               8.9.2021

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 362/129

      P9_TA(2020)0168
      Vestbalkan efter topmødet i 2020
      Europa-Parlamentets henstilling af 19. juni 2020 til Rådet, Kommissionen og næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om Vestbalkan efter topmødet i 2020 (2019/2210(INI))
      (2021/C 362/14)

         Europa-Parlamentet,

                  —

                  der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 28. juni 2018, Rådets konklusioner af 18. juni 2019 og Det Europæiske Råds konklusioner af 17.-18. oktober 2019 om udsættelse af afgørelserne om at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Nordmakedonien og Albanien,

                  —

                  der henviser til Zagreberklæringen af 6. maj 2020,

                  —

                  der henviser til den endelige aftale om løsning af uoverensstemmelserne som beskrevet i FN's Sikkerhedsråds resolution 817 (1993) og 845 (1993), ophævelsen af interimsaftalen af 1995 og etableringen af et strategisk partnerskab mellem Grækenland og Nordmakedonien den 17. juni 2018, også kaldet Prespa-aftalen,

                  —

                  der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 26. marts 2020 om indledning af tiltrædelsesforhandlinger med Nordmakedonien og Albanien, som godkendte Rådets konklusioner af 25. marts 2020 om udvidelsen og stabiliserings- og associeringsprocessen,

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. februar 2020 med titlen »Styrkelse af tiltrædelsesprocessen — Et troværdigt EU-perspektiv for landene på Vestbalkan« (COM(2020)0057),

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse af 29. maj 2019 om EU's udvidelsespolitik (COM(2019)0260),

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse af 6. februar 2018 med titlen »Et troværdigt udvidelsesperspektiv for landene på Vestbalkan og et øget engagement heri fra Den Europæiske Unions side« (COM(2018)0065),

                  —

                  der henviser til EU's globale strategi fra 2016, hvori det præciseres, at en troværdig udvidelsespolitik udgør en strategisk investering i Europas sikkerhed og velstand og allerede i høj grad har bidraget til fred i tidligere krigshærgede områder,

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. oktober 2013 med titlen »Udvidelsesstrategi og vigtigste udfordringer 2013-2014« (COM(2013)0700),

                  —

                  der henviser til den fornyede konsensus om udvidelse, som blev godkendt af Det Europæiske Råd i december 2006 og efterfølgende godkendt i Det Europæiske Råds konklusioner fra juni 2019,

                  —

                  der henviser til den endelige erklæring af 24. november 2000 fra topmødet i Zagreb,

                  —

                  der henviser til Thessaloniki-erklæringen af 21. juni 2003 fra topmødet mellem EU og Vestbalkan om muligheden for, at landene på Vestbalkan kan tiltræde Den Europæiske Union,

                  —

                  der henviser til Sofia-erklæringen af 17. maj 2018 fra topmødet mellem EU og Vestbalkan og den prioriterede Sofiadagsorden, der var vedføjet denne erklæring,

                  —

                  der henviser til Berlinprocessen, som blev igangsat den 28. august 2014, og navnlig til erklæringen fra udenrigsministrene fra Vestbalkan om regionalt samarbejde og bilaterale tvister af 27. august 2015 samt oprettelsen af det regionale kontor for ungdomssamarbejde, og de yderligere topmøder, der blev afholdt i Wien (2015), Paris (2016), Trieste (2017), London (2018) og Poznan (2019),

                  —

                  der henviser til konklusionerne fra samlingen i Rådet for Almindelige Anliggender den 29.-30. april 1997 om anvendelse af konditionalitet med henblik på at udvikle en sammenhængende EU-strategi for forbindelserne med landene i regionen,

                  —

                  der henviser til den fælles erklæring af 11. juni 2019 fra udenrigsministrene fra 13 EU-medlemsstater om EU's engagement i Vestbalkans integration i EU,

                  —

                  der henviser til den fælles erklæring fra topmødet mellem Europa-Parlamentet og formændene for parlamenterne på Vestbalkan, som Europa-Parlamentets formand sammenkaldte med ledelsen af parlamenterne på Vestbalkan den 28. januar 2020,

                  —

                  der henviser til det uformelle møde den 16. februar 2020, som samlede lederne af landene på Vestbalkan, formanden for Det Europæiske Råd, formanden for Europa-Kommissionen, Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Republikken Kroatiens premierminister, som er formand for Rådet for Den Europæiske Union,

                  —

                  der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution af 31. oktober 2019 om indledning af tiltrædelsesforhandlinger med Nordmakedonien og Albanien: EU's troværdighed og geostrategiske interesser bør opretholdes (1),

                  —

                  der henviser til Regionsudvalgets udtalelse om udvidelsespakken fra 2019, som blev vedtaget den 13. februar 2020 (2),

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 9. juli 2015 om Srebrenica-mindedagen (3),

                  —

                  der henviser til sin lovgivningsmæssige beslutning af 27. marts 2019 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA III) (4),

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 24. oktober 2019 om indledning af tiltrædelsesforhandlinger med Nordmakedonien og Albanien (5),

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 15. januar 2020 om Europa-Parlamentets holdning til konferencen om Europas fremtid (6),

                  —

                  der henviser til Rådets konklusioner af 5. juni 2020 om styrkelse af samarbejdet med partnerne på Vestbalkan på migrations- og sikkerhedsområdet,

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse af 29. april 2020 med titlen »Støtte til Vestbalkan til bekæmpelsen af covid-19 og genopretningen efter pandemien« (COM(2020)0315),

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 118,

                  —

                  der henviser til skrivelse fra Udvalget om International Handel,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A9-0091/2020),

                  A.

                  der henviser til, at udvidelse er en af EU's mest vellykkede og strategiske politikker og det mest effektive udenrigspolitiske instrument, der bidrager til at udvide rækkevidden af Unionens kerneværdier: respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, fremme af fred og velstand, retsstatsprincippet og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal, i hele Europa;

                  B.

                  der henviser til, at udvidelsesprocessen er en fast bestanddel af den europæiske integration og fortsat er strategisk vigtig for Den Europæiske Union;

                  C.

                  der henviser til, at det er i Unionens egen politiske, sikkerhedsmæssige og økonomiske interesse, at landene på Vestbalkan har denne resultatbaserede udsigt til fuldgyldigt medlemskab af EU;

                  D.

                  der henviser til, at udsigten til EU-medlemskab er en anerkendelse af en stor geopolitisk udfordring med at forene det europæiske kontinent og et grundlæggende incitament til reformer i landene på Vestbalkan;

                  E.

                  der henviser til, at landene på Vestbalkan geografisk, historisk og kulturelt er en del af Europa, og at processen med at integrere dem i Den Europæiske Union er af afgørende betydning for, at hele kontinentet er stabilt, sikkert, frit og fredeligt;

                  F.

                  der henviser til, at EU's udvidelsesproces bygger på gensidighed — dvs. at begge parter skal fastholde deres engagement — og på forudsætningen om, at både Den Europæiske Union og kandidatlandene skal overholde deres forpligtelser;

                  G.

                  der henviser til, at den forbedrede metode, som Kommissionen har foreslået, har til formål at tilføre udvidelsesprocessen ny dynamik og giver tiltrædelseslandenes omstilling ny fremdrift;

                  H.

                  der henviser til, at EU er den største investor, handelspartner og donor i regionen;

                  I.

                  der henviser til, at Europa-Parlamentet i sine beslutninger har hilst de fremskridt, som Nordmakedonien og Albanien har gjort, velkommen; der henviser til, at Parlamentet i betragtning af disse fremskridt har indvilliget i at give en resultatbelønning under instrumentet til førtiltrædelsesbistand til Nordmakedonien og Albanien;

                  J.

                  der henviser til, at topmødet i Zagreb i 2020 anerkendte, at demokrati og retsstatsprincippet kommer i første række, og opfordrede EU til yderligere at intensivere sit samarbejde med regionen;

                  K.

                  der henviser til, at Parlamentet beklagede, at Det Europæiske Råd i 2019 ikke nåede til enighed om at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Nordmakedonien og Albanien; der henviser til, at denne fiasko i kølvandet på Kommissionens henstillinger fra 2018 og 2019, som Parlamentet tilsluttede sig, har svækket Den Europæiske Unions troværdighed, bidraget til den stigende populisme, nationalisme og EU-skepsis, undermineret den indsats, der gøres af kandidatlandene, risikerer at skabe et politisk tomrum og har opildnet tredjeparter, der forsøger at opnå politisk indflydelse i regionen til skade for EU-integrationsprocessen;

                  L.

                  der henviser til, at udvidelsesprocessen fremmer og styrker kapaciteten til at løse bilaterale tvister og tilstræber forsoning mellem samfundene i regionen;

                  M.

                  der henviser til, at landene på Vestbalkan bør øge deres bestræbelser på at overvinde politisk polarisering og langvarige boykotter af det parlamentariske arbejde med henblik på at styrke den parlamentariske kontrol;

                  N.

                  der henviser til, at Europa-Parlamentet fortsat er en pålidelig partner for landene i EU-tiltrædelsesprocessen og er fortaler for udvidelsesprocessen som en positiv mekanisme, hvormed Den Europæiske Union kan stimulere reformer, der sigter mod institutionel og socioøkonomisk styrkelse af disse lande til gavn for deres borgere;

                  O.

                  der henviser til, at Thessalonikidagsordenen og Sofia-erklæringen fremhævede, at der vil blive lagt særlig vægt på at skabe flere muligheder for unge, samtidig med at det sikres, at dette bidrager til den socioøkonomiske udvikling på Vestbalkan;

                  P.

                  der henviser til, at Parlamentet er fast besluttet på at intensivere den politiske og institutionelle støtte til demokratiske og økonomiske reformer i regionen og bistå landene på Vestbalkan i EU-tiltrædelsesprocessen;

                  Q.

                  der henviser til, at Kommissionens politiske retningslinjer for 2019-2024 på ny bekræfter det europæiske perspektiv for Vestbalkan;

                  R.

                  der henviser til, at både næstformanden/den højtstående repræsentant, Borrell, og kommissær Várhelyi under deres høringer i Europa-Parlamentet gav tilsagn om at prioritere udvidelsesprocessen og forpligtede sig til at fremskynde strukturelle og institutionelle reformer og integrationsprocesser på Vestbalkan;

                  S.

                  der henviser til, at en ambitiøs udvidelsespolitik kræver et passende budget; der henviser til, at Rådet bør sikre tilstrækkelige budgetmidler til støtte for udvidelsespolitikken;

                  T.

                  der henviser til, at EU også er nødt til at styrke retsstatsmekanismerne inden for Unionen og fastlægge en ambitiøs dagsorden for konferencen om Europas fremtid;

                  U.

                  der henviser til, at Europas velstand og sikkerhed er nært knyttet til integrationsprocessen og til fremme af fred, demokrati, respekt for menneskerettighederne og retsstaten i Vestbalkanregionen og til dens landes fremtid i et stærkt og reformeret EU;

                  V.

                  der henviser til, at Kommissionen i sin meddelelse af 5. februar 2020 forpligtede sig til at forelægge en meddelelse om foranstaltninger til at fremme grundlæggende reformer, herunder om retsstatsprincippet;

                  W.

                  der henviser til, at EU har mobiliseret 3,3 mia. EUR til håndtering af coronaviruspandemien på Vestbalkan, herunder 38 mio. EUR i umiddelbar støtte til sundhedssektoren, 389 mio. til den sociale og økonomiske genopretning, 750 mio. EUR til makrofinansiel bistand, 455 mio. EUR til økonomisk reaktivering og 1,7 mia. EUR i præferencelån fra Den Europæiske Investeringsbank;

                  X.

                  der henviser til, at landene på Vestbalkan har draget fordel af EU's civilbeskyttelsesmekanisme, fælles indkøb af medicinsk udstyr, fritagelse fra EU's ordning for udførselstilladelser for personlige værnemidler og »grønne baner« for nødvendighedsvarer;

                  1.

                  henstiller til Rådet, Kommissionen og næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik:

                              a)

                              at støtte det europæiske perspektiv for landene på Vestbalkan og forbedre tiltrædelsesprocessen ved at sikre, at den styrker de grundlæggende værdier og retsstaten og skaber en bæredygtig demokratisk, økonomisk og miljømæssig omstilling og social konvergens og sikrer gode naboskabsforbindelser og regionalt samarbejde som væsentlige elementer i udvidelsen og stabiliserings- og associeringsprocessen, og ved at sikre, at udvidelsen af Unionen fortsætter sideløbende med drøftelserne om Europas fremtid og den interne reform af EU

                              b)

                              at øge bestræbelserne på at opbygge politisk vilje blandt medlemsstaterne til at gå videre med udvidelsen til det vestlige Balkan i stedet for at lade interne EU-processer stå i vejen og forbedre EU's politiske og strategiske retningslinjer for den overordnede politik i regionen

                              c)

                              at holde fast i udvidelse som en nødvendig forudsætning for EU's troværdighed, succes og indflydelse i og uden for regionen

                              d)

                              at fremskynde tiltrædelsesprocessen for de lande, der er engagerede, både politisk og administrativt, i gennemførelsen af EU-relaterede reformer

                              e)

                              at sikre, at den forbedrede metode fastholder fuldgyldigt EU-medlemskab som det endelige mål, og at EU fastsætter mere forudsigelige regler og kriterier baseret på konditionalitet og reversibilitet og anvender dem konsekvent, hvilket vil gøre tiltrædelsesprocessen mere dynamisk, og derved genopretter sin troværdighed ved at tage den ændrede metode i anvendelse

                              f)

                              at sikre, at den større vægt, der lægges på processens politiske karakter, som det fremstilles i Kommissionens reviderede forslag om udvidelse, ikke går forud for evalueringer på ekspertniveau af opfyldelsen af benchmarks eller hindrer EU's engagement i en udvidelsesproces baseret på resultater

                              g)

                              at sikre, at grupperingen af politikområder styrker dybden, kvaliteten og bæredygtigheden af reformerne og skaber konkrete resultater i tiltrædelseslandene, samtidig med at den muliggør parallelle forhandlinger om forskellige kapitler

                              h)

                              at fremlægge klare, gennemsigtige og konsekvente benchmarks for tiltrædelse og yde løbende politisk og teknisk støtte under hele processen, herunder til at parlamenter kan sikre deres uafhængige tilsynsroller, samt at forbedre målingen af fremskridt i landene, således at det sikres, at hvert ansøgerland vurderes på grundlag af konditionalitet og princippet om egne resultater

                              i)

                              at sikre kontinuitet, ansvarlighed, konsekvens og forudsigelighed i udvidelsesprocessen ved at forankre Kommissionens nye metode som en langsigtet politiktilpasning og undgå ad hoc-ændringer af processen og dens parametre som følge af en medlemsstats politiske overvejelser; at sikre, at benchmarkene for tiltrædelse og støtten er baseret på indhøstede erfaringer, for at undgå tidligere konstaterede mangelfuldheder og forbedre tiltrædelsesprocessen

                              j)

                              at lette indførelsen af den forbedrede metode for de tiltrædelseslande, der allerede er i gang med forhandlinger, hvis de beslutter sig for at vælge den til, med henblik på at opnå en meningsfuld og langvarig tilpasning til EU's standarder og normer

                              k)

                              at øge de politiske og økonomiske incitamenter for landene på Vestbalkan og forbedre sammenhængen mellem udvidelsesprocessen og politiske initiativer i EU via årlige regionale møder med Vestbalkans ledere i tilknytning til Det Europæiske Råd for at sikre regelmæssig deltagelse af repræsentanter for landene på Vestbalkan i Det Europæiske Råds møder, i Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité og i Kommissionens arbejdsgrupper

                              l)

                              at fremme tiltrædelseslandenes gradvise integration i EU's processer, sektorpolitikker og -programmer forud for tiltrædelsen, herunder gennem målrettet finansiel støtte fra EU-fonde, med henblik på at bringe borgerne, navnlig børn og unge, konkrete fordele, og styrke EU's tiltrædelsesbistand og tilstedeværelse i disse lande forud for deres fuldgyldige medlemskab

                              m)

                              at støtte en udvidet parlamentarisk rolle i tiltrædelsesprocessen gennem de etablerede fora og konsekvent at tilskynde til nye initiativer såsom topmødet for parlamentsformænd, der for allerførste gang blev indkaldt af Europa-Parlamentets formand og lederne af parlamenterne på Vestbalkan den 28. januar 2020

                              n)

                              at lette og fremme en tættere inddragelse af parlamentsmedlemmer fra lande, der er i gang med forhandlinger, i Europa-Parlamentets arbejde

                              o)

                              at inddrage repræsentanter for landene på Vestbalkan i konferencen om Europas fremtid, med særligt fokus på unges deltagelse

                              p)

                              at styrke konditionalitetsmekanismen og insistere på tiltrædelsesprocessens reversibilitet ved at anvende objektive kriterier, når de træffer afgørelse om, hvorvidt forhandlinger skal stilles i bero eller suspenderes; at sikre, at Kommissionen indleder disse procedurer efter en grundig evaluering og som reaktion på et forslag fra medlemsstaterne eller Europa-Parlamentet, idet det samtidig bemærkes, at bestemmelsen om uligevægtsprincippet og reversibilitet allerede finder anvendelse på de nuværende forhandlingsrammer for Serbien og Montenegro; at sikre, at konditionalitets- og suspensionsmekanismen ledsages af en klar meddelelse fra EU-institutionerne om de nærmere omstændigheder ved en eventuel suspension

                              q)

                              at øge medlemsstaternes ejerskab over udvidelsesprocessen ved at øge inddragelsen af eksperter i retsstatsforhold og andre områder fra medlemsstaterne samt civilsamfundet og menneskerettighedsforkæmpere på stedet og forbedre målingen af den generelle udvikling ved fortsat at holde sig til de mangeårige objektive standarder og undgå politisering af de tekniske aspekter af tiltrædelsesprocessen, navnlig ved at trække på Europarådets og andre europæiske toneangivende organers overvågningsrapporter og henstillinger

                              r)

                              at anerkende, at Berlinprocessen støtter op om og supplerer EU's udvidelsespolitik og ikke kan behandles hverken som et alternativ til tiltrædelse eller som en gentagelse af den indsats, der gøres som led i udvidelsen

                              s)

                              at erkende, at indledningen af tiltrædelsesforhandlinger med Albanien og Nordmakedonien er i Unionens egen politiske, sikkerhedsmæssige og økonomiske interesse

                              t)

                              at anerkende, at Det Europæiske Råds undladelse af at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Albanien og Nordmakedonien i juni 2018, juni 2019 og oktober 2019 har haft en skadelig indvirkning på EU's rolle i regionen og på den offentlige mening hvad angår EU-tiltrædelse og sendte et negativt signal til landene på Vestbalkan, og anerkende, at indledningen af tiltrædelsesforhandlinger som anbefalet af Europa-Parlamentet og Kommissionen genskaber processens troværdighed

                              u)

                              at indrømme Kosovo visumliberalisering hurtigst muligt, eftersom benchmarkene har været opfyldt siden juli 2018

                              v)

                              at øge dynamikken i forhandlingerne med henblik på at fremskynde Montenegros og Serbiens tiltrædelse

                              w)

                              atter at sætte demokratiets, retsstatens, menneskerettighedernes og de grundlæggende rettigheders forrang tilbage helt i centrum af udvidelsesprocessen, ved at de kapitler, der vedrører retsvæsenet, korruption og organiseret kriminalitet, samt dem, der omfatter respekt for menneskerettighederne, herunder mindretals rettigheder, mediefrihed og ytringsfrihed, åbnes først og lukkes sidst

                              x)

                              at fokusere på institutionel og administrativ kapacitetsopbygning for at styrke gennemsigtigheden og effektiviteten af god forvaltning på alle niveauer

                              y)

                              at gøre brug af erfaringerne fra de seneste udvidelser, herunder indhøstede erfaringer fra de centraleuropæiske lande

                              z)

                              at fortsætte samarbejdet med landene på Vestbalkan om bekæmpelse af terrorisme og organiseret kriminalitet

                              aa)

                              at sikre et målrettet fokus på kapacitetsopbygning af staten, fuldbyrdelse af domstolsafgørelser, reform af retsvæsenet og indsatsen for at bekæmpe korruption og organiseret kriminalitet

                              ab)

                              at insistere på respekt for og fuldstændig gennemførelse af nationale og internationale retsafgørelser, herunder afgørelser truffet af forfatningsdomstole og alle afgørelser fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, Det Internationale Krigsforbrydertribunal vedrørende det Tidligere Jugoslavien (ICTY) og dets efterfølger, den internationale residualmekanisme for krigsforbryderdomstole (International Residual Mechanism for Criminal Tribunals — IRMCT), samt Kosovos specialistkamre (SC) og den specialiserede anklagemyndighed (SPO) såvel som henstillingerne fra Europarådets overvågningsorganer, herunder Den Europæiske Kommission mod Racisme og Intolerance (ECRI)

                              ac)

                              indtrængende at opfordre landene på Vestbalkan til at overholde deres internationale forpligtelser med hensyn til retsforfølgning af krigsforbrydelser og klarlæggelse af forsvundne personers skæbne; at slå til lyd for et fuldt samarbejde med IRMCT, Kosovos specialistkamre og den specialiserede anklagemyndighed og at man uforbeholdent tager ICTY's arbejde og konklusioner til følge og fremmer og udbreder dets arbejde og den arv, det efterlader sig, til borgerne; at fordømme alle forsøg på at forherlige krigsforbrydere og benægte historiske fakta og i denne forbindelse støtte den regionale kommission for påvisning af kendsgerninger vedrørende krigsforbrydelser og andre alvorlige menneskerettighedskrænkelser begået i det tidligere Jugoslavien (RECOM-initiativet)

                              ad)

                              at øge EU's engagement i løsningen af udestående bilaterale problemstillinger, fremme gode naboskabsforbindelser og regionalt samarbejde gennem en tillidsopbygnings- og mæglingsindsats og indtrængende opfordre landene på Vestbalkan til at engagere sig i forsoning og fredelige løsninger på langvarige tvister

                              ae)

                              at styrke tiltrædelsesprocessen med henblik på at styrke solidariteten mellem befolkningerne i landene på Vestbalkan og medlemsstaterne, samtidig med at deres historie, kultur og traditioner respekteres

                              af)

                              at støtte den nyudnævnte særlige EU-repræsentant for dialogen mellem Beograd og Pristina og for andre regionale spørgsmål vedrørende det vestlige Balkan med henblik på at opnå en omfattende normalisering af forbindelserne mellem Serbien og Kosovo og fremme gode naboskabsforbindelser i regionen under hans mandat

                              ag)

                              at fremme bredere støtte i samfundet til regional forsoning ved bl.a. at støtte parlamenternes fulde engagement i dialogen mellem Beograd og Pristina og i at opnå en bæredygtig regional forsoning

                              ah)

                              at styrke og om muligt forøge EU's og de vestlige balkanlandes fælles indsats for at fremme mellemfolkelige kontakter og udvekslinger med henblik på at opbygge gensidigt positive billeder af hinanden blandt deres respektive befolkninger

                              ai)

                              at fremme skabelsen af lige vilkår for inkluderende politiske miljøer og fremme bestræbelserne i alle de vestlige balkanlande på at overvinde politisk polarisering og langvarige boykotter af parlamentet; at udvikle en inkluderende og konstruktiv parlamentarisk kultur og styrke parlamentarisk kontrol og tilsyn; at fremme en ansvarlig tilgang til repræsentation af borgernes interesser i parlamenterne med henblik på at fremme demokratisk kontrol og bedre kvalitet i lovgivningen

                              aj)

                              at notere sig og lette Europa-Parlamentets tiltrædelsesrelaterede arbejde og demokratistøtteaktiviteter, herunder aktiviteterne i dets stående udvalg og delegationer, og inddrage Parlamentets faste ordførere for landene på Vestbalkan i kontrolprocessen og kontroller på stedet

                              ak)

                              at fremme valgreformer, der sikrer frie, retfærdige, konkurrenceprægede og gennemsigtige valg på centralt og lokalt niveau, som er frie for intimidering og desinformationskampagner, i overensstemmelse med internationale standarder, herunder om gennemsigtighed med hensyn til partifinansiering, og med henstillingerne fra internationale observationsmissioner; at følge op på gennemførelsen af Venedigkommissionens udtalelser; at bidrage til Europa-Parlamentets demokratistøtteprogrammer i regionen

                              al)

                              at tilskynde de nationale parlamenter til at gøre brug af Europa-Parlamentets demokratistøtteredskaber, såsom Jean Monnet-dialogen og dialogen på tværs af partiskel, for at fremme det politiske arbejde med parlamentarisk dialog og øge ansvarligheden, tilsynet, den demokratiske kontrol og kvaliteten af lovgivningsarbejdet

                              ak)

                              at styrke og inddrage civilsamfundet tæt i dets egenskab af uundværlig aktør i processerne med demokratisk konsolidering, regionalt samarbejde og tiltrædelsesrelaterede reformer, med fokus på proeuropæiske og prodemokratiske kræfter i regionen

                              an)

                              at sikre, at borgerne og samfundene i ansøgerlandene er tættere forbundet med og drager fordel af tiltrædelsesprocessen; inden for disse rammer at yde særlig støtte til og fremme de proeuropæiske og prodemokratiske dele af samfundet, synspunkter og holdninger

                              ao)

                              at sikre, at alle de skridt, der tages, indbefatter en solid og omfattende dialog med civilsamfundsorganisationer, den akademiske verden og unge, lige fra den tidlige fase af beslutningstagningen til gennemførelses- og evalueringsfasen, idet der lægges særlig vægt på ikke at støtte eller finansiere eksisterende lokale antieuropæiske magtstrukturer eller lokale strukturer med et tvivlsomt demokratisk omdømme, og derved fremme udviklingen af EU's værdier, retsstatsprincippet, bekæmpelsen af korruption og opbygningen af stærke og effektive demokratiske institutioner som fundamentet for en vellykket tiltrædelse af EU

                              ap)

                              på det kraftigste at fordømme smædekampagner, trusler og intimidering mod journalister og medieforetagender og insistere på efterforskning og retsforfølgning af sådanne lovovertrædelser, således at der skabes et sikkert miljø for journalister, samtidig med at der tages fat på spørgsmålene om koncentration af medieejerskab, politisk og økonomisk pression mod finansiering af medier og manglende gennemsigtighed hvad angår medieejerskab

                              aq)

                              aktivt at støtte og styrke et demokratisk, uafhængigt og mangfoldigt medielandskab såvel som mediernes ansvarlighed og forvaltning

                              ar)

                              at forøge de støtteforanstaltninger, der fremmer modstandsdygtighed over for desinformationskampagner og disruptive mediekampagner, herunder dem, der gennemføres via fremmede magters operationer med henblik på at undergrave de demokratiske processer og de vestlige balkanlandes suverænitet samt EU's rolle i regionen ved hjælp af hybrid krigsførelse

                              as)

                              at fremme og aktivt støtte gennemførelsen af politikker til bekæmpelse af forskelsbehandling og insistere på, at hadforbrydelser skal retsforfølges; at tilskynde til, at der gøres hurtigere fremskridt hen imod ligestilling mellem kønnene og med bekæmpelse af forskelsbehandling og sikring af social inklusion af etniske, nationale og religiøse mindretal, personer med handicap, romaer og LGBTQI+-personer, med særligt fokus på børn, ved at indføre inkluderende politikker til beskyttelse af borgernes grundlæggende rettigheder

                              at)

                              at opfordre til en stærkere retlig ramme for at forebygge og aktivt bekæmpe drab på kvinder og vold mod kvinder og børn og andre former for vold i hjemmet, bl.a. ved at minde om forpligtelserne i henhold til Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet og ved at træffe de nødvendige foranstaltninger til ratificering heraf; at forebygge og bekæmpe menneskehandel

                              au)

                              at anerkende de vanskeligheder, som landene på Vestbalkan står over for i forbindelse med forvaltningen af migrations- og flygtningestrømmene, og den betydelige indsats, som regionen har gjort for at tilvejebringe husly og humanitære forsyninger, primært med støtte fra EU; at sikre en effektiv gennemførelse af statusaftalerne mellem landene på Vestbalkan og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning (Frontex)

                              av)

                              at understrege betydningen af de vestlige balkanlandes bidrag til beskyttelsen af Den Europæiske Unions ydre grænser og intensivere den europæiske støtte til grænseforvaltning i regionen; at styrke kapaciteten af asylsystemet i regionen i samarbejde med Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO) og FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR)

                              aw)

                              at understrege den afgørende betydning af den sociale dimension og af den socioøkonomiske samhørighed og dens centrale rolle i hele tiltrædelsesprocessen

                              ax)

                              at fokusere mere på fattigdomsbekæmpelse, støtte til civilsamfundet og gennemførelse af forpligtelserne på det arbejdsretlige område

                              ay)

                              at tilskynde landene på Vestbalkan til at hæve standarden for deres arbejdsmæssige og sociale rettigheder, fremme vækst og gennemføre EU's sociale regelværk og til at inkludere en bred vifte af interessenter såsom fagforeninger, handelskamre og arbejdsmarkedskamre i forhandlingsprocessen med EU-partnerne

                              az)

                              at bekæmpe hjerneflugt med konkrete foranstaltninger såsom fremme af kvalitetsprægede uddannelsesreformer, som er inkluderende, navnlig inden for erhvervsuddannelse, for at sikre, at uddannelsessektoren bedre matcher behovene på arbejdsmarkedet, og bidrager til at skabe varige og bæredygtige jobmuligheder for unge

                              ba)

                              at støtte den regionale dialogplatform »Bridging the Gap« under Europa-Parlamentets program for unge politiske ledere for at fjerne kløften mellem ungdomspolitik, ungdomsdeltagelse og parlamentarikere på Vestbalkan og for at tilskynde til konkrete foranstaltninger med henblik på at øge unges deltagelse i politik og gennemførelsen af ungdomscentrerede politikker i hele regionen

                              bb)

                              at fremme mulighederne for unge inden for frivilligt arbejde og aktivt medborgerskab og investere mere i regionens unge ved at øge tiltrædelseslandenes deltagelse i eksisterende mobilitetsprogrammer, såsom Erasmus+, Et Kreativt Europa og Horisont 2020, og etablere nye programmer for mobilitet internt i regionen

                              bc)

                              at styrke samarbejdet inden for videnskab, forskning og innovation via særlig programmering fra Kommissionens side

                              bd)

                              at intensivere bistanden til landene på Vestbalkan med henblik på at forbedre deres miljø-, energieffektivitets- og klimalovgivning og sikre, at de har kapacitet til at gennemføre den i overensstemmelse med EU's standarder og Parisaftalen, herunder ved fuldt ud og hurtigt at gennemføre deres internationale forpligtelser i henhold til energifællesskabstraktaten for så vidt angår fuld tilpasning til og gennemførelse af gældende EU-ret på energiområdet

                              be)

                              at opfordre myndighederne til at træffe hasteforanstaltninger med hensyn til overvågning, afbødning og forebyggelse af luft- og vandforurening; at sikre forudgående strategiske miljøvurderinger og miljøkonsekvensvurderinger for at sikre en bæredygtig udvikling af vandkraft og turisme, som er afbalanceret i forhold til bevaringsindsatsen

                              bf)

                              at fremme regional energiintegration, øge diversificeringen og forsyningssikkerheden og forbedre energiinfrastrukturernes og de digitale netværks konnektivitet

                              bg)

                              at fremme den nødvendige energiomstilling til renere vedvarende energikilder og væk fra kul og brunkul, som medfører alvorlige sociale og sundhedsmæssige risici for lokalbefolkningerne og nabolandene; at inddrage tiltrædelseslandene på Vestbalkan i processerne vedrørende den europæiske grønne pagt og Fonden for Retfærdig Omstilling

                              bh)

                              at minde om, at EU er den største udenlandske investor i regionen og har investeret 12,7 mia. EUR i direkte udenlandske investeringer mellem 2014 og 2018; at implementere en strategisk økonomisk plan og investeringsplan med henblik på at forbedre konkurrenceevnen, lov- og erhvervsklimaet, SMV'ernes situation og den bæredygtige udvikling i hele regionen i overensstemmelse med de forpligtelser, der er indgået under Parisaftalen og den europæiske grønne pagt, idet det bemærkes, at væksten på Vestbalkan er blevet langsommere efter en kortvarig genopblomstring af investeringer i tidligere år, og at investeringernes og eksportens bidrag til regionens vækst er aftagende

                              bi)

                              at fremme og styrke den regionale økonomiske integration på Vestbalkan, som allerede er gennemført inden for rammerne af den centraleuropæiske frihandelsaftale (CEFTA) og inspireret af gældende EU-ret, og aktivt at støtte økonomisk integration mellem EU og regionen ved at udvide EU's politikker og det indre marked til landene på Vestbalkan, når betingelserne er opfyldt

                              bj)

                              at støtte initiativer baseret på den flerårige handlingsplan for et regionalt økonomisk område (MAP REA), som blev vedtaget af premierministrene fra landene på Vestbalkan på topmødet i Trieste i 2017 og består af fire søjler — handel, investeringer, mobilitet og digital integration — som er afgørende for regionens økonomiske udvikling og for at fremskynde konvergens med EU

                              bk)

                              at støtte samarbejdet mellem landene på Vestbalkan og regionale og internationale organisationer som Det Regionale Samarbejdsråd, Det Regionale Kontor for Ungdomssamarbejde, Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) og med internationale finansielle institutioner som Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) og Den Europæiske Investeringsbank (EIB)

                              bl)

                              fortsat at støtte og yde den bistand, der er brug for hurtigst muligt for at gennemføre processen for Serbiens og Bosnien-Hercegovinas tiltrædelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO), og hilse deres ansøgninger om medlemskab af WTO, som blev indgivet i henholdsvis 1999 og 2005, velkommen, og minde om betydningen af WTO-medlemskab for at åbne mulighederne for handel og bringe kandidatlandene tættere på EU-medlemskab

                              bm)

                              at forsvare Unionens interesser ved at afbøde de negative virkninger af frihandelsaftaler, der er indgået med Den Eurasiske Økonomiske Union og undertegnet af lande, som har ansøgt om medlemskab af Den Europæiske Union, og som har fået muligheden for en stabiliserings- og associeringsaftale med Den Europæiske Union, herunder ved at genoverveje omfanget af den bistand, der ydes til disse lande

                              bn)

                              at fremme regionalt samarbejde inden for udvikling af infrastruktur mellem landene på Vestbalkan

                              bo)

                              at give regionen høj prioritet under EU's konnektivitetsstrategi og fremhæve betydningen af at forbedre transportinfrastrukturen i regionen, og især den rolle, den spiller for handelsfremme; at støtte anlæggelsen af europæiske jernbane- og vejkorridorer i alle landene på Vestbalkan; tilskynder Kommissionen til at fremskynde finansieringen af infrastrukturinvesteringer

                              bp)

                              at bringe befolkningerne og økonomierne i regionen og EU tættere sammen ved at forankre landene på Vestbalkan i TEN-T- og TEN-E-nettene og bistå med at tilsikre kvalitet og sikre transport- og energitjenester og forbedre infrastrukturen og den overordnede konnektivitet internt i regionen såvel som mellem regionen og EU i overensstemmelse med Kommissionens forslag om en strategisk økonomisk plan og investeringsplan for Vestbalkan

                              bq)

                              at fremskynde gennemførelsen af den digitale dagsorden for Vestbalkan, således at borgerne kan få gavn af fordelene ved den digitale omstilling; at bistå landene i regionen med at forbedre finansieringsmulighederne og udviklingsmulighederne for nystartede virksomheder og SMV'er

                              br)

                              at fastlægge en forudsigelig tidsplan og fremskynde gennemførelsen af et regionalt roamingfrit område og tage initiativ til en yderligere reduktion af taksterne for kommunikation med EU baseret på øget fysisk og digitalt regionalt samarbejde og konnektivitet

                              bs)

                              at forbedre sammenhængen, effektiviteten, synligheden og gennemsigtigheden af Unionens finansiering af foranstaltninger udadtil og dermed fremme Unionens værdier, retsstatsprincippet, bekæmpelsen af korruption og opbygningen af stærke og effektive demokratiske institutioner; hvor det er relevant, at tilpasse IPA III-finansieringen til målene for den europæiske grønne pagt

                              bt)

                              at tilsikre tilstrækkelig, retfærdig og proportional, performancebaseret og resultatorienteret førtiltrædelsesbistand, som matcher modtagernes omstillingsbehov og hjælper dem til at kunne opfylde EU's tiltrædelsesforpligtelser; at prioritere specifikke projekter til gavn for befolkningen i de pågældende lande og forbedre modtagernes absorptionskapacitet

                              bu)

                              at koordinere spørgsmål vedrørende økonomisk styring tættere med internationale finansielle institutioner og forbedre det gensidige samarbejde for at strømline støtteindsatsen og undgå dobbeltfinansiering

                              bv)

                              at styrke konditionaliteten mellem makrofinansiel bistand og fremskridt i bekæmpelsen af korruption og respekten for retsstatsprincippet og menneskerettighederne

                              bw)

                              at undgå nedskæringer i den samlede IPA-finansiering, som kan bremse tempoet for EU-relaterede reformer og undergrave Unionens kapacitet til at opfylde sit strategiske mål om at stabilisere og omstille tiltrædelseslandene og forberede dem til forpligtelserne ved medlemskab og i alvorlig grad begrænse mulighederne for at tackle de mange udfordringer i forbindelse med retsstatsprincippet, forsoning, regional integration og klimaforandringer, samtidig med at regionen bliver endnu mere modtagelig for tredjelandsaktørers påvirkning; at sikre passende og vedvarende støtte til civilsamfundet

                              bx)

                              at sikre, at IPA III drives af politiske prioriteter, der gennem konkrete projekter har en direkte indvirkning på borgernes liv, og at førtiltrædelsesfinansieringen tildeles på en gennemsigtig, forholdsmæssig og ikke-diskriminerende måde og er baseret på solide resultatindikatorer, som tager hensyn til det engagement, der udvises, og de fremskridt, som modtagerlandene har gjort med gennemførelsen af reformer

                              by)

                              at styrke den performancebaserede tilgang ved hjælp af en suspensionsmekanisme og sikre sammenhæng med instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI); at supplere IPA III-forordningen med en reformeret og forbedret »strategisk dialog«, der sikrer, at Europa-Parlamentet underrettes og høres i tide

                              bz)

                              at fastholde den demokratiske ansvarlighed ved at sikre fuld inddragelse af Europa-Parlamentet i kontrollen, tilsynet med og den strategiske styring af udformningen, programmeringen og overvågningen samt evalueringen af IPA III ved hjælp af delegerede retsakter

                              ca)

                              at forbedre den generelle synlighed af og informationen om EU's støtte i regionen ved at styrke strategisk kommunikation og offentligt diplomati med henblik på at viderebringe Unionens værdier og fremhæve merværdien af de EU-finansierede projekter og programmer; at udarbejde en fælles kommunikationsstrategi i samarbejde med landene på Vestbalkan; yderligere at udvikle en forståelse af fordelene ved tiltrædelsen og samlingsprocessen på hele det europæiske kontinent

                              cb)

                              at insistere på, at tiltrædelseslandene gradvist skal tilpasse sig EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og fælles handelspolitik

                              cc)

                              i væsentlig grad at øge kommunikationen vedrørende EU's bistand, navnlig med hensyn til den væsentlige støtte, som EU har ydet til det vestlige Balkan for at bekæmpe covid-19-pandemien, og for at sikre, at modtagerne af denne støtte ikke spreder desinformation og negativ retorik om EU's reaktion på covid-19

                              cd)

                              at udtrykke sin anerkendelse af de vestlige balkanlandes samarbejde med EU i missioner under den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP)

                              ce)

                              at fordømme tredjelandes handlinger, der har til formål at destabilisere og undergrave demokratisk regeringsførelse i Vestbalkanregionen

                              cf)

                              at fortsætte samarbejdet om imødegåelse af hybride trusler, herunder bekæmpelse af russisk propaganda

                              cg)

                              at følge op på topmødet mellem EU og Vestbalkan i 2020 for at evaluere, revurdere og tilføre udvidelsesprocessen ny dynamik og give ny fremdrift til tiltrædelseslandenes omstilling

                              ch)

                              hurtigt at gennemføre den reviderede udvidelsesmetode med henblik på en relancering af tiltrædelsesprocessen og på grundlag af Vestbalkantopmødet i Zagreb at vedtage forhandlingsrammer og indkalde til mellemstatslige konferencer med henblik på at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Albanien og Nordmakedonien

                              ci)

                              understreger de 15 betingelser, som Rådet for Den Europæiske Union har vedtaget, og som Albanien skal have opfyldt forud for sin første regeringskonference med EU's medlemsstater

                              cj)

                              at opretholde samarbejdet med Det Forenede Kongerige på Vestbalkan i betragtning af de britiske forbindelser med regionen og de fælles målsætninger, fra fremme af retsstaten og bekæmpelse af organiseret kriminalitet til terrorbekæmpelse og andre af FSFP-missionernes mål

                              ck)

                              at intensivere den politiske dialog på højt plan gennem regelmæssige topmøder mellem EU og Vestbalkan

                              cl)

                              at gennemføre anbefalingerne i den tematiske evaluering fra 2019 af EU's støtte til retsstatsprincippet i nabo- og udvidelseslande (2010-2017) samt sikre en hurtig vedtagelse af en meddelelse fra Kommissionen, der tager sigte på at afhjælpe alvorlige problemer med retsstatsprincippet ved hjælp af en konditionalitets- og reversibilitetsmekanisme

                              cm)

                              at følge op på den betydelige støtte til alle landene på Vestbalkan med henblik på at imødekomme de umiddelbare sundhedsmæssige og humanitære behov som følge af covid-19

                              cn)

                              at fortsætte med at støtte EU's kandidatlande og potentielle kandidatlande på Vestbalkan med henblik på koordinering af indsatsen og afbødning af de socioøkonomiske konsekvenser af udbruddet af covid-19 og at tilpasse foranstaltningerne til den fælles økonomiske krisepakke, som EU har udarbejdet sammen med internationale finansielle institutioner

                              co)

                              at sikre, at den nuværende og næste FFR sammen med den økonomiske plan og investeringsplanen for Vestbalkan i væsentlig grad bidrager til genopretningen efter covid-19 og fremmer økonomisk vækst og integration gennem forbedrede og bæredygtige digitale forbindelser og energi- og transportforbindelser

                              cp)

                              at sikre, at den økonomiske plan og investeringsplanen for Vestbalkan ikke overvejende finansieres via de eksisterende IPA-midler og således potentielt absorberer finansiering til andre vigtige politikker og programmer; at bringe denne plan helt i overensstemmelse med den europæiske grønne pagt, navnlig EU's dekarboniseringsmål

                              cq)

                              at prioritere Vestbalkan i den nye garanti for foranstaltninger udadtil og Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD+) under instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI); at sikre en dobbelt forhøjelse af ydelsen af tilskud gennem investeringsrammen for Vestbalkan til støtte for udvikling af den private sektor, konnektivitet, digitalisering, den grønne dagsorden og sociale investeringer og væsentligt at øge de finansielle garantier til støtte for offentlige og private investeringer i regionen gennem garantiinstrumentet

                              cr)

                              at udvide det geografiske anvendelsesområde for Den Europæiske Unions Solidaritetsfond, der allerede omfatter folkesundhedskriser, til at omfatte alle landene på Vestbalkan;

                  2.

                  pålægger sin formand at sende denne henstilling til Rådet, Kommissionen, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik samt tiltrædelseslandenes regeringer og parlamenter.

         (1)  EUT C 47 af 11.2.2020, s. 15.

         (2)  Regionsudvalget 2727/2019.

         (3)  EUT C 265 af 11.8.2017, s. 142.

         (4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2019)0299.

         (5)  Vedtagne tekster, P9_TA(2019)0050.

         (6)  Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0010.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 15. december 2020 om udlodning af udbytte under covid-19-pandemien og om ophævelse af henstilling ECB/2020/35 (ECB/2020/62) 2020/C 437/01

text:
               18.12.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 437/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
      af 15. december 2020
      om udlodning af udbytte under covid-19-pandemien og om ophævelse af henstilling ECB/2020/35
      (ECB/2020/62)
      (2020/C 437/01)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Den Europæiske Centralbank (ECB) vedtog den 27. marts 2020 Den Europæiske Centralbanks henstilling ECB/2020/19 (2), hvori det blev henstillet, at kreditinstitutterne indtil i hvert fald 1. oktober 2020 ikke udlodder udbytte og ikke påtager sig nogen uigenkaldelig forpligtelse til at udlodde udbytte, og at kreditinstitutterne afstår fra at opkøbe egne aktier med henblik på at betale aktionærerne. ECB forlængede den 27. juli 2020 denne henstilling indtil 1. januar 2021 ved vedtagelse af Den Europæiske Centralbanks henstilling ECB/2020/35 (3). Disse henstillinger var baseret på det forhold, at det er afgørende, at kreditinstitutterne fortsætter med at udfylde deres rolle i forhold til at finansiere husholdninger, små og mellemstore virksomheder og selskaber under det økonomiske stød forårsaget af covid-19. Det blev derfor anset som altafgørende, at kreditinstitutterne bevarer kapital med henblik på at opretholde deres kapacitet til at støtte økonomien i en periode med forhøjet usikkerhed forårsaget af covid-19-pandemien. Med henblik herpå blev bevarelsen af kapitalressourcer for at støtte realøkonomien og absorbere tab prioriteret over skønsmæssige udlodninger af udbytte og opkøb af egne aktier.

                  (2)

                  Selv med forbedringen i de makroøkonomiske forhold og reduktionen af den økonomiske usikkerhed som følge af covid-19-pandemien siden 27. marts 2020, er der stadig en forhøjet økonomisk usikkerhed, som fortsat har en indvirkning på bankernes evne til at forudse deres kapitalbehov på mellemlangt sigt. Som følge af den fortsatte tilstedeværelse af offentlige støtteforanstaltninger og væsentlig forsinkelse i påvirkningen af de økonomiske følger på kreditinstitutternes balancer, er det muligt, at den fulde effekt af det økonomiske stød som følge af covid-19-pandemien i banksektoren ikke kendes endnu. Denne vedholdende usikkerhed kalder på ekstrem forsigtighed i kreditinstitutternes politikker og praksis for udlodning. ECB finder det derfor nødvendigt at opfordre kreditinstitutterne til fortsat at afstå fra at udlodde udbytte og tilbagekøb af aktier. Under alle omstændigheder er det særdeles vigtigt at sikre, at kreditinstitutterne i deres overvejelser om udlodning af udbytte og tilbagekøb af aktier lader sig styre af deres interne kapitaldannelseskapacitet set ud fra et fremadrettet perspektiv og den kommende effekt af de økonomiske følger på kvaliteten af deres eksponering og kapital. Herudover finder ECB generelt, at det ikke vil være forsigtigt af disse kreditinstitutter i forbindelse med deres overvejelser at udlodde udbytte og tilbagekøbe aktier for mere end 15 % af deres akkumulerede overskud i regnskabsårene 2019 og 2020, eller mere end 20 basispoint hvad angår deres Tier 1-kernekapital, alt efter hvad der er lavest.

                  (3)

                  ECB ser under behørigt hensyn til det indre markeds enhed og integritet behovet for at deltage i diskussioner med de relevante myndigheder i de berørte medlemsstater med henblik på at fastslå, hvorvidt det er hensigtsmæssigt, at der udloddes udbytte til en moderinstitution, det finansielle moderholdingselskab eller det blandede finansielle moderholdingselskab i en medlemsstat, der ikke er en deltagende medlemsstat. Disse diskussioner bør blandt andet ledes efter ækvivalensprincippet og princippet om gensidighed med henblik på at understøtte et velfungerende indre marked i Unionen som helhed, at bevare kreditinstitutternes forsvarlige kapitalstilling ud fra et tilsynsmæssigt perspektiv og at bidrage til det finansielle systems stabilitet i Unionen og hver enkelt medlemsstat.

                  (4)

                  For at maksimere støtten til realøkonomien bør mindre signifikante kreditinstitutter også udvise ekstrem forsigtighed i deres politikker for udlodning af udbytte i overensstemmelse med denne henstilling.

                  (5)

                  Denne foranstaltning er af midlertidig karakter og udelukkende påkrævet på grund af de nuværende ekstraordinære omstændigheder. I fraværet af en materielt negativ udvikling har ECB til hensigt at ophæve henstillingen den 30. september 2021 og vende tilbage til at vurdere bankernes kapital og distributionsplaner på grundlag af den almindelige tilsynsmæssige cyklus, —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

         I.

                  1.

                  ECB henstiller, at signifikante kreditinstitutter indtil 30. september 2021 udviser ekstrem forsigtighed i forbindelse med beslutninger om eller udlodning af udbytte (4), eller om udførelse af opkøb af egne aktier med henblik på at betale aktionærerne (5).

                  2.

                  Kreditinstitutter, som har til hensigt at træffe beslutning om eller udlodde udbytte eller foretage opkøb af egne aktier med henblik på at betale aktionærerne, bør tage kontakt til deres fælles tilsynsteams som en del af deres tilsynsdialog for at drøfte, hvorvidt niveauet for den tilsigtede udlodning er forsigtigt.

                  3.

                  Denne henstilling finder anvendelse på konsolideret niveau for en signifikant koncern under tilsyn som defineret i artikel 2, nr. 22), i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (6) og på individuelt niveau for en signifikant enhed under tilsyn som defineret i artikel 2, nr. 16), i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17), hvis en sådan signifikant enhed under tilsyn ikke er en del af en signifikant koncern under tilsyn.

         II.

      Denne henstilling er rettet til signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, som defineret i artikel 2, nr. 16) og 22), i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17).

         III.

      Denne henstilling er også rettet til de kompetente nationale myndigheder, for så vidt angår mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn, som defineret i artikel 2, nr. 7) og 23), i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17). De kompetente nationale myndigheder forventes at anvende denne henstilling på sådanne enheder og koncerner på den måde, som de finder passende.

         IV.

      ECB fortsætter med at evaluere den økonomiske situation og overvejer denne henstilling igen før 30. september 2021.

         V.

      Henstilling ECB/2020/35 ophæves hermed.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 15. december 2020.

            Christine LAGARDE

               Formand for ECB

         (1)  EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63.

         (2)  Den Europæiske Centralbanks henstilling af 27. marts 2020 om udlodning af udbytte under covid-19-pandemien og om ophævelse af henstilling (ECB/2020/1) (ECB/2020/19) (EUT C 102I af 30.3.2020, s. 1).

         (3)  Den Europæiske Centralbanks henstilling af 27. juli 2020 om udlodning af udbytte under covid-19-pandemien og om ophævelse af henstilling ECB/2020/19 (ECB/2020/35) (EUT C 251 af 31.7.2020, s. 1).

         (4)  Kreditinstitutter kan drives i forskellige retlige former, f.eks. børsnoterede virksomheder og andre selskaber end aktieselskaber, såsom gensidige selskaber, andelsselskaber eller sparekasser. Begrebet »udbytte« anvendes i denne henstilling med henvisning til alle former for kontant udbetaling i forbindelse med egentlig kernekapital, som medfører en reduktion af kapitalgrundlagets kvantitet eller kvalitet.

         (5)  Det er i overensstemmelse med denne henstilling, hvis et kreditinstitut ønsker at udskifte ordinære aktier.

         (6)  Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 af 16. april 2014 om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen) (ECB/2014/17) (EUT L 141 af 14.5.2014, s. 1).


title: Rådets henstilling (EU) 2020/2169 af 17. december 2020 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner

text:
                  21.12.2020

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 431/75

         RÅDETS HENSTILLING (EU) 2020/2169
         af 17. december 2020
         om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
         som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b) og e), og artikel 292, første og andet punktum, og
         som tager følgende i betragtning:

                     (1)

                     Rådet vedtog den 30. juni 2020 en henstilling om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (1) (»Rådets henstilling«). Den 16. juli 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1052 af 16. juli 2020 om ændring af Rådets henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (2). Den 30. juli 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1144 af 30. juli 2020 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (3). Den 7. august 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1186 af 7. august 2020 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (4). Den 22. oktober 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1551 af 22. oktober 2020 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (5).

                     (2)

                     Rådets henstilling fastsætter, at medlemsstaterne gradvist bør ophæve de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU fra den 1. juli 2020 på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I til Rådets henstilling. Hver anden uge bør listen over tredjelande i bilag I revideres og alt efter omstændighederne ajourføres af Rådet i tæt samråd med Kommissionen og de relevante EU-agenturer og -tjenester efter en samlet vurdering på grundlag af den metode, de kriterier og de oplysninger, der er omhandlet i Rådets henstilling.

                     (3)

                     Der har siden fundet drøftelser sted i Rådet i tæt samråd med Kommissionen og de relevante EU-agenturer og -tjenester om en revision af listen over tredjelande i bilag I til Rådets henstilling og i forbindelse med anvendelse af de kriterier og den metode, der er fastsat i Rådets henstilling. Som et resultat af disse drøftelser bør listen over tredjelande i bilag I ændres. Navnlig bør Uruguay udgå af listen.

                     (4)

                     Grænsekontrol er ikke kun i de medlemsstaters interesse, ved hvis ydre grænser kontrollen foretages, men i alle de medlemsstaters interesse, der har ophævet grænsekontrollen ved deres indre grænser. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at de foranstaltninger, der træffes ved de ydre grænser, koordineres for at sikre et velfungerende Schengenområde. Med henblik herpå bør medlemsstaterne fra den 16. december 2020 fortsætte med ophævelsen af de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I til Rådets henstilling, som ændres ved denne henstilling.

                     (5)

                     I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne henstilling til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne henstilling, jf. artikel 4 i nævnte protokol.

                     (6)

                     Denne henstilling udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (6); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

                     (7)

                     For så vidt angår Island og Norge udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (7).

                     (8)

                     For så vidt angår Schweiz udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF (8) sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (9).

                     (9)

                     For så vidt angår Liechtenstein udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF (10) sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (11),

               HAR VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
         Rådets henstilling (EU) 2020/912 som ændret ved henstilling (EU) 2020/1052, henstilling (EU) 2020/1144 og henstilling (EU) 2020/1186 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner ændres således:

                     1)

                     Punkt 1, første afsnit, i Rådets henstilling affattes således:

                                 »1.

                                 Medlemsstaterne bør gradvist ophæve de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU fra den 16. december 2020 på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I.«

                     2)

                     Bilag I til henstillingen affattes således:

                           »BILAG I
                           Tredjelande og særlige administrative områder, hvis indbyggere ikke bør berøres af midlertidige restriktioner ved de ydre grænser for ikkevæsentlige rejser til EU:
                           I.   STATER

                                       1.

                                       AUSTRALIEN

                                       2.

                                       JAPAN

                                       3.

                                       NEW ZEALAND

                                       4.

                                       RWANDA

                                       5.

                                       SINGAPORE

                                       6.

                                       SYDKOREA

                                       7.

                                       THAILAND

                                       8.

                                       KINA (*1)

                                 II.   FOLKEREPUBLIKKEN KINAS SÆRLIGE ADMINISTRATIVE OMRÅDER
                           Hongkong SAR  (*1)

                           Macao SAR  (*1)

                     «

            Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2020.

                  På Rådets vegne

               M. ROTH

                  Formand

            (1)  EUT L 208 I af 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUT L 230 af 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUT L 248 af 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUT L 261 af 11.8.2020, s. 83.

            (5)  EUT L 354 af 26.10.2020, s. 19.

            (6)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

            (7)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

            (8)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

            (9)  Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1).

            (10)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

            (11)  Rådets afgørelse 2011/350/EU af 7. marts 2011 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, navnlig for så vidt angår afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser og personbevægelser (EUT L 160 af 18.6.2011, s. 19).

            (*1)  Med forbehold af bekræftelse af gensidighed.


title: Rådets henstilling (EU) 2021/1896 af 29. oktober 2021 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner

text:
                  3.11.2021

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 388/1

         RÅDETS HENSTILLING (EU) 2021/1896
         af 29. oktober 2021
         om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
         som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b) og e), og artikel 292, første og andet punktum, og
         og som tager følgende i betragtning:

                     (1)

                     Rådet vedtog den 30. juni 2020 en henstilling om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (1) (»Rådets henstilling«).

                     (2)

                     Rådet har siden vedtaget henstilling (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11), (EU) 2021/1085 (12), (EU) 2021/1170 (13), (EU) 2021/1346 (14), (EU) 2021/1459 (15), (EU) 2021/1712 (16) og (EU) 2021/1782 (17) om ændring af Rådets henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner.

                     (3)

                     Den 20. maj 2021 vedtog Rådet henstilling (EU) 2021/816 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (18) med henblik på at ajourføre de kriterier, der anvendes til at vurdere, om ikkevæsentlige rejser fra tredjelande er sikre og bør tillades.

                     (4)

                     Rådets henstilling fastsætter, at medlemsstaterne gradvist bør ophæve de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU fra den 1. juli 2020 på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I til Rådets henstilling. Hver anden uge bør listen over tredjelande i bilag I revideres og alt efter omstændighederne ajourføres af Rådet i tæt samråd med Kommissionen og de relevante EU-agenturer og -tjenester efter en samlet vurdering på grundlag af den metode, de kriterier og de oplysninger, der er omhandlet i Rådets henstilling.

                     (5)

                     Der har siden fundet drøftelser sted i Rådet i tæt samråd med Kommissionen og de relevante EU-agenturer og -tjenester om en revision af listen over tredjelande i bilag I til Rådets henstilling og i forbindelse med anvendelse af de kriterier og den metode, der er fastsat i Rådets henstilling som ændret ved henstilling (EU) 2021/816. Som et resultat af disse drøftelser bør listen over tredjelande i bilag I ændres. Navnlig bør Argentina, Colombia, Namibia og Peru tilføjes på listen.

                     (6)

                     Grænsekontrol er ikke kun i de medlemsstaters interesse, ved hvis ydre grænser kontrollen foretages, men i alle de medlemsstaters interesse, der har ophævet grænsekontrollen ved deres indre grænser. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at de foranstaltninger, der træffes ved de ydre grænser, koordineres for at sikre et velfungerende Schengenområde. Med henblik herpå bør medlemsstaterne fra den 29. oktober 2021 fortsætte med ophævelsen af de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, særlige administrative områder og andre enheder og territoriale myndigheder, der er opført på listen i bilag I til Rådets henstilling, som ændres ved denne henstilling.

                     (7)

                     I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne henstilling til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne henstilling, jf. artikel 4 i nævnte protokol.

                     (8)

                     Denne henstilling udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (19); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

                     (9)

                     For så vidt angår Island og Norge udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (20).

                     (10)

                     For så vidt angår Schweiz udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF (21) sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (22).

                     (11)

                     For så vidt angår Liechtenstein udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF (23) sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (24),

               HAR VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
         Rådets henstilling (EU) 2020/912, ændret ved henstilling (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892, (EU) 2021/992, (EU) 2021/1085, (EU) 2021/1170, (EU) 2021/1346, (EU) 2021/1459, (EU) 2021/1712 og (EU) 2021/1782, om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner ændres således:

                     1)

                     Punkt 1, første afsnit, i Rådets henstilling affattes således:

                                 »1.

                                 Medlemsstaterne bør gradvist ophæve de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU fra den 29. oktober 2021 på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I.«

                     2)

                     Bilag I til henstillingen affattes således:

                           »BILAG I
                           Tredjelande, særlige administrative områder og andre enheder og territoriale myndigheder, hvis indbyggere ikke bør berøres af midlertidige restriktioner ved de ydre grænser for ikkevæsentlige rejser til EU:
                           I.   STATER

                                       1.

                                       ARGENTINA

                                       2.

                                       AUSTRALIEN

                                       3.

                                       BAHRAIN

                                       4.

                                       CANADA

                                       5.

                                       CHILE

                                       6.

                                       COLOMBIA

                                       7.

                                       JORDAN

                                       8.

                                       KUWAIT

                                       9.

                                       NAMIBIA

                                       10.

                                       NEW ZEALAND

                                       11.

                                       PERU

                                       12.

                                       QATAR

                                       13.

                                       RWANDA

                                       14.

                                       SAUDI-ARABIEN

                                       15.

                                       SINGAPORE

                                       16.

                                       SYDKOREA

                                       17.

                                       UKRAINE

                                       18.

                                       DE FORENEDE ARABISKE EMIRATER

                                       19.

                                       URUGUAY

                                       20.

                                       KINA (*)

                                 II.   FOLKEREPUBLIKKEN KINAS SÆRLIGE ADMINISTRATIVE OMRÅDER

                                       Hongkong SAR

                                       Macao SAR

                                 III.   ENHEDER OG TERRITORIALE MYNDIGHEDER, DER IKKE ER ANERKENDT SOM STATER AF MINDST EN MEDLEMSSTAT

                                       Taiwan

                        (*)  med forbehold af bekræftelse af gensidighed."

            Udfærdiget i Bruxelles, den 29. oktober 2021.

                  På Rådets vegne

               G. DOVŽAN

                  Formand

            (1)  EUT L 208 I af 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUT L 230 af 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUT L 248 af 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUT L 261 af 11.8.2020, s. 83.

            (5)  EUT L 354 af 26.10.2020, s. 19.

            (6)  EUT L 431 af 21.12.2020, s. 75.

            (7)  EUT L 33 af 29.1.2021, s. 1.

            (8)  EUT L 41 af 4.2.2021, s. 1.

            (9)  EUT L 165 I af 11.5.2021, s. 66.

            (10)  EUT L 198 af 4.6.2021, s. 1.

            (11)  EUT L 221 af 21.6.2021, s. 12.

            (12)  EUT L 235 af 2.7.2021, s. 27.

            (13)  EUT L 255 af 16.7.2021, s. 3.

            (14)  EUT L 306 af 31.8.2021, s. 4.

            (15)  EUT L 320 af 10.9.2021, s. 1.

            (16)  EUT L 341 af 24.9.2021, s. 1.

            (17)  EUT L 360 af 11.10.2021, s. 128.

            (18)  EUT L 182 af 21.5.2021, s. 1.

            (19)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

            (20)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.

            (21)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

            (22)  Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1).

            (23)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

            (24)  Rådets afgørelse 2011/350/EU af 7. marts 2011 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, navnlig for så vidt angår afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser og personbevægelser (EUT L 160 af 18.6.2011, s. 19).