title: Kommissionens henstilling af 18. maj 2005 om grænseoverskridende kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til lovlige musiktjenester på nettet   (EØS-relevant tekst)

text:
               21.10.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 276/54

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 18. maj 2005
   om grænseoverskridende kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til lovlige musiktjenester på nettet
   (EØS-relevant tekst)
   (2005/737/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER —
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I april 2004 vedtog Kommissionen en meddelelse om forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i det indre marked.

               (2)

               Europa-Parlamentet påpegede i sin betænkning af 15. januar 2004 (1), at rettighedshaveres ophavsrettigheder og beslægtede rettigheder bør beskyttes i hele deres gyldighedsperiode, uanset hvor rettighederne opstår, og uafhængigt af landegrænser eller udnyttelsesformer.

               (3)

               Europa-Parlamentet understregede desuden, at eventuelle fællesskabstiltag angående grænseoverskridende kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder bør styrke kunstneres, herunder forfatteres og musikeres, tillid til, at udnyttelsen af deres frembringelser på europæisk plan vil blive behørigt belønnet (2).

               (4)

               De nye teknologier har resulteret i en ny generation af erhvervsbrugere, som udnytter musikværker og andre frembringelser på nettet. Hvis det skal være muligt at levere lovlige musiktjenester på nettet, er det nødvendigt at forvalte en række ophavsrettigheder og beslægtede rettigheder.

               (5)

               En kategori af disse rettigheder er eneretten til reproduktion, som omfatter alle reproduktioner, der foretages, når et musikværk spredes på nettet. Andre kategorier af rettigheder er retten til overføring af musikværker til almenheden, retten til et rimeligt vederlag for overføring af andre frembringelser til almenheden og eneretten til tilrådighedsstillelse af et musikværk eller andre frembringelser.

               (6)

               I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (3) og Rådets direktiv 92/100/EØF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret (4) kræves der en licens for hver af rettighederne for at kunne udnytte musikværker på nettet. Rettighederne kan forvaltes af kollektive rettighedsforvaltere, der som befuldmægtigede yder visse former for rettighedsforvaltning for rettighedshaverne, eller af de enkelte rettighedshavere selv.

               (7)

               Licenser til udnyttelse af rettigheder på nettet er ofte begrænset til et bestemt territorialt område, og erhvervsbrugerne forhandler i hver medlemsstat med de respektive kollektive rettighedsforvaltere, for så vidt angår hver rettighed, der indgår i udnyttelsen på nettet.

               (8)

               I vore dage, hvor musikværker udnyttes på nettet, har erhvervsbrugere imidlertid brug for en licenspolitik, der er tilpasset til det grænseløse onlinemiljø, og som dækker flere territoriale områder. Der bør derfor indføres en licensordning, som dækker flere territoriale områder, for at sikre erhvervsbrugere en bedre retssikkerhed i forbindelse med deres virksomhed og fremme udviklingen af lovlige tjenester på nettet, hvilket til gengæld vil sikre rettighedshaverne større indtægter.

               (9)

               Den frie udveksling af tjenesteydelser på tværs af grænserne indebærer, for så vidt angår kollektiv rettighedsforvaltning, at rettighedshavere frit kan vælge, hvilken kollektiv rettighedsforvalter der skal forvalte de rettigheder, der kræves for at kunne drive lovlige musiktjenester på nettet i Fællesskabet. Denne ret omfatter muligheden for at overlade eller overføre alle eller nogle af rettighederne på nettet til en anden kollektiv rettighedsforvalter, uanset i hvilken medlemsstat den kollektive rettighedsforvalter eller rettighedshaveren er hjemmehørende eller statsborger.

               (10)

               Udviklingen af effektive strukturer til grænseoverskridende rettighedsforvaltning bør også sikre, at de kollektive rettighedsforvaltere opnår en højere grad af rationalisering og gennemsigtighed, for så vidt angår overholdelse af konkurrencereglerne, særlig på baggrund af de krav, der følger af det digitale område.

               (11)

               Forholdet mellem rettighedshaverne og de kollektive rettighedsforvaltere bør, uanset om det er baseret på en kontrakt eller på regler om lovbestemt medlemskab, omfatte en minimumsbeskyttelse for rettighedshaverne, for så vidt angår alle kategorier af rettigheder, der kræves for at kunne levere lovlige musiktjenester på nettet. Rettighedsforvalterne bør behandle alle rettighedshavere ens, uanset i hvilken medlemsstat de er hjemmehørende eller statsborgere.

               (12)

               De afgifter, der opkræves på rettighedshavernes vegne, bør fordeles ligeligt og uden forskelsbehandling på grundlag af rettighedshavernes bopæl, statsborgerskab eller kategori. Navnlig bør afgifter, der opkræves på rettighedshavernes vegne i andre medlemsstater end dem, rettighedshaverne er hjemmehørende eller statsborgere i, fordeles så effektivt som muligt.

               (13)

               Supplerende henstillinger om rapporteringspligt, rettighedshavernes repræsentation i de kollektive rettighedsforvalteres beslutningstagende organer og tvistbilæggelse bør sikre, at de kollektive rettighedsforvaltere opnår en højere grad af rationalisering og gennemsigtighed, og at rettighedshaverne og erhvervsbrugerne kan foretage informerede valg. Der bør ikke ske nogen forskelsbehandling på grundlag af kategorien af medlemskab hos den kollektive rettighedsforvalter: Alle rettighedshavere bør behandles lige, uanset om de er ophavsmænd, komponister, forlæggere, fremstillere af grammofonplader, udøvende kunstnere eller andet.

               (14)

               Udviklingen af musikmarkedet på nettet bør løbende vurderes —

         HENSTILLER:
   Definitioner

               1)

               I denne henstilling forstås ved:

                           a)

                           »forvaltning på fællesskabsplan af ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til levering af lovlige musiktjenester på nettet«: levering af følgende tjenesteydelser: udstedelse af licenser til erhvervsbrugere, revision af og kontrol med rettigheder, håndhævelse af ophavsret og beslægtede rettigheder, opkrævning af afgifter og fordeling af afgifter til rettighedshaverne

                           b)

                           »musikværker«: ethvert musikværk eller andre beskyttede frembringelser

                           c)

                           »repertoire«: det katalog af musikværker, som forvaltes af en kollektiv rettighedsforvalter

                           d)

                           »flerlandelicens«: en licens, som omfatter mere end én medlemsstats territoriale område

                           e)

                           »kollektiv rettighedsforvalter«: enhver person, som leverer de i litra a) omhandlede tjenesteydelser til flere rettighedshavere

                           f)

                           »rettigheder på nettet«: enhver af følgende rettigheder:

                                       i)

                                       eneretten til reproduktion, som omfatter alle reproduktioner, jf. direktiv 2001/29/EF, i form af immaterielle kopier, der fremstilles, når musikværker spredes på nettet

                                       ii)

                                       retten til overføring til almenheden af et musikværk, enten i form af en ret til at tillade eller forbyde, jf. direktiv 2001/29/EF, eller en ret til et rimeligt vederlag, jf. direktiv 92/100/EØF, som omfatter webcasting, internetradio og simulcasting eller near on demand-tjenester, som modtages på en personlig computer eller på en mobiltelefon

                                       iii)

                                       eneretten til tilrådighedsstillelse af et musikværk, jf. direktiv 2001/29/EF, som omfatter on demand-tjenester eller andre interaktive tjenester

                           g)

                           »rettighedshaver«: enhver fysisk eller juridisk person, som er indehaver af rettigheder på nettet

                           h)

                           »erhvervsbruger«: enhver person, som er involveret i levering af musiktjenester på nettet, og som skal have en licens af rettighedshaverne for at kunne levere lovlige musiktjenester på nettet

                           i)

                           »gensidig repræsentationskontrakt«: enhver bilateral aftale, der indgås mellem kollektive rettighedsforvaltere, og hvorved en kollektiv rettighedsforvalter giver den anden part ret til at repræsentere sit repertoire på den anden parts territoriale område.

         Generelt

               2)

               Medlemsstaterne opfordres til at træffe de forholdsregler, der er nødvendige for at fremme væksten af lovlige tjenester på nettet i Fællesskabet, ved at befordre sådanne lovgivningsmæssige rammer, der er mest velegnede til på fællesskabsplan at forvalte ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til levering af lovlige musiktjenester på nettet.

         Forholdet mellem rettighedshaverne, de kollektive rettighedsforvaltere og erhvervsbrugerne

               3)

               Rettighedshavere bør have ret til at overlade forvaltningen af alle rettigheder på nettet, der er nødvendige for at kunne drive lovlige musiktjenester på nettet, på et afgrænset territorialt område efter eget valg, til en kollektiv rettighedsforvalter efter eget valg, uanset i hvilken medlemsstat den kollektive rettighedsforvalter eller rettighedshaveren er hjemmehørende eller statsborger.

               4)

               Kollektive rettighedsforvaltere bør varetage rettighedshavernes interesser med størst mulig omhu.

               5)

               For så vidt angår udstedelse af licenser til udnyttelse af rettigheder på nettet, bør forholdet mellem rettighedshaverne og de kollektive rettighedsforvaltere, uanset om det er baseret på en kontrakt eller på regler om lovbestemt medlemskab, som et minimum være underlagt følgende:

                           a)

                           Rettighedshavere bør kunne bestemme, hvilke rettigheder på nettet der skal forvaltes kollektivt.

                           b)

                           Rettighedshavere bør kunne bestemme, hvilket territorialt område den fuldmagt, som de kollektive rettighedsforvaltere har, omfatter.

                           c)

                           Rettighedshavere bør have ret til med rimeligt varsel at tilbagetrække enhver rettighed på nettet og overføre flerlandeforvaltningen af de pågældende rettigheder til en anden kollektiv rettighedsforvalter, uanset i hvilken medlemsstat den kollektive rettighedsforvalter eller rettighedshaveren er hjemmehørende eller statsborger.

                           d)

                           Har en rettighedshaver overført forvaltningen af en rettighed på nettet til en anden kollektiv rettighedsforvalter, bør alle de pågældende kollektive rettighedsforvaltere, med forbehold for andre former for samarbejde mellem rettighedshavere, sørge for, at de pågældende rettigheder på nettet tilbagetrækkes fra enhver eksisterende gensidig repræsentationskontrakt, som de har indgået indbyrdes.

               6)

               Kollektive rettighedsforvaltere bør underrette rettighedshaverne og erhvervsbrugerne om det repertoire, som de repræsenterer, om enhver eksisterende gensidig repræsentationskontrakt, om det territoriale område, som de fuldmagter, de har for det pågældende repertoire, omfatter, og om de gældende gebyrer.

               7)

               Kollektive rettighedsforvaltere bør inden for en rimelig frist underrette hinanden og erhvervsbrugere om ændringer i det repertoire, de repræsenterer.

               8)

               Erhvervsbrugere bør underrette de kollektive rettighedsforvaltere om de forskellige kendetegn ved de tjenesteydelser, som de ønsker at erhverve rettigheder på nettet til.

               9)

               Kollektive rettighedsforvaltere bør udstede licenser til erhvervsbrugere på grundlag af objektive kriterier og uden nogen som helst forskelsbehandling brugerne imellem.

         Ligelig fordeling og fradrag

               10)

               Kollektive rettighedsforvaltere bør fordele afgifter ligeligt til alle rettighedshavere eller den kategori af rettighedshavere, som de repræsenterer.

               11)

               Det bør fremgå af de kontrakter og regler om lovbestemt medlemskab, som regulerer forholdet mellem de kollektive rettighedsforvaltere og rettighedshaverne angående forvaltning på fællesskabsplan af musikværker til udnyttelse på nettet, om og i givet fald i hvilket omfang der i de afgifter, der skal fordeles, vil blive fratrukket beløb til andre formål end den ydede forvaltning.

               12)

               Kollektive rettighedsforvaltere bør, når de udbetaler afgifter, oplyse alle de rettighedshavere, de repræsenterer, om, hvilke beløb der er fratrukket til andre formål end den ydede forvaltning.

         Ikke-forskelsbehandling og repræsentation

               13)

               Forholdet mellem de kollektive rettighedsforvaltere og rettighedshaverne bør, uanset om det er baseret på en kontrakt eller på regler om lovbestemt medlemskab, være baseret på følgende principper:

                           a)

                           Alle kategorier af rettighedshavere behandles lige i forbindelse med alle elementer, der indgår i den ydede forvaltning.

                           b)

                           Rettighedshaverne repræsenteres i den interne beslutningsproces på en retfærdig og afbalanceret måde.

         Rapporteringspligt

               14)

               Kollektive rettighedsforvaltere bør med jævne mellemrum aflægge beretning til alle de rettighedshavere, de repræsenterer, uanset det sker direkte eller i henhold til gensidige repræsentationskontrakter, om alle udstedte licenser, de gældende gebyrer og de opkrævede og fordelte afgifter.

         Tvistbilæggelse

               15)

               Medlemsstaterne opfordres til at indføre effektive tvistbilæggelsesordninger, særlig med hensyn til gebyrer, licensbetingelser, overføring af rettigheder på nettet med henblik på forvaltning og tilbagetrækning af rettigheder på nettet.

         Opfølgning

               16)

               Medlemsstaterne og de kollektive rettighedsforvaltere opfordres til årligt at aflægge beretning til Kommissionen om de foranstaltninger, de har truffet i forlængelse af denne henstilling, og om forvaltningen på fællesskabsplan af ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til levering af lovlige musiktjenester på nettet.

               17)

               Kommissionen agter at vurdere udviklingen af musiksektoren på nettet løbende og i lyset af denne henstilling.

               18)

               Kommissionen vil overveje på baggrund af den i punkt 17 nævnte vurdering, om der er behov for yderligere tiltag på fællesskabsplan.

         Adressater

               19)

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne og til alle erhvervsdrivende, som er involveret i forvaltningen af ophavsret og beslægtede rettigheder i Fællesskabet.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. maj 2005.

            På Kommissionens vegne

         Charlie McCREEVY

            Medlem af Kommissionen

      (1)  A5-0478/2003.

      (2)  Se punkt 29.

      (3)  EFT L 167 af 22.6.2001, s. 10.

      (4)  EFT L 346 af 27.11.1992, s. 61. Ændret ved direktiv 2001/29/EF.


Avis juridique important

|

31996H0129

96/129/EF: Kommissionens henstilling af 12. januar 1996 i tilslutning til henstilling 93/216/EØF om det europæiske våbenpas

EF-Tidende nr. L 030 af 08/02/1996 s. 0047 - 0049

KOMMISSIONENS HENSTILLING af 12. januar 1996 i tilslutning til henstilling 93/216/EØF om det europæiske våbenpas (96/129/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 155, andet led,som tager i betragtning, at det i Rådets direktiv 91/477/EØF af 18. juni 1991 om erhvervelse og besiddelse af våben (1) er fastsat, at der skal indføres et europæisk våbenpas,som tager i betragtning, at Kommissionen ved henstilling 93/216/EØF (2) om Det Europæiske Våbenpas opfordrede medlemsstaterne til at indføre det pågældende dokument i overensstemmelse med en model i bilaget til henstillingen,som tager i betragtning, at modellen for Det Europæiske Våbenpas skal tilpasses som følge af de nye medlemsstaters tiltrædelse -FREMSÆTTER FØLGENDE HENSTILLING:Artikel 1 Republikken Østrig, Republikken Finland og Kongeriget Sverige indfører Det Europæiske Våbenpas i overensstemmelse med modellen i bilaget.Artikel 2 De øvrige medlemsstater, der allerede udsteder Det Europæiske Våbenpas i overensstemmelse med modellen i bilaget til henstillingen 93/216/EØF, indfører våbenpasset i overensstemmelse med modellen i bilaget til nærværende henstilling, efterhånden som lageret af det tidligere våbenpas tømmes, og senest den 1. januar 1998.Udfærdiget i Bruxelles, den 12. januar 1996.På Kommissionens vegneMario MONTIMedlem af Kommissionen>REFERENCE TIL EN FILM>>REFERENCE TIL EN FILM>(1) EFT nr. L 256 af 13. 9. 1991, s. 51.(2) EFT nr. L 93 af 17. 4. 1993, s. 39.


title: Kommissionens henstilling af 30. maj 2008 om risikobegrænsende foranstaltninger for stofferne natriumchromat, natriumdichromat og 2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-isopropylidendiphenol (tetrabrombisphenol A) (meddelt under nummer K(2008) 2256) (EØS-relevant tekst)

text:
               18.6.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 158/62

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 30. maj 2008
   om risikobegrænsende foranstaltninger for stofferne natriumchromat, natriumdichromat og 2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-isopropylidendiphenol (tetrabrombisphenol A)
   (meddelt under nummer K(2008) 2256)
   (EØS-relevant tekst)
   (2008/454/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   som henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer (1), særlig artikel 11, stk. 2, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               På grundlag af forordning (EØF) nr. 793/93 er følgende stoffer blevet udpeget som prioriterede stoffer, der skal vurderes i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 143/97 (2) og (EF) nr. 2364/2000 (3) om henholdsvis tredje og fjerde liste over prioriterede stoffer i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93:

                           —

                           natriumchromat

                           —

                           natriumdichromat

                           —

                           2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-isopropylidendiphenol (tetrabrombisphenol A).

               (2)

               De referentmedlemsstater, som er udpeget i henhold til forordning (EØF) nr. 793/93 og (EF) nr. 143/97, har afsluttet deres vurdering af disse stoffers risiko for mennesker og miljø i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 af 28. juni 1994 om principperne for vurdering af risikoen for mennesker og miljø ved eksisterende stoffer i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 (4).

               (3)

               Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø og Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici er blevet hørt og har afgivet udtalelse om referenternes risikovurderinger. Udtalelserne er offentliggjort på de to videnskabelige komitéers websteder.

               (4)

               Risikovurderingens resultater og resultaterne af risikobegrænsningsstrategierne er gengivet i den tilknyttede meddelelse fra Kommissionen (5).

               (5)

               Risikovurderingen giver grundlag for at anbefale en række risikobegrænsende foranstaltninger for bestemte stoffer.

               (6)

               De anbefalede foranstaltninger til begrænsning af risikoen for arbejdstagere bør anskues inden for rammerne af gældende lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne, som anses som en tilfredsstillende ramme for den fornødne begrænsning af risiciene ved de pågældende stoffer.

               (7)

               De risikobegrænsende foranstaltninger i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 15, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 793/93 —

         HENSTILLER:
   AFDELING 1
   NATRIUMCHROMAT

         (CAS-nr. 7775-11-3; Einecs-nr. 231-889-5)

   Risikobegrænsende foranstaltninger af hensyn til arbejdstagerne (1) og miljøet (2, 3, 4, 5, 6)

               1)

               Arbejdsgivere, der bruger chrom(VI)-forbindelser til fremstilling af pigmenter og farvestoffer, til formulering af metalbehandlingsprodukter og til elektrolytisk metalbelægning samt som bejdser til brug ved farvning af uld, bør være opmærksomme på nationalt udarbejdede, sektorspecifikke anvisninger, der bygger på de ikke-bindende, praktiske retningslinjer, jf. Rådets direktiv 98/24/EF, artikel 12, stk. 2 (6).

               2)

               De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater bør i godkendelser, der udstedes på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF (7), fastsætte betingelser, emissionsgrænseværdier eller tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger for chrom(VI), således at driften finder sted på basis af bedste tilgængelige teknik (BAT) under hensyntagen til de berørte anlægs tekniske karakteristika og geografiske beliggenhed og til de lokale miljøforhold.

               3)

               Medlemsstaterne bør omhyggeligt overvåge indførelsen af BAT for chrom(VI) og indberette alle vigtige udviklinger til Kommissionen inden for rammerne af informationsudvekslingen om BAT.

               4)

               For at lette udstedelse af tilladelser i henhold til direktiv 2008/1/EF, bør chrom(VI) inddrages under det igangværende arbejde om vejledning i, hvad der er bedste tilgængelige teknik (BAT).

               5)

               Lokale emissioner til miljøet bør om nødvendigt begrænses ved hjælp af nationale regler, således at der ikke forventes nogen risiko for miljøet.

               6)

               For vandområder, hvor udledning af chrom(VI) kan indebære en risiko, opstiller den eller de relevante medlemsstater miljøkvalitetskrav, og fastsætter de nationale forureningsbegrænsende foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde miljøkvalitetskravene, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (8).

         AFDELING 2
   NATRIUMDICHROMAT

         (CAS-nr. 10588-01-9; Einecs-nr. 234-190-3)

   Risikobegrænsende foranstaltninger af hensyn til arbejdstagerne (7) og miljøet (8, 9, 10, 11, 12)

               7)

               Arbejdsgivere, der bruger chrom(VI)-forbindelser til fremstilling af pigmenter og farvestoffer, til formulering af metalbehandlingsprodukter og til elektrolytisk metalbelægning samt som bejdser til brug ved farvning af uld, bør være opmærksomme på nationalt udarbejdede, sektorspecifikke anvisninger, der bygger på de ikke-bindende, praktiske retningslinjer, jf. direktiv 98/24/EF, artikel 12, stk. 2.

               8)

               De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater bør i godkendelser, der udstedes på grundlag af direktiv 2008/1/EF, fastsætte betingelser, emissionsgrænseværdier eller tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger for chrom(VI), således at driften finder sted på basis af bedste tilgængelige teknik (BAT) under hensyntagen til de berørte anlægs tekniske karakteristika og geografiske beliggenhed og til de lokale miljøforhold.

               9)

               Medlemsstaterne bør omhyggeligt overvåge indførelsen af BAT for chrom(VI) og indberette alle vigtige udviklinger til Kommissionen inden for rammerne af informationsudvekslingen om BAT.

               10)

               For at lette udstedelse af tilladelser i henhold til direktiv 2008/1/EF, bør chrom(VI) inddrages under det igangværende arbejde om vejledning i, hvad der er bedste tilgængelige teknik (BAT).

               11)

               Lokale emissioner til miljøet bør om nødvendigt begrænses ved hjælp af nationale regler, således at der ikke forventes nogen risiko for miljøet.

               12)

               For vandområder, hvor udledning af chrom(VI) kan indebære en risiko, opstiller den eller de relevante medlemsstater miljøkvalitetskrav, og fastsætter de nationale forureningsbegrænsende foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde miljøkvalitetskravene, jf. direktiv 2000/60/EF.

         AFDELING 3
   2,2′,6,6′-TETRABROM-4,4′-ISOPROPYLIDENDIPHENOL (TETRABROMBISPHENOL A)

         (CAS-nr. 79-94-7; Einecs-nr. 201-236-9)

   Risikobegrænsende foranstaltninger af hensyn til miljøet (13, 14)

               13)

               De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater bør i godkendelser, der udstedes på grundlag af direktiv 2008/1/EF, fastsætte betingelser, emissionsgrænseværdier eller tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger for TBBPA, således at driften finder sted på basis af bedste tilgængelige teknik (BAT) under hensyntagen til de berørte anlægs tekniske karakteristika og geografiske beliggenhed og til de lokale miljøforhold.

               14)

               Lokale TBBPA-emissioner til miljøet bør om nødvendigt begrænses ved hjælp af nationale regler, således at der ikke forventes nogen risiko for miljøet.

         AFDELING 4
   ADRESSATER

               15)

               Denne henstilling er rettet til alle sektorer, som importerer, producerer, transporterer, oplagrer, formulerer blandinger af eller på anden måde bearbejder, forarbejder, benytter, bortskaffer eller genvinder disse stoffer, og til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. maj 2008.

            På Kommissionens vegne

         Stavros DIMAS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EFT L 25 af 28.1.1997, s. 13.

      (3)  EFT L 273 af 26.10.2000, s. 5.

      (4)  EFT L 161 af 29.6.1994, s. 3.

      (5)  EUT C 152 af 18.6.2008, s. 11.

      (6)  EFT L 131 af 5.5.1998, s. 11. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/30/EF (EUT L 165 af 27.6.2007, s. 21).

      (7)  EUT L 24 af 29.1.2008, s. 8.

      (8)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2008/32/EF (EUT L 81 af 20.3.2008, s. 60).


				|

		52013DC0354

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Danmarks nationale reformprogram for 2013 og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2012-2016 /* COM/2013/0354 final */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Danmarks nationale reformprogram for 2013
og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2012-2016
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97
af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk. 2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1, som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010
godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst
og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske
politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       På baggrund af Kommissionens
forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[5],
som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne
blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres
nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 29. juni 2012 vedtog
stats- og regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en
sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i
Euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og
politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af
medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa
2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)       Den 6. juli 2012 vedtog Rådet
en henstilling om Danmarks nationale reformprogram for 2012 og afgav en
udtalelse om Danmarks opdaterede konvergensprogram for 2011-2015.
(5)       Den 28. november 2012 vedtog
Kommissionen den årlige vækstundersøgelse[6],
som markerede starten på det europæiske semester i 2013 for samordning af den
økonomiske politik. Den 28. november 2012 vedtog Kommissionen ligeledes på
basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[7], hvori Danmark blev udpeget som
en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående
undersøgelse.
(6)       Den 14. marts 2013
tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af
finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af
vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og
vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder
for erhvervslivet, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og
de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)       Den 10. april 2013
offentliggjorde Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for
Danmark[8],
jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 om forebyggelse og korrektion af
makroøkonomiske undersøgelser. Kommissionens analyse førte til den konklusion,
at Danmark oplever makroøkonomiske ubalancer, selv om de ikke er
uforholdsmæssigt store.
(8)       Den 30. april 2013 afleverede
Danmark sit konvergensprogram for 2013 for perioden 2012-2016 og sit nationale
reformprogram for 2013. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem
de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(9)       Baseret på vurderingen af
konvergensprogrammet for 2013 i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97
er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner
grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk. Scenariet, ifølge
hvilket der forventes en BNP-vækst på 0,7 % i 2013 og 1,6 % i 2014,
svarer stort set til Kommissionens prognose fra foråret 2013, der opererer med
en vækst på 0,7 % og 1,7 %. Programmet skildrer en budgetstrategi med
fokus på at korrigere det uforholdsvis store underskud og indfri den mellemfristede
målsætning om et strukturelt underskud på højst 0,5 % af BNP senest i
2013, hvilket afspejler målene i pagten. Programmet tilstræber et offentligt
underskud på 1,7 % af BNP i 2013 og 1,8 % af BNP i 2014, hvilket er i
overensstemmelse med den frist, som Kommissionen har foreslået som led i
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Den
gennemsnitlige finanspolitiske indsats i perioden 2011-2013, som tager
udgangspunkt i beregninger af den strukturelle saldo, er i overensstemmelse med
Rådets henstilling under proceduren i forbindelse med uforholdsvis store
underskud. Der forventes nulvækst i de reale offentlige udgifter (inklusive
diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) i 2013, mens de forventes at
stige med 0,4 % i 2014, hvilket betyder, at udgiftsmålet overholdes i
begge år. Danmarks offentlige finanser er generelt sunde, og landet har
allerede nået sin mellemfristede målsætning. Da landet også har en aldrende
befolkning og ambitiøse velfærdsforanstaltninger, er det afgørende, at Danmark opretholder
sunde og bæredygtige rammer for finanspolitikken og holder underskuddet under
traktatens referenceværdi på 3 % af BNP.
(10)     I 2012 vedtog Danmark en
reform af førtidspensions- og fleksjobordningerne, som trådte i kraft den 1.
januar 2013. Denne reform udgør en væsentlig foranstaltning til at øge
arbejdskraftudbuddet. Der ligger dog stadig en udfordring i at forbedre
beskæftigelsesegnetheden for de personer, der befinder sig på kanten af
arbejdsmarkedet, herunder personer med indvandrerbaggrund, langtidsledige og
lavt kvalificerede arbejdstagere. Den danske regering har en ambitiøs
reformdagsorden, men det er vigtigt at sikre, at den berømte flexicuritymodel
fortsat kan fremme glidende overgange mellem arbejdsløshed og beskæftigelse og
samtidig begrænser marginalisering og social eksklusion. I den forbindelse
spiller uddannelse og opkvalificering af kompetencer en vigtig rolle.
(11)     I Danmark er uddannelse med
rette en klar prioritet. Det kræver dog en fortsat indsats at forbedre
kvaliteten og omkostningseffektiviteten af det almene uddannelsessystem og
erhvervsuddannelsessystemet, herunder ved at gennemføre de reformer, der
allerede er iværksat. Den fremlagte reform af folkeskolen peger i rette retning
og kan forventes at have en positiv indvirkning på omkostningseffektiviteten af
skolesystemet og kvaliteten af undervisningen, herunder elevernes
uddannelsesniveau. For så vidt angår erhvervsuddannelserne, har den danske
regering taget skridt til at styrke kvaliteten heraf og sikre det nødvendige
antal praktikpladser i den private sektor. Der er nedsat et udvalg bestående af
repræsentanter fra regeringen, kommunerne, regionerne og arbejdsmarkedets
parter, som skal finde en permanent løsning til at sikre det nødvendige antal
praktikpladser og hæve kvaliteten af ungdoms- og erhvervsuddannelsessystemet.
Hvis Danmark kan finde varige og ambitiøse løsninger, både på mangelen på
praktikpladser og den høje frafaldsprocent på ungdoms- og
erhvervsuddannelserne, vil landet være langt bedre rustet til den kommende kompetenceefterspørgsel
på arbejdsmarkedet, samtidig med at det vil øge produktiviteten.
(12)     Danmark kan generere mere
økonomisk vækst ved at fjerne de konkurrencemæssige barrierer inden for lokale
tjenesteydelser og detailtjenester i betragtning af denne sektors vægtning i
den danske økonomi. I 2012 fremlagde den danske regering en ny konkurrencelov,
som udgør et vigtigt skridt i rette retning. I forbindelse med ændringen af
konkurrenceloven er der indført mere effektive mekanismer til håndhævelse af reglerne
på området, hvilket helt er i overensstemmelse med henstillingen fra 2012. Der
kan dog gøres mere for at sikre effektiviteten af de foranstaltninger, der er
truffet inden for den sektormæssige og offentlige service, med henblik på at
sikre bedre konkurrence og markedsvilkår. Flere politiske initiativer på
området befinder sig stadig på de indledende stadier, og det kræver en fortsat
indsats at sikre en effektiv implementering.
(13)     I det forløbne år er der på
nationalt plan og EU-plan foretaget en gennemgribende analyse af
husholdningernes gældsætning for at vurdere truslen mod den finansielle og
økonomiske stabilitet. I øjeblikket synes risiciene for den finansielle
stabilitet at være begrænsede, men de kræver konstant overvågning. De danske
myndigheder har truffet en række foranstaltninger for at gøre
realkreditsystemet mere robust. Disse omfatter bl.a. en risikomærkningsordning
for realkreditlån og begrænsninger på variabelt forrentede og/eller afdragsfrie
lån. Realkreditinstitutterne har på eget initiativ truffet foranstaltninger til
at sikre supplerende sikkerhed. Alle disse foranstaltninger går i den rigtige
retning, men det kræver nøje overvågning at kunne vurdere, om de har den
ønskede virkning. Kommissionen vil gennemgå de regelmæssige rapporter fra
Danmark om virkningerne af de foranstaltninger, der er truffet på området. Med
tiden bør der ses på den danske ejendomsbeskatning med henblik på at reducere
forvridningerne og styrke dens konjunkturdæmpende effekt.
(14)     Som led i det europæiske
semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Danmarks
økonomiske politik. Den har vurderet konvergensprogrammet og det nationale
reformprogram og fremlagt en dybdegående undersøgelse. Kommissionen har ikke
blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse
med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede
økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag
til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger inden for
rammerne af Det Europæiske Semester er afspejlet i henstilling 1-3 nedenfor.
(15)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet gennemgået Danmarks konvergensprogram, og dets udtalelse[9] afspejles især i henstilling 1
nedenfor.
(16)     På baggrund af resultaterne af
Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået
Danmarks nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger i
henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer afspejles især i henstilling 3
nedenfor,
HENSTILLER, at Danmark i perioden
2013-2014 træffer følgende foranstaltninger med henblik på at:
1.           gennemføre budgetstrategien i
2013 som planlangt for at sikre korrektion af det uforholdsmæssigt store
underskud senest i 2013. Derudover gennemføre budgetstrategien for 2014 og frem
med henblik på at sikre en passende finanspolitisk indsats for at opretholde
den mellemfristede målsætning
2.           tage yderligere skridt til at
forbedre beskæftigelsesegnetheden for personer på kanten af arbejdsmarkedet,
herunder personer med indvandrerbaggrund, langtidsledige og lavt kvalificerede
arbejdstagere. Forbedre kvaliteten af erhvervsuddannelserne med henblik på at
nedbringe frafaldsprocenten og øge antallet af praktikpladser. Gennemføre
folkeskolereformen for at hæve uddannelsesniveauet og forbedre
omkostningseffektiviteten i undervisningssystemet
3.           fortsætte
indsatsen for at fjerne barriererne for konkurrence, bl.a. i detailsektoren og
bygge- og anlægssektoren, og øge effektiviteten af de offentlige
tjenesteydelser.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2013) 354 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 and P7_TA(2013)0053.
[5]               Rådets afgørelse 2013/208/EU af 22.4.2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 115 final.
[9]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


65/42/Euratom: Kommissionens henstilling af 28. oktober 1965 til medlemsstaterne om harmonisering af lovgivningerne om gennemførelse af Pariserkonventionen af 29. juli 1960 og af den supplerende Bruxelleskonvention af 31. januar 1963


title: Rådets henstilling af 11. juli 2017 om Finlands nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Finlands stabilitetsprogram for 2017

text:
               9.8.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 261/114

         RÅDETS HENSTILLING
   af 11. juli 2017
   om Finlands nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Finlands stabilitetsprogram for 2017
   (2017/C 261/25)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Finland blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen desuden en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som blev godkendt af Det Europæiske Råd den 9.-10. marts 2017. Den 21. marts 2017 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (»henstillingen til euroområdet«) (3).

               (2)

               Da Finland har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Finland sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 1 til 2 nedenfor.

               (3)

               Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Finland 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Finlands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Finlands nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 22. februar 2017. Kommissionen konkluderede på baggrund af sin analyse, at Finland ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer.

               (4)

               Den 28. april 2017 forelagde Finland sit nationale reformprogram for 2017 og sit stabilitetsprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (6)

               Finland er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. I sit stabilitetsprogram for 2017 forventer regeringen en forværring af den samlede saldo fra -1,9 % af BNP i 2016 til -2,3 % i 2017 fulgt af en støt forbedring til -0,2 % af BNP i 2020. Den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, forventes at blive opfyldt fra 2019 og frem. På grundlag af den genberegnede (5) strukturelle saldo vil den mellemfristede budgetmålsætning dog først blive opfyldt i 2020. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2017 vil den offentlige gældskvote toppe med 64,7 % i 2017 for derefter at falde til 62,7 % i 2020. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, forekommer gunstigt, navnlig for så vidt angår 2018 og 2019. Scenariet bygger på en forventning om, at beskæftigelsen øges med næsten 2 % om året i 2018-2019, hvilket ligger betydeligt over den årlige gennemsnitlige stigning de seneste 10 år (+0,2 %).

               (7)

               Den 22. maj 2017 offentliggjorde Kommissionen en rapport i henhold til artikel 126, stk. 3, i TEUF, eftersom Finlands offentlige gæld overskred referenceværdien på 60 % af BNP. I rapporten blev det efter vurderingen af alle relevante faktorer konkluderet, at gældskriteriet skal anses for overholdt.

               (8)

               I stabilitetsprogrammet for 2017 angives det, at den budgetmæssige virkning af den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge er betydelig, og der gives tilstrækkelig dokumentation for omfanget og arten af de ekstra omkostninger, der budgetteres med. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2017 lå omkostningerne på 0,34 % af BNP i 2016. Ifølge Kommissionen andrager disse ekstraudgifter 0,17 % af BNP i 2016. Disse ekstraudgifter kan høre ind under bestemmelserne i artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97, idet tilstrømningen af flygtninge er en usædvanlig begivenhed, dens virkning for Finlands offentlige finanser er betydelig, og holdbarheden bringes sandsynligvis ikke i fare ved en sådan midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Derfor er den påkrævede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 justeret for at tage hensyn til disse udgifter. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2017 forventes de omkostninger, der er en konsekvens af den usædvanligt store tilstrømning af flygtninge, at falde med 0,15 % af BNP i 2017. På grundlag af oplysningerne fra de finske myndigheder vil Kommissionen i foråret 2018 foretage en endelig vurdering med hensyn til 2017, herunder af, hvilke beløb der kan tages hensyn til.

               (9)

               Finland anmodede i sit udkast til budgetplan for 2017 om at gøre brug af fleksibiliteten under den forebyggende del i henhold til »den fælles holdning til fleksibilitet i stabilitets- og vækstpagten«, der blev godkendt af Økofinrådet i februar 2016 i lyset af den planlagte gennemførelse af store strukturreformer med positiv indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (anmodning om fleksibilitet på 0,5 % af BNP) og nationale udgifter til projekter, der samfinansieres af Unionen inden for rammerne af ESI-fondene (anmodning om fleksibilitet på 0,1 % af BNP).

               (10)

               Anmodningen om fleksibilitet i forbindelse med strukturreformer vedrører reformer af arbejdsmarkedet, navnlig konkurrenceevnepagten og pensionsreformen. Pagten betyder, at over 90 % af lønmodtagerne får fastfrosset deres lønninger i 12 måneder, og den årlige arbejdstid sættes permanent op med 24 timer uden kompensation. Desuden vil lønmodtagerne varigt skulle betale en større andel af udgifterne til sociale ordninger. For at kompensere for fastfrysningen af lønningerne og lønmodtagernes øgede omkostningsbyrde sænkede regeringen skatten på lønindkomst permanent fra 2017. Med pensionsreformen hæves den laveste lovbestemte pensionsalder fra 63 til 65 i 2027; derefter vil pensionsalderen blive knyttet til den forventede levetid. Begge reformer trådte i kraft i 2017. Som et resultat af konkurrenceevnepagten kan en forbedret omkostningskonkurrenceevne føre til højere beskæftigelse og en stigning i realt BNP på ca. 1,5-2 %, jf. udkast til budgetplan for 2017. På grund af foranstaltningens art er der usikkerhedsmomenter ved skønnene over beskæftigelsen og BNP, men de ser i det store og hele ud til at være realistiske. Derfor vil disse reformer have en positiv indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed. Desuden viser resultaterne af den detaljerede vurdering af det skønnede produktionsgab for 2017, der er foretaget på grundlag af Kommissionens forårsprognose 2017, at Finland vil opfylde minimumsbenchmarket for 2017. For at give yderligere sikkerhed for at holde sig inden for referenceværdien på 3 % af BNP har regeringen offentligt lovet at træffe supplerende foranstaltninger i 2017, hvis det skulle blive nødvendigt for at sikre overholdelsen af de finanspolitiske regler, herunder den i traktaten omhandlede referenceværdi på 3 % af BNP. På dette grundlag kan Finland på nuværende tidspunkt anses for at være berettiget til at anvende den midlertidige afvigelse på 0,5 % af BNP i 2017, som landet har anmodet om, forudsat at landet på hensigtsmæssig vis gennemfører de aftalte reformer, som vil blive overvåget inden for rammerne af det europæiske semester.

               (11)

               For så vidt angår anmodningen om fleksibilitet med henblik på yderligere investeringer synes oplysningerne i stabilitetsprogrammet for 2017 at bekræfte, at Finlands midlertidige afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2017 anvendes effektivt til at øge investeringerne. Derfor, og under hensyntagen til ovennævnte elementer vedrørende minimumsbenchmarket og til, at den detaljerede vurdering af det skønnede produktionsgab bekræfter, at Finland gennemlever dårlige økonomiske tider, kan Finland på nuværende tidspunkt anses for at være berettiget til at anvende den midlertidige afvigelse på 0,1 % af BNP i 2017 for at tage højde for nationale investeringsudgifter til projekter, som Unionen samfinansierer. Kommissionen vil foretage en efterfølgende vurdering med henblik på at kontrollere det faktiske omfang af de nationale udgifter til medfinansierede investeringsprojekter og den dertil knyttede tilladte afvigelse.

               (12)

               Den 12. juli 2016 henstillede Rådet, at Finland gennemfører en årlig finanspolitisk tilpasning på mindst 0,6 % af BNP hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i 2017. Kommissionens forårsprognose 2017 viser, at der skulle være mulighed for en yderligere midlertidig afvigelse på 0,6 % af BNP i 2017 inden for rammerne af klausulen om strukturelle reformer og investeringer, samtidig med at minimumsbenchmarket fortsat overholdes (dvs. et strukturelt underskud på 1,1 % af BNP). På dette grundlag kan der i 2017 tillades en forringelse af den strukturelle saldo med 0,5 % af BNP. På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2017 ser Finland ud til at opfylde kravene i den forebyggende del. Hvis der blev taget hensyn til den nuværende ajourførte vurdering af den mindskede budgetmæssige virkning i 2017 som konsekvens af den usædvanligt store tilstrømning af flygtninge, ville det ikke ændre ved konklusionen i den overordnede vurdering. I 2018 bør Finland nå sin mellemfristede budgetmålsætning, når der tages hensyn til de afvigelser, der er tilladt for 2016 i forbindelse med usædvanlige begivenheder og dem, der er tilladt for 2017 i forbindelse med gennemførelsen af strukturreformerne og investeringerne (6). Ifølge Kommissionens forårsprognose 2017 svarer dette til en maksimal nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter (7) på 1,6 %, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,1 % af BNP. Med en uændret politik ser Finland ud til at opfylde kravene i den forebyggende del i 2018. Hvis der blev taget hensyn til den nuværende ajourførte vurdering af den mindskede budgetmæssige virkning i 2017 som konsekvens af den usædvanligt store tilstrømning af flygtninge, ville det ikke ændre ved konklusionen i den overordnede vurdering. Finland forventes dog som udgangspunkt ikke at opfylde gældskriteriet, hverken i 2017 eller 2018. Rådet er af den generelle opfattelse, at Finland skal være parat til at træffe yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse.

               (13)

               På grund af befolkningens aldring og en faldende arbejdsstyrke forventes udgifterne til pension, sundhed og langtidspleje at stige fra 23 % af BNP i 2013 til 27 % af BNP i 2030. I januar 2017 trådte en pensionsreform i kraft, som vil hæve den laveste lovbestemte pensionsalder fra 63 til 65 i 2027 og knytte den lovbestemte pensionsalder til ændringer i den forventede levetid. Omkostningerne til social- og sundhedstjenesterne, som på nuværende tidspunkt afholdes af kommunerne, udgør 10 % af BNP. Hvis systemet ikke reformeres, forventes udgifterne i de kommende år at vokse med 4,4 % om året i nominelle tal og stige som andel af BNP. Reformen har bl.a. til hovedmål at mindske det langsigtede holdbarhedsgab i de offentlige finanser gennem bedre omkostningskontrol. Det skal nås gennem integration af tjenester, større enheder som tjenesteudbydere samt digitalisering. Den første gruppe af forslag vedrørende reformer af social- og sundhedstjenesterne blev forelagt parlamentet i marts 2017. Disse love etablerer lovrammen for de 18 ny amter, som overtager ansvaret for social- og sundhedstjenesterne fra kommunerne fra 2019. De lovforslag, der vedrører de mest kontroversielle dele af reformen, navnlig patienternes frie valg af tjenesteydere, blev forelagt parlamentet i begyndelsen af maj 2017 og skal vedtages, så de kan gennemføres fra 2019 som planlagt.

               (14)

               Lønstigningerne har været beskedne de seneste år. Den gennemsnitlige årlige stigning i den overenskomstmæssige løn var på 0,7 % i 2014-2016. På grund af den svage vækst i arbejdsproduktiviteten er der kun gradvist sket en forbedring af omkostningseffektiviteten. I 2016 undertegnede arbejdsmarkedets parter konkurrenceevnepagten, der har til formål at forbedre Finlands omkostningseffektivitet trinvist i 2017. Konkurrenceevnepagten betyder, at over 90 % af lønmodtagerne får fastfrosset deres lønninger i 12 måneder, og at den årlige arbejdstid sættes permanent op med 24 timer uden kompensation. Desuden vil lønmodtagerne varigt skulle betale en større andel af udgifterne til sociale ordninger. Disse foranstaltninger forventes at understøtte øget eksport og beskæftigelse i de kommende år. De kommende overenskomstforhandlinger i anden halvdel af 2017 vil blive afgørende for at sikre de forventede positive effekter, eftersom konkurrenceevnepagten ikke fuldt ud lukker efterslæbet i omkostningskonkurrenceevnen i forhold til sammenlignelige økonomier.

               (15)

               Der skete en gradvis bedring af situationen på arbejdsmarkedet fra og med 2016, men der er fortsat udfordringer. Beskæftigelsen i fremstillingssektoren faldt med 21 % mellem 2008 og 2015. Andre sektorer som bygge- og anlæg, fast ejendom og sundhed udviser tegn på mangel på arbejdskraft. Det understreger behovet for målrettede aktive beskæftigelsespolitikker og fortsatte investeringer i voksenuddannelse og erhvervsuddannelse, der muliggør erhvervsmæssig mobilitet. Forholdet mellem ledige job og beskæftigelsen var i 2016 næsten lige så højt som i 2007, mens arbejdsløshedsprocenten lå to procentpoint højere. Dette afspejler muligvis, at der er et misforhold mellem udbud og efterspørgsel på arbejdsmarkedet, at visse ledige jobs er lidet attraktive, eller at incitamentet til at tage arbejde er begrænset. Der er behov for en fortsat indsats for at sørge for, at de ikkeerhvervsaktive, særlig i aldersgruppen 25-39 år, de langtidsledige og migranterne opnår bedre resultater på arbejdsmarkedet. At sørge for, at personer med migrantbaggrund opnår bedre resultater på arbejdsmarkedet, kræver desuden fortsatte investeringer i at uddanne dem.

               (16)

               Med hensyn til aktivering kan det komplekse sociale sikringssystem med dets forskellige former for ydelser medføre en væsentlig grad af inaktivitet og lavtlønsfælder samt administrative problemer med genoptjening af ret til ydelser. Det vil være afgørende at fjerne sådanne fælder. Med henblik på at øge incitamenterne til at acceptere jobtilbud er arbejdsløses forpligtelse til at acceptere jobtilbud og deltage i aktiveringsordninger blevet strammet. Desuden er varigheden af indtægtsbestemt arbejdsløshedsunderstøttelse blevet afkortet. Der er indført positive incitamenter. F.eks. tillades det, at arbejdsløshedsunderstøttelsens grundbeløb anvendes som mobilitets- og løntilskud for at aktivere jobsøgende. Yderligere øgede incitamenter til at tage arbejde kan suppleres med fjernelsen af bureaukratiske hindringer for at tage et job eller blive iværksætter.

               (17)

               Manglende omkostningskonkurrenceevne hæmmer eksportresultaterne og kan gøre Finland mindre attraktivt for udenlandske investorer. Der sker strukturelle ændringer, men tempoet er faldet noget i den senere tid. Der er sket fremskridt med at åbne for konkurrence inden for servicesektorerne, f.eks. detailhandel og transport, og der er fremlagt forslag om at øge konkurrencen i andre indenlandske servicesektorer. I internationale sammenligninger er Finland blandt de førende lande i verden med hensyn til erhvervsklimaet og med hensyn til, hvor attraktivt det er at investere i landet, men de eksisterende udefra kommende investeringer i Finland ligger under gennemsnittet i EU, økonomiens størrelse taget i betragtning.

               (18)

               Som led i det europæiske semester 2017 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Finlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2017, det nationale reformprogram for 2017 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Finland i de foregående år. Den har ikke blot taget hensyn til relevansen af programmerne og de opfølgende foranstaltninger for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Finland, men også til i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke EU's samlede økonomiske styring, ved at der på EU-plan ydes bidrag til kommende nationale beslutninger.

               (19)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2017, og dets holdning (8) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

         HENSTILLER, at Finland i 2017 og 2018 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Føre en finanspolitik, der er i overensstemmelse med bestemmelserne under den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, hvilket indebærer opfyldelsen af den mellemfristende budgetmålsætning i 2018 under hensyntagen til de midlertidige afvigelser, der er tilladt i forbindelse med usædvanlige begivenheder, gennemførelsen af strukturreformerne og investeringerne. Sikre rettidig vedtagelse og gennemførelse af forvaltningsreformen for at øge omkostningseffektiviteten af social- og sundhedstjenesterne.

               2.

               Fremme yderligere tilpasning af lønningerne til produktivitetsudviklingen, idet der tages fuldt hensyn til den rolle, som arbejdsmarkedets parter spiller. Træffe målrettede aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger, der sætter ind over for arbejdsløshed og sociale problemer, skaber incitamenter til at tage arbejde og fremmer iværksætteri.

               3.

               Fortsat forbedre regelrammen og lette den administrative byrde med henblik på at øge konkurrencen inden for servicesektoren og fremme investeringerne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2017.

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUT C 92 af 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

      (6)  Finland må afvige fra sin mellemfristede budgetmålsætning i 2018, fordi midlertidige afvigelser fremføres i en periode på tre år.

      (7)  De offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

      (8)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 28. oktober 2016 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland (ECB/2016/29)

text:
               10.11.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 413/1

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
   af 28. oktober 2016
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland
   (ECB/2016/29)
   (2016/C 413/01)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1,
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Mandatet for de eksterne revisorer for Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland, Grant Thornton, udløb efter revision for regnskabsåret 2015. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2016.

               (3)

               Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland har valgt Mazars som eksterne revisorer for regnskabsårene 2016 til 2020 —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at Mazars udnævnes til eksterne revisorer for Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland for regnskabsårene 2016 til 2020.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 28. oktober 2016.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB


title: Rådets henstilling af 9. juli 2013 om Italiens nationale reformprogram for 2013 og med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2012-2017

text:
               30.7.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 217/42

      RÅDETS HENSTILLING

   af 9. juli 2013
   om Italiens nationale reformprogram for 2013 og med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2012-2017
   2013/C 217/11
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (3), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 29. juni 2012 vedtog medlemsstaternes stats- og regeringschefer en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.

               (4)

               Den 10. juli 2012 vedtog Rådet en henstilling (4) om Italiens nationale reformprogram for 2012 og afgav sin udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2012-2015.

               (5)

               Den 28. november 2012 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester for 2013 om samordning af de økonomiske politikker. Den 28. november 2012 vedtog Kommissionen ligeledes på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Italien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.

               (6)

               Europa-Parlamentet har været behørigt inddraget i Det Europæiske Semester i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/97 og vedtog den 7. februar 2013 en beslutning om beskæftigelse og sociale aspekter i den årlige vækstundersøgelse for 2013 og en beslutning om bidraget til den årlige vækstundersøgelse 2013.

               (7)

               Den 14. marts 2013 tilsluttede det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.

               (8)

               Den 10. april 2013 offentliggjorde Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for Italiens vedkommende i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Italien har makroøkonomiske ubalancer, som kræver beslutsomme politiske foranstaltninger. Blandt andet påpeges den aftagende konkurrenceevne over for udlandet og den høje offentlige gæld på baggrund af den langvarige afdæmpede vækst fortsat som Italiens væsentligste makroøkonomiske ubalancer.

               (9)

               Den 11. april 2013 afleverede Italien sit nationale reformprogram for 2013 og sit stabilitetsprogram for perioden 2012-2017. Efter forelæggelsen erklærede den nye regering, der blev udnævnt den 28. april 2013, at den har til hensigt at styrke sin strukturreformdagsorden, samtidig med at den stadfæstede budgetmålene i stabilitetsprogrammet. Den 17. maj 2013 blev der vedtaget et lovdekret med nye bestemmelser om ejendomsskatten, og løntilskudsordningen for underbeskæftigede arbejdstagere blev forlænget. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer indbyrdes og med de nye foranstaltninger, som regeringen har truffet, er de blevet vurderet sammen.

               (10)

               Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er optimistisk for 2014 i sammenligning med Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013. Dette scenario forekommer realistisk fra og med 2015. Dette er dog under den antagelse, at de vedtagne strukturreformer gennemføres til fulde, hvilket fortsat udgør en udfordring. Budgetstrategien, der skitseres i stabilitetsprogrammet, blev stadfæstet af den nye regering og fik tilslutning fra parlamentet. Den tilsigter at holde underskuddet under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i hele programperioden, opfylde den mellemfristede målsætning i 2013 og sikre, at tendensen for gældskvoten bliver nedadgående fra 2014. I programmet bekræftes den mellemfristede målsætning om en afbalanceret budgetstilling i strukturelle termer, hvilket er i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. Underskuddet blev nedbragt til traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2012, og ifølge Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013 kan underskuddet forventes at forblive under traktatens referenceværdi i 2013-2014. Bestemmelserne, som den italienske regering har vedtaget den 17. maj, kan anses for ikke at påvirke underskuddet i væsentlig grad, hvis de gennemføres konsekvent. Som det fremgår af beskrivelsen i afgørelsen om ophævelse af proceduren om et uforholdsmæssigt stort underskud, der blev vedtaget af Rådet den 21. juni 2013, er der indført to sikkerhedsklausuler i lovgivningen for at sikre opnåelsen af budgetmålene. Efter en forbedring på 2,7 procentpoint af BNP i kumulative termer mellem 2009 og 2012, og under antagelse af, at politikken ikke ændres yderligere, forventes den strukturelle saldo som en procentdel af BNP at blive forbedret med yderligere et procentpoint i 2013, til -0,5 %, og derefter forværret marginalt i 2014.
               Den strukturelle primære saldo vil udgøre næsten 5 % af BNP i 2014. Den forventede strukturtilpasning for 2013 er hensigtsmæssig, også når udgifterne analyseres eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, hvorimod 2014 på grundlag af Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2013 afviger fra tilpasningskursen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes den offentlige gældskvote at toppe i 2013 og derefter aftage — også takket være forventede privatiseringsindtægter på 1 procentpoint af BNP pr. år. Ifølge prognosen vil gældskvoten imidlertid fortsat stige til 132,2 % af BNP i 2014 forudsat, at der ikke sker ændringer i politikken, hvilket også skyldes indfrielse af kommercielle tilgodehavender, som lægger ca. 2,5 procentpoint til i 2013-2014, samtidig med at privatiseringsindtægter ikke er medregnet, fordi der endnu ikke foreligger nærmere oplysninger herom. Fra 2013 befinder Italien sig i en treårig overgangsperiode med hensyn til opfyldelsen af gældskriteriet, og gældsforløbet i stabilitetsprogrammet sikrer tilstrækkelige fremskridt i retning af overholdelse. Fremskrivningerne af underskuddet og gælden ifølge stabilitetsprogrammet er baseret på en fuld gennemførelse af budgetforanstaltningerne og vedtagelse af strukturelle reformer, hvilket er afgørende for at forankre markedets tillid og fremme vækst og beskæftigelse.

               (11)

               Væsentlige reformer er vedtaget med henblik på at skabe finanspolitisk bæredygtighed og anspore til vækst, men udfordringen består i at få dem gennemført til fulde, og der er råderum for yderligere foranstaltninger. En række centrale foreslåede foranstaltninger er endnu ikke godkendt, eller forudsætter stadig, at gennemførelseslovgivning vedtages, og der er risiko for, at der ikke konsekvent følges op på deres konkrete anvendelse på alle forvaltningsniveauer. På trods af de gennemførte tiltag lider den offentlige forvaltnings effektivitet, hvad angår retsgrundlag og procedurer, forvaltningens kvalitet og den administrative kapacitet, fortsat under svagheder, som påvirker reformernes gennemførelse og erhvervsklimaet.

               (12)

               For at forbedre erhvervsklimaet bør reformen af civilretten fuldføres ved hurtigt at gennemføre omstruktureringen af domstolenes organisation og nedbringe sagsbehandlingens alt for lange varighed, domstolenes efterslæb og det store antal civilretlige tvister. Efter forfatningsdomstolens dom i oktober 2012 om mægling er der behov for foranstaltninger med henblik på at fremme brugen af udenretslige tvistbilæggelsesordninger. Korruption giver anledning til alvorlige betænkeligheder, og omkostningerne herved anslås til 4 % af BNP, hvilket i betydelig grad hindrer potentialet for økonomisk genopretning. Antikorruptionsloven af november 2012 må suppleres med opfølgende foranstaltninger, og bekæmpelse af korruption kan effektiviseres yderligere især på området forældelsesfrist, der for øjeblikket karakteriseres ved korte forældelsesfrister.

               (13)

               Den hidtil gennemførte ambitiøse finanspolitiske konsolideringsstrategi blev i april 2012 ledsaget af en forfatningsmæssig regel om budgetbalance og et tiltag til at forbedre de offentlige udgifters effektivitet og kvalitet. Imidlertid har mangler i gennemførelsen hindret den indførte foranstaltning i at opnå sin fulde virkning. Sammenbruddet i de politiske forhandlinger har blokeret for den nødvendige nedbringelse af antallet af provinser. Med samhørighedshandlingsplanen blev det muligt at fremskynde udnyttelsen af strukturfondsmidler for ca. 11,9 mia. EUR i tre på hinanden følgende faser. Dog er forbedringerne med hensyn til den overordnede forvaltning af fondsmidlerne stadig ikke tilstrækkeligt ambitiøse, navnlig i Syditalien, hvilket giver anledning til alvorlige betænkeligheder for programmeringsperioden 2014-2020. Dette efterlader et stort råderum for at forbedre de offentlige udgifters effektivitet.

               (14)

               Banker spiller traditionelt en afgørende rolle for den italienske økonomis aktivitet bl.a. i kraft af långivning til små virksomheder, men bankernes evne til at påtage sig denne rolle er svækket på grund af den langvarige økonomiske tilbagegang. En forhøjet kreditrisiko med en stor og stigende andel af misligholdte lån har bidraget til en nedgang i långivningen og forværrer bankernes lave rentabilitet. Derfor evaluerede den italienske nationalbank med inspektioner på stedet, hvorvidt hensættelserne til nødlidende lån er tilstrækkelige. De italienske banker har visse særlige ledelsesmæssige karakteristika, der kan begrænse effektiviteten af deres finansielle formidling. Der er truffet en række foranstaltninger til fremme af anvendelsen af andre former for finansiering end bankfinansiering, navnlig egenkapitalfinansiering og finansiering gennem virksomhedsobligationer, og til at tilskynde til innovation, men de anvendes kun i begrænset omfang og er endnu ikke gennemført fuldt ud. Gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/35/EF af 29. juni 2000 om bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner (5) og den planlagte indfrielse af kommercielle tilgodehavender vil bidrage til at forbedre virksomhedernes likviditet.

               (15)

               En bredt anlagt arbejdsmarkedsreform blev vedtaget i juni 2012, hvor der blev skredet ind mod stivheder i og opsplitning af arbejdsmarkedet. Reformen må fuldføres ved at vedtage den gennemførelseslovgivning, som ligger til behandling, og dens konkrete indførelse i praksis må nøje overvåges. Endvidere er den offentlige arbejdsformidling endnu ikke lagt sammen med dagpengeadministrationen til støtte for gennemførelsen af effektive aktiveringsstrategier. Arbejdsmarkedets parter aftalte en ny lønforhandlingsramme i på hinanden følgende aftaler i perioden 2011-2013. Den understøttes af skattemæssige incitamenter for i højere grad at tilpasse lønninger til produktivitet og de lokale vilkår på arbejdsmarkedet. Denne ramme bør gennemføres effektivt og gradvis justeres på grundlag af overvågning af resultaterne.

               (16)

               Ungdomsarbejdsløsheden og andelen af unge uden beskæftigelse, uddannelse eller efteruddannelse er steget yderligere og nåede 37 % henholdsvis 21,1 % ved udgangen af 2012. Såvel andelen af unge, der afslutter en videregående uddannelse, som beskæftigelsesfrekvensen blandt unge med en videregående uddannelse er den laveste i Unionen, hvilket viser, at unge nyuddannedes kvalifikationer ikke er korrekt tilpasset arbejdsmarkedets krav. Skønt andelen af unge, der forlader skolen for tidligt, er svagt faldende, er den stadig høj. Dette giver anledning til betænkeligheder angående uddannelsessystemets og undervisernes præstationer. Et af nøgleelementerne i forbindelse hermed består i, at undervisernes karriereforløb er enstrenget og kun frembyder begrænsede faglige udviklingsmuligheder. Kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet er fortsat begrænset, og forskellen i mænds og kvinders beskæftigelsesfrekvens er en af de højeste i Unionen. Risikoen for fattigdom og social udstødelse, og især alvorlige materielle afsavn, er markant stigende, samtidig med at det sociale sikringssystem får stadig vanskeligere ved at håndtere de sociale behov, idet udgifterne til pensioner dominerer.

               (17)

               Skattesystemets opbygning er stadig kompleks og vejer tungt på arbejde og kapital. Efter indsatsen i 2010-2011 har de yderligere foranstaltninger, der er vedtaget for at omplacere skattebyrden fra produktionsfaktorer til forbrug, fast ejendom og miljø, været mere begrænset. Der er behov for yderligere tiltag for at forenkle skattesystemet, strømline skatteudgifter, tilpasse ejendomsskattegrundlaget til markedspriserne, øge overholdelsen og afskrække unddragelse. I afventning af en revision af matrikulære værdier tilsigter den planlagte reform af ejendomsbeskatningen at forbedre skatteligheden inden for rammerne af den budgetstrategi, som er fastlagt i stabilitetsprogrammet. Begrænses den sorte økonomi og det sorte arbejde, vil dette gavne de offentlige finanser og påvirke skatteligheden i gunstig retning. Revisionen af momsfritagelser eller nedsatte momssatser samt direkte skatteudgifter kan gøre det nødvendigt at tilpasse visse sociale overførsler for at minimere de fordelingspolitiske konsekvenser.

               (18)

               Der er gjort en betydelig indsats for at liberalisere servicesektoren. De regulerede erhverv bør imidlertid reformeres yderligere for at imødegå de resterende restriktioner, og reformens centrale principper bør sikres mod mulige tilbageslag, navnlig i forbindelse med reformen af advokatstanden. Efter forfatningsdomstolens kendelse i juli 2012 er det også vigtigt at træffe foranstaltninger for at åbne lokale offentlige tjenesteydelser for konkurrence. Det vil hjælpe med til at tage hånd om disse spørgsmål, at der i overensstemmelse med den italienske lovgivning følges op på forslagene fra den italienske konkurrencemyndighed.

               (19)

               Reformen af netværksindustrierne er i gang, for så vidt angår liberaliseringen af markedsadgangen og forbedringen af infrastrukturens kapacitet, men de udestående udfordringer er betydelige. Adskillelsen af netværksaktiviteter fra andre aktiviteter i gassektoren er tæt ved at være afsluttet, og det er nødvendigt at fortsætte gennemførelsen af den nationale energistrategi af marts 2013. Liberaliseringen af telekommunikationssektoren er et andet potentielt indsatsområde. Den nye transportmyndighed med ansvar for motorveje, lufthavne, havne og jernbaner er endnu ikke oprettet. Den bør være uafhængig, have tilført de fornødne midler til at fungere og have beføjelser til at pålægge sanktioner. Mangler i den interne og grænseoverskridende infrastruktur udgør også et alvorligt problem med skævheder mellem nord og syd, hvilket bidrager til høje energipriser, en lav bredbåndspenetration og transportmæssige flaskehalse.

               (20)

               Som led i Det Europæiske Semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Italiens økonomiske politik. Den har vurderet det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet og fremlagt en dybdegående undersøgelse. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Italien, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-niveau gives input til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger under det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1 til 6 nedenfor.

               (21)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået stabilitetsprogrammet, og Rådets udtalelse (6) afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (22)

               På baggrund af resultaterne af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles især i henstilling 1 til 6 nedenfor.

               (23)

               I forbindelse med det europæiske semester har Kommissionen også udført en analyse af den økonomiske politik i euroområdet som helhed. På dette grundlag har Rådet udstedt særlige henstillinger rettet til de medlemsstater, der har euroen som valuta (7). Som et land, der har euroen som valuta, bør Italien også sikre fuld og rettidig gennemførelse af de nævnte henstillinger —

         HENSTILLER, at Italien i perioden 2013-2014 træffer foranstaltninger med henblik på følgende:

               1.

               Sikre, at underskuddet forbliver under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2013, ved fuldt ud at gennemføre de vedtagne foranstaltninger. Fortsætte den strukturelle tilpasning i et passende tempo og med vækstfremmende finanspolitisk konsolidering for således at opfylde og fastholde den mellemfristede målsætning fra og med 2014. Føre de planlagte strukturelle primære overskud ud i livet, således at den meget høje gældskvote følger en støt nedadgående kurs. Fortsat efterstræbe en varig forbedring af effektiviteten og kvaliteten i de offentlige udgifter ved fuldt ud at gennemføre de foranstaltninger, der er vedtaget i 2012, og videreføre indsatsen gennem jævnlige dybdegående udgiftsanalyser på alle forvaltningsniveauer.

               2.

               Sikre en rettidig gennemførelse af igangværende reformer ved hurtigt at vedtage den nødvendige gennemførelseslovgivning og følge op herpå med konkrete resultater på alle forvaltningsniveauer med inddragelse af alle relevante aktører og overvågning af deres virkninger. Styrke den offentlige forvaltnings effektivitet og forbedre koordinationen mellem forvaltningsniveauerne. Forenkle den administrative og lovgivningsmæssige ramme for borgere og virksomheder, afkorte sagsbehandlingens varighed og nedbringe det høje antal retssager på det civilretlige område, herunder ved at fremme udenretslige tvistbilæggelsesprocedurer. Styrke de retlige rammer for bekæmpelse af korruption, herunder en revision af bestemmelserne om forældelsesfrister. Vedtage strukturelle foranstaltninger for at forbedre forvaltningen af EU-midler i de sydlige regioner for programmeringsperioden 2014-2020.

               3.

               udvide god virksomhedsledelsespraksis til hele banksektoren, som fører til større effektivitet og lønsomhed, for derigennem at støtte kreditstrømmen til produktive aktiviteter. Fortsætte det igangværende arbejde angående screening af aktivers kvalitet i hele banksektoren og fremme løsninger med hensyn til misligholdte lån opført på bankernes balancer. Tilskynde yderligere til at udvikle kapitalmarkeder og forbedre virksomheders adgang til finansiering, navnlig hvad angår egenkapital, og på sigt ophjælpe deres innovationskapacitet og vækst.

               4.

               Sikre en effektiv gennemførelse af arbejdsmarkeds- og lønfastsættelsesreformer for i højere grad at tilpasse lønninger til produktivitet. Træffe yderligere foranstaltninger for at fremme erhvervsdeltagelsen — især blandt kvinder og unge, f.eks. gennem en ungdomsgaranti. Styrke erhvervs- og efteruddannelse, sikre større effektivitet i den offentlige arbejdsformidling og forbedre karriererådgivningstjenesterne for studerende på videregående uddannelser. Mindske negative økonomiske incitamenter, som afholder sekundære forsørgere fra at arbejde og forbedre udbuddet af dagpleje-, særlig børnehaver og langtidspleje, og skolefritidsordninger. Styrke indsatsen for at forebygge skolefrafald. Forbedre skolens kvalitet og resultater, også ved at styrke lærernes faglige udvikling og diversificere karriereudvikling. Sikre effektiviteten af sociale overførselsindkomster, navnlig gennem mere målrettede ydelser især for lavindkomsthusholdninger med børn.

               5.

               De skattemæssige byrder omplaceres fra arbejde og kapital til forbrug, fast ejendom og miljø på en budgetneutral måde. Til det formål genovervejes anvendelsesområdet for momsfritagelser, nedsatte momssatser og direkte skatteudgifter, og det matrikulære system reformeres med henblik på jævnligt at tilpasse den skattemæssige værdi af fast ejendom til markedspriserne. Forsætte kampen mod skatteunddragelse, forbedre overholdelsen af skattereglerne og gribe afgørende ind over for den sorte økonomi og sort arbejde.

               6.

               Sikre en korrekt gennemførelse af foranstaltninger, der tager sigte på at åbne markedet i servicesektoren. Fjerne de resterende restriktioner i de liberale erhverv og fremme markedsadgangen for levering af almene foranstaltninger i de tilfælde, hvor offentlige udbud bør fremmes (i stedet for direkte koncessioner). Fortsætte udbredelsen af de foranstaltninger, der er truffet for at forbedre markedsadgangen i netværksindustrierne, idet der navnlig lægges vægt på at oprette transportmyndigheden. Opgradere infrastrukturens kapacitet med fokus på sammenkoblinger af energinettet, intermodal transport og højhastighedsbredbånd i telekommunikation — også med henblik på udligne forskelle mellem nord og syd.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. juli 2013.

            På Rådets vegne

         R. ŠADŽIUS

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Opretholdt for 2013 ved Rådets afgørelse 2013/208/EU af 22. april 2013 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 118 af 30.4.2013, s. 21).

      (4)  EUT C 219 af 24.7.2012, s. 46.

      (5)  EFT L 200 af 8.8.2000, s. 35.

      (6)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

      (7)  Se side 97 i denne EUT.


title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Danmarks opdaterede konvergensprogram, 2002-2010

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 10. december 2015 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Národná banka Slovenska (ECB/2015/45)

text:
               18.12.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 425/1

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
   af 10. december 2015
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Národná banka Slovenska
   (ECB/2015/45)
   (2015/C 425/01)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Mandatet for Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o. de eksterne revisorer for Národná banka Slovenska, udløb efter revision for regnskabsåret 2014. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2015.

               (3)

               Národná banka Slovenska har valgt Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o. som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2015 og 2016 —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   Det henstilles, at Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o. udnævnes til eksterne revisorer for Národná banka Slovenska for regnskabsårene 2015 og 2016.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 10. december 2015.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB