtægters andel af BNP mere end opvejes af reduktionen af de offentlige udgifters andel af BNP. På indtægtssiden viser programmet et skift fra direkte til indirekte skatter. På udgiftssiden opererer programmet med et fald i overførsler og subsidier og i det offentlige forbrug. I programmet regnes der med en mindre stigning i de offentlige investeringsudgifter som andel af BNP.Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, afspejler forsigtige vækstantagelser, dvs. en vækst på 2,8 % i 2004 og en acceleration derefter til 3,5 % i 2007. Dette scenario benyttes som referencescenario i forbindelse med de budgetmæssige fremskrivninger. Inflationsfremskrivningen forekommer realistisk.Ifølge programmet forventes underskuddet at blive reduceret til 3,3 % af BNP i 2007 og at falde yderligere derefter med følgende mellemliggende mål: 5,3 % af BNP i 2004, 4,7 % af BNP i 2005 og 3,8 % af BNP i 2006. De risici, der er forbundet med budgetfremskrivningerne, synes i det store og hele at være afbalanceret. På den ene side viser det forsigtige makroøkonomiske scenario, at indtægterne kan blive bedre end forventet, og at udgifterne kan blive mindre end budgetteret. På den anden side er det usikkert, hvilken virkning de mange samtidige skatteændringer i 2004 har på de økonomiske agenters adfærd. Desuden er der også behov for at træffe beslutning om nogle vigtige besparelsesforanstaltninger, specielt vedrørende det offentlige forbrug. Budgetpolitikken i programmet synes at være tilstrækkelig til at reducere underskuddet til referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2008.Gældskvoten stiger med 4,1 procentpoint over programperioden til 41,7 % af BNP i 2007. Udviklingen i gældskvoten kan blive mindre gunstig end forventet på baggrund af mulige udviklinger med virkning for stock-flow-tilpasningen, specielt lavere fremtidige privatiseringsindtægter.Den Tjekkiske Republik står over for en alvorlig risiko for budgetuligevægte som følge af omkostningerne i forbindelse med en aldrende befolkning. Det er vigtigt at gøre fremskridt i retning af at fastholde et tilstrækkeligt primært overskud for at sikre, at de offentlige finanser hviler på et holdbart grundlag. Desuden er der behov for at komplettere budgetstrategien, der er baseret på en gradvis konsolidering over programperioden, med foranstaltninger, der direkte tackler den forventede stigning i aldersbetingede udgifter, herunder en omfattende reform af pensions- og sundhedssystemet.* * *Den [5. juli 2004] fastslog Rådet på grundlag af Kommissionens henstillinger, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Den Tjekkiske Republik, jf. traktatens artikel 104, stk. 6, og rettede henstillinger i henhold til artikel 104, stk. 7, til Den Tjekkiske Republik med henblik på at bringe denne situation til ophør, i hvilke Rådet gav økonomisk-politiske råd.Centrale fremskrivninger fra Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram>TABELPOSITION>


Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Grækenlands opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2008