title: Kommissionens henstilling af 18. juni 2019 om udkastet til Slovakiets integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030

text:
               3.9.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 297/96

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 18. juni 2019
      om udkastet til Slovakiets integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030
      (2019/C 297/25)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 (»forordningen om forvaltning«) skal hver medlemsstat forelægge Kommissionen et udkast til en integreret national energi- og klimaplan for perioden 2021-2030 i overensstemmelse artikel 3, stk. 1, og bilag I i nævnte forordning. De første udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner skulle forelægges inden den 31. december 2018.

                  (2)

                  Den 21. januar 2019 forelagde Slovakiet sit udkast til en national energi- og klimaplan. Forelæggelsen af dette udkast er det grundlæggende, første skridt i den iterative proces mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at færdiggøre de integrerede nationale energi- og klimaplaner og sikre deres efterfølgende gennemførelse.

                  (3)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 skal Kommissionen vurdere udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner. Kommissionen har foretaget en omfattende vurdering af det slovakiske udkast til en integreret national energi- og klimaplan, idet de relevante elementer i forordning (EU) 2018/1999 er blevet taget i betragtning. Denne vurdering (2) offentliggøres sammen med nærværende henstilling. Nedenstående henstillinger er baseret på denne vurdering.

                  (4)

                  Kommissionens henstillinger kan navnlig vedrøre i) ambitionsniveauet for målsætninger, mål og bidrag med henblik på i fællesskab at opfylde energiunionens målsætninger og navnlig Unionens 2030-mål for vedvarende energi og energieffektivitet samt omfanget af elektricitetssammenkobling, som medlemsstaten sigter mod at opnå i 2030, ii) politikker og foranstaltninger, der vedrører målsætninger på medlemsstats- og EU-plan, og andre politikker og foranstaltninger med potentielle grænseoverskridende konsekvenser, iii) eventuelle yderligere politikker og foranstaltninger, der kan være påkrævet i de integrerede nationale energi- og klimaplaner, og iv) samspillet mellem og konsekvensen i de eksisterende og planlagte politikker og foranstaltninger i den integrerede nationale energi- og klimaplan inden for én dimension og mellem energiunionens forskellige dimensioner.

                  (5)

                  Under udarbejdelsen af henstillingerne har Kommissionen på den ene side taget hensyn til behovet for at summere visse kvantificerede planlagte bidrag fra alle medlemsstater med henblik på at vurdere ambitionen på EU-plan og på den anden side behovet for at give den berørte medlemsstat tilstrækkelig tid til at tage behørigt hensyn til Kommissionens henstillinger, før den færdiggør sin nationale plan.

                  (6)

                  Kommissionens henstillinger vedrørende medlemsstaternes ambitioner for vedvarende energi er baseret på en metode, der er beskrevet i bilag II til forordning (EU) 2018/1999, og som er baseret på objektive kriterier.

                  (7)

                  For så vidt angår energieffektivitet er Kommissionens henstillinger baseret på vurderingen af det nationale ambitionsniveau som afspejlet i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan, sammenlignet med det samlede indsatsniveau, der er nødvendigt for at nå Unionens mål, idet de fremlagte oplysninger om særlige nationale forhold tages i betragtning, hvis det er relevant. De endelige nationale bidrag på energieffektivitetsområdet bør afspejle potentialet for omkostningseffektivitet for så vidt angår energibesparelser og støttes af en stærk langsigtet bygningsrenoveringsstrategi og foranstaltninger til gennemførelse af den energispareforpligtelse, der er fastsat i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterne bør ligeledes vise, at de har anvendt princippet om »energieffektivitet først« korrekt ved navnlig at forklare, hvordan energieffektivitet på omkostningseffektiv vis bidrager til at nå de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og energiforsyningssikkerhed samt til at bekæmpe energifattigdom.

                  (8)

                  Ifølge forordningen om forvaltning skal medlemsstaterne fremlægge et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at indfri de målsætninger, mål og bidrag, der er opstillet i den integrerede nationale energi- og klimaplan, og en generel vurdering af kilderne til disse investeringer. De nationale energi- og klimaplaner bør sikre gennemsigtighed og forudsigelighed i de nationale politikker og foranstaltninger med henblik på at skabe investeringssikkerhed.

                  (9)

                  Samtidig har Kommissionen som led i det europæiske semester 2018-2019 sat stærk fokus på medlemsstaternes energi- og klimarelaterede investeringsbehov. Dette afspejles i landerapporten 2019 for Slovakiet (4) og i Kommissionen henstilling med henblik på Rådets henstilling til Slovakiet (5), som er en del af det europæiske semester. I sine seneste konklusioner og henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester tog Kommissionen sin vurdering af udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner i betragtning. Kommissionens henstillinger supplerer de seneste landespecifikke henstillinger, der er fremsat i forbindelse med det europæiske semester. Medlemsstaterne bør også sikre, at deres integrerede nationale energi- og klimaplaner tager hensyn til de seneste landespecifikke henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester.

                  (10)

                  Dertil kommer, at medlemsstaterne ifølge forordningen om forvaltning skal tage behørigt hensyn til Kommissionens eventuelle henstillinger i deres udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som skal indgives til Kommissionen inden den 31. december 2019, og at en medlemsstat, hvis denne ikke følger en henstilling eller en væsentlig del heraf, skal begrunde dette og offentliggøre begrundelsen.

                  (11)

                  Hvis det er relevant, bør medlemsstaterne indberette de samme data i deres integrerede nationale energi- og klimaplaner og efterfølgende ajourføringer, som de indberetter til Eurostat eller Det Europæiske Miljøagentur. Brugen af samme kilde og, hvis det er muligt af europæiske statistikker, er ligeledes afgørende for at beregne referencescenariet for modellering og prognoser. Anvendelse af europæiske statistikker vil gøre det lettere at sammenligne de data og prognoser, der bruges i de integrerede nationale energi- og klimaplaner.

                  (12)

                  Alle elementer i bilag I til forordning (EU) 2018/1999 skal inkluderes i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. I den forbindelse bør den makroøkonomiske og i det omfang, det er muligt, den sundhedsmæssige, miljømæssige, beskæftigelses- og uddannelsesmæssige, kompetencemæssige og sociale indvirkning af de planlagte politikker og foranstaltninger vurderes. Offentlige interessenter og andre interessenter skal inddrages i forberedelsen af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Disse og andre elementer er beskrevet i detaljer i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der offentliggøres sammen med nærværende henstilling (6).

                  (13)

                  I den endelige plan bør forbindelserne angives, ligesom det skal sikres, at der er sammenhæng mellem de forskellige dimensioner. Den holistiske tilgang, der for så vidt angår dimensionerne det indre marked og energieffektivitet allerede er anvendt i de nationale drøftelser med forskellige interessenter om håndtering af energifattigdom, bør udvides til at omfatte alle dimensioner. Klimaændringernes konsekvenser for energisikkerheden kan ligeledes medtages. Målsætningerne under dimensionen forskning, innovation og konkurrenceevne skal underbygge den indsats, der er planlagt for energiunionens andre dimensioner.

                  (14)

                  Den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan vil med fordel kunne indeholde en omfattende analyse af, hvor sektoren for lavemissionsteknologier p.t. er positioneret på det globale marked, og således fremhæve områder med konkurrencefordele og eventuelle udfordringer og udpege målbare målsætninger for fremtiden, og de politikker og foranstaltninger, der skal til for at nå dem, idet der skabes hensigtsmæssige koblinger til erhvervs- og industripolitikken. Den vil desuden have gavn af et bedre samspil med den cirkulære økonomi, hvor potentialet for reduktion af drivhusgasemissionerne understreges.

                  (15)

                  Kommissionens henstillinger til Slovakiet er underbygget af den vurdering af Slovakiets udkast til en integreret national energi- og klimaplan, som offentliggøres sammen med denne henstilling (7) —

            HENSTILLER HERMED, AT SLOVAKIET TAGER SKRIDT MOD AT:

                  1.

                  I betydelig grad hæve ambitionsniveauet for andelen af vedvarende energi på mindst 24 % som landets bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi, jf. formlen i bilag II til forordning (EU) 2018/1999. Inkludere en vejledende forløbskurve i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan, som når alle referencepunkterne, jf. artikel 4, litra a), nr. 2), i forordning (EU) 2018/1999, i overensstemmelse med denne andel, med henblik på behovet for at øge indsatsniveauet og nå målet i fællesskab. Fremlægge detaljerede og kvantificerede politikker og foranstaltninger, der er i overensstemmelse med forpligtelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) og muliggør en rettidig og omkostningseffektiv opfyldelse af tilsagnet. Hæve ambitionsniveauet i opvarmnings- og kølingssektoren med henblik på at nå det vejledende mål i artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 og fastsætte passende foranstaltninger for at opfylde transportmålet i landets udkast til en integreret national energi- og klimaplan i overensstemmelse med artikel 25 i nævnte direktiv. Fremlægge konkrete foranstaltninger, som reducerer den administrative byrde, og som vedrører den befordrende ramme for VE-egetforbrug og VE-fællesskaber, jf. artikel 21 og 22 i direktiv (EU) 2018/2001. Fremlægge yderligere detaljer om de særlige foranstaltninger, der skal sikre bæredygtighed i biomasseforsyningen og -brugen i energisektoren, set i lyset af den væsentlige rolle, biomasse spiller for det slovakiske energimiks, navnlig inden for opvarmning og nedkøling.

                  2.

                  Øge ambitionen om at reducere både det endelige energiforbrug og primærenergiforbruget med henblik på at styrke bestræbelserne på at nå Unionens 2030-mål for energieffektivitet og støtte det med tilstrækkelige politikker og foranstaltninger, der vil give yderligere energibesparelser frem til 2030. Fremlægge en egentlig kvantificering af de forventede energibesparelser ved de foreslåede politikker og foranstaltninger og en mere detaljeret konsekvensanalyse.

                  3.

                  Præcisere foranstaltninger, der støtter energisikkerhedsmålsætninger vedrørende diversificering og reduktion af energiafhængighed, herunder foranstaltninger, der sikrer fleksibilitet og langvarig forsyning af nukleart materiale og brændsel, med henblik på udvikling af den nukleare produktionskapacitet.

                  4.

                  Fastsætte fremadskuende målsætninger og mål vedrørende markedsintegration, især hvad angår foranstaltninger til udvikling af mere konkurrencedygtige engros- og detailmarkeder, bl.a. ved at gøre fremskridt hen imod fuldt ud markedsbaserede priser.

                  5.

                  Præcisere de nationale målsætninger og finansieringsmål inden for forskning, innovation og konkurrenceevne, især for så vidt angår energiunionen, der skal nås mellem 2023 og 2030, så de er nemme at måle, er egnede til formålet og kan støtte gennemførelsen af målene inden for andre dimensioner af den integrerede nationale energi- og klimaplan. Underbygge sådanne målsætninger med specifikke og tilstrækkelige politikker og foranstaltninger, herunder dem, som skal udvikles i samarbejde med andre medlemsstater såsom den europæiske strategiske energiteknologiplan.

                  6.

                  Fortsætte drøftelserne med de omkringliggende medlemsstater og det regionale samarbejde inden for rammerne af Visegradgruppen (Tjekkiet, Ungarn, Polen og Slovakiet) og Gruppen på Højt Plan vedrørende Gassammenkobling i Central- og Sydøsteuropa såvel som det bilaterale samarbejde med eksempelvis Tjekkiet om elektricitetsdistributionssystemer. Fokus for de regionale udvekslinger kan ligge på videre integration i det indre energimarked, vurdering af systemets tilstrækkelighed, en retfærdig omstilling, dekarbonisering og udrulning af vedvarende energi og dennes virkning på energisystemet.

                  7.

                  Udvide analysen af investeringsbehov og -kilder, herunder den passende finansiering på nationalt og regionalt plan samt EU-plan, der p.t. kun er på plads for energieffektivitet og forskning, til også at give et generelt overblik over de investeringer, der er nødvendige for at nå energi- og klimamålsætningerne. Ligeledes overveje omkostningseffektive overførsler til andre medlemsstater i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/842 (9) som finansieringskilde.

                  8.

                  Angive alle energisubsidier, herunder navnlig til fossile brændstoffer, og de trufne foranstaltninger og planer for deres udfasning.

                  9.

                  Supplere analysen af samspillet med politikken for luftkvalitet og emissioner med en redegørelse for og kvantificering af virkningerne for luftforureningen i forskellige scenarier og en fremlæggelse af underbyggende oplysninger og overvejelser vedrørende synergier og kompromiser.

                  10.

                  Bedre integrere aspekter vedrørende en rimelig og fair omstilling, navnlig ved at give en mere detaljeret beskrivelse af de sociale, beskæftigelsesmæssige og kompetencemæssige virkninger af de planlagte målsætninger, politikker og foranstaltninger. I den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan bør der fokuseres på omstillingens virkninger for befolkningsgrupperne i kulregionen Horna Nitra, ligesom der bør knyttes an til regeringens handlingsplan for omstillingen, og på virkningerne af tilpasningerne i andre energiintensive sektorer. Yderligere udvikle tilgangen til håndtering af energifattigdomsspørgsmål, herunder ved at give en særlig vurdering af energifattigdommen som påkrævet i forordning (EU) 2018/1999.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2019.

               På Kommissionens vegne

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 274.

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1024 final.

         (5)  COM(2019) 525 final af 5.6.2019.

         (6)  SWD(2019) 274.

         (7)  SWD(2019) 274.

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

         (9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/842 af 30. maj 2018 om bindende årlige reduktioner af drivhusgasemissioner for medlemsstaterne fra 2021 til 2030 som bidrag til klimaindsatsen med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i Parisaftalen og om ændring af forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 156 af 19.6.2018, s. 26).


title: Kommissionens henstilling af 18. juni 2019 om udkastet til Finlands integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030

text:
               3.9.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 297/100

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 18. juni 2019
      om udkastet til Finlands integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030
      (2019/C 297/26)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 (»forordningen om forvaltning«) skal hver medlemsstat forelægge Kommissionen et udkast til en integreret national energi- og klimaplan for perioden 2021-2030 i overensstemmelse artikel 3, stk. 1, og bilag I i nævnte forordning. De første udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner skulle forelægges inden den 31. december 2018.

                  (2)

                  Den 20. december 2018 forelagde Finland sit udkast til en national energi- og klimaplan. Forelæggelsen af dette udkast er det grundlæggende, første skridt i den iterative proces mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at færdiggøre de integrerede nationale energi- og klimaplaner og sikre deres efterfølgende gennemførelse.

                  (3)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 skal Kommissionen vurdere udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner. Kommissionen har foretaget en omfattende vurdering af det finske udkast til en integreret national energi- og klimaplan, idet de relevante elementer i forordning (EU) 2018/1999 er blevet taget i betragtning. Denne vurdering (2) offentliggøres sammen med nærværende henstilling. Nedenstående henstillinger er baseret på denne vurdering.

                  (4)

                  Kommissionens henstillinger kan navnlig vedrøre i) ambitionsniveauet for målsætninger, mål og bidrag med henblik på i fællesskab at opfylde energiunionens målsætninger og navnlig Unionens 2030-mål for vedvarende energi og energieffektivitet samt omfanget af elektricitetssammenkobling, som medlemsstaten sigter mod at opnå i 2030, ii) politikker og foranstaltninger, der vedrører målsætninger på medlemsstats- og EU-plan, og andre politikker og foranstaltninger med potentielle grænseoverskridende konsekvenser, iii) eventuelle yderligere politikker og foranstaltninger, der kan være påkrævet i de integrerede nationale energi- og klimaplaner, og iv) samspillet mellem og konsekvensen i de eksisterende og planlagte politikker og foranstaltninger i den integrerede nationale energi- og klimaplan inden for én dimension og mellem energiunionens forskellige dimensioner.

                  (5)

                  Under udarbejdelsen af henstillingerne har Kommissionen på den ene side taget hensyn til behovet for at summere visse kvantificerede planlagte bidrag fra alle medlemsstater med henblik på at vurdere ambitionen på EU-plan og på den anden side behovet for at give den berørte medlemsstat tilstrækkelig tid til at tage behørigt hensyn til Kommissionens henstillinger, før den færdiggør sin integrerede nationale energi- og klimaplan.

                  (6)

                  Kommissionens henstillinger vedrørende medlemsstaternes ambitioner for vedvarende energi er baseret på en metode, der er beskrevet i bilag II til forordning (EU) 2018/1999, og som er baseret på objektive kriterier.

                  (7)

                  For så vidt angår energieffektivitet er Kommissionens henstillinger baseret på vurderingen af det nationale ambitionsniveau som afspejlet i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan, sammenlignet med det samlede indsatsniveau, der er nødvendigt for at nå Unionens mål, idet de fremlagte oplysninger om særlige nationale forhold tages i betragtning, hvis det er relevant. De endelige nationale bidrag på energieffektivitetsområdet bør afspejle potentialet for omkostningseffektivitet for så vidt angår energibesparelser og støttes af en stærk langsigtet bygningsrenoveringsstrategi og foranstaltninger til gennemførelse af den energispareforpligtelse, der er fastsat i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterne bør ligeledes vise, at de har anvendt princippet om »energieffektivitet først« korrekt ved navnlig at forklare, hvordan energieffektivitet på omkostningseffektiv vis bidrager til at nå de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og energiforsyningssikkerhed samt til at bekæmpe energifattigdom.

                  (8)

                  Ifølge forordningen om forvaltning skal medlemsstaterne fremlægge et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at indfri de målsætninger, mål og bidrag, der er opstillet i den integrerede nationale energi- og klimaplan, og en generel vurdering af kilderne til disse investeringer. De nationale energi- og klimaplaner bør sikre gennemsigtighed og forudsigelighed i de nationale politikker og foranstaltninger med henblik på at skabe investeringssikkerhed.

                  (9)

                  Samtidig har Kommissionen som led i det europæiske semester 2018-2019 sat stærk fokus på medlemsstaternes energi- og klimarelaterede investeringsbehov. Dette afspejles i landerapporten 2019 for Finland (4) og i Kommissionen henstilling med henblik på Rådets henstilling til Finland (5), som er en del af det europæiske semester. I sine seneste konklusioner og henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester tog Kommissionen sin vurdering af udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner i betragtning. Kommissionens henstillinger supplerer de seneste landespecifikke henstillinger, der er fremsat i forbindelse med det europæiske semester. Medlemsstaterne bør også sikre, at deres integrerede nationale energi- og klimaplaner tager hensyn til de seneste landespecifikke henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester.

                  (10)

                  Dertil kommer, at medlemsstaterne ifølge forordningen om forvaltning skal tage behørigt hensyn til Kommissionens eventuelle henstillinger i deres udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som skal indgives til Kommissionen inden den 31. december 2019, og at en medlemsstat, hvis denne ikke følger en henstilling eller en væsentlig del heraf, skal begrunde dette og offentliggøre begrundelsen.

                  (11)

                  Hvis det er relevant, bør medlemsstaterne indberette de samme data i deres integrerede nationale energi- og klimaplaner og efterfølgende ajourføringer, som de indberetter til Eurostat eller Det Europæiske Miljøagentur. Brugen af samme kilde og, hvis det er muligt af europæiske statistikker, er ligeledes afgørende for at beregne referencescenariet for modellering og prognoser. Anvendelse af europæiske statistikker vil gøre det lettere at sammenligne de data og prognoser, der bruges i de integrerede nationale energi- og klimaplaner.

                  (12)

                  Alle elementer i bilag I til forordning (EU) 2018/1999 skal inkluderes i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. I den forbindelse bør den makroøkonomiske og i det omfang, det er muligt, den sundhedsmæssige, miljømæssige, beskæftigelses- og uddannelsesmæssige, kompetencemæssige og sociale indvirkning af de planlagte politikker og foranstaltninger vurderes. Offentlige interessenter og andre interessenter skal inddrages i forberedelsen af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Disse og andre elementer er beskrevet i detaljer i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der offentliggøres sammen med nærværende henstilling (6).

                  (13)

                  I den endelige plan bør Finland tage hensyn til samspillet mellem de planlagte politikker og foranstaltninger, navnlig synergierne mellem dimensionerne dekarbonisering, energisikkerhed og det indre marked og princippet om »energieffektivitet først« ved at forklare, hvordan energieffektivitet på omkostningseffektiv vis bidrager til at nå nationale mål om en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi, forsyningssikkerhed og håndtering af energifattigdom. Samspillet mellem de planlagte politikker vedrørende udfasning af kulkraftværker og reduktion af olieforbrug, hvor skovningsaffald og biobrændstoffer træder i stedet, og den øgede udbredelse af elektricitet fra vedvarende energikilder og den nødvendige styrkelse af elnettene er ligeledes vigtige elementer, der skal medtages i den endelige plan. På samme måde skal målsætningerne under dimensionen forskning, innovation og konkurrenceevne underbygge den indsats, der er planlagt for energiunionens andre dimensioner.

                  (14)

                  Den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan vil med fordel kunne indeholde en omfattende analyse af, hvor sektoren for lavemissionsteknologier p.t. er positioneret på det globale marked, og således fremhæve områder med konkurrencefordele og eventuelle udfordringer og udpege målbare målsætninger for fremtiden, og de politikker og foranstaltninger, der skal til for at nå dem, idet der etableres passende forbindelser til erhvervs- og industripolitikken. Den vil desuden have gavn af et bedre samspil med den cirkulære økonomi, hvor potentialet for reduktion af drivhusgasemissionerne understreges.

                  (15)

                  Kommissionens henstillinger til Finland er underbygget af den vurdering af Finlands udkast til en integreret national energi- og klimaplan, som offentliggøres sammen med denne henstilling (7) —

            HENSTILLER HERMED, AT FINLAND TAGER SKRIDT MOD AT:

                  1.

                  Redegøre for sin plan for opfyldelse af forpligtelserne under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/841 (8), så emissioner fra arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug (LULUCF) ikke overskrider optaget, under hensyntagen til muligheden for at anvende fleksibilitet mellem indsatsfordelings- og LULUCF-sektorerne. Dette kræver anvendelse af LULUCF-regnskabsreglerne. Kvantificere virkningen i hele perioden 2021-2030 for så vidt angår de planlagte politikker og foranstaltninger, hvis formål er opnåelse af 2030-målet for en reduktion af drivhusgasemissioner for sektorer uden for EU's emissionshandelssystem på 39 % sammenlignet med 2005.

                  2.

                  Øge ambitionsniveauet for 2030 til en andel af vedvarende energi på mindst 51 % som landets bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi, jf. formlen i bilag II til forordning (EU) 2018/1999. Inkludere en vejledende forløbskurve i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan, som når alle referencepunkterne, jf. artikel 4, litra a), nr. 2), i forordning (EU) 2018/1999, i overensstemmelse med denne andel, med henblik på behovet for at øge indsatsniveauet og nå målet i fællesskab. Fremlægge detaljerede og kvantificerede politikker og foranstaltninger, der er i overensstemmelse med forpligtelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (9) og muliggør en rettidig og omkostningseffektiv opfyldelse af tilsagnet. Fremlægge yderligere detaljer om de planlagte særlige foranstaltninger, der skal sikre langsigtet bæredygtighed i anvendelsen af biomasse i energisektoren, i betragtning af det vigtige bidrag, biomasse yder til det finske energimiks. Fremlægge yderligere detaljer om den befordrende ramme for VE-egetforbrug og VE-fællesskaber, jf. artikel 21 og 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Væsentligt øge ambitionen om reduktion af både endeligt energiforbrug og primærenergiforbrug i 2030 med henblik på behovet for at øge indsatsniveauet og nå Unionens 2030-mål for energieffektivitet. Støtte op herom med politikker og foranstaltninger, der kan give ekstra energibesparelser inden 2030. Se på energibesparelsespotentialet i bolig- og industrisektoren og indkredse de mest passende foranstaltninger til udnyttelse heraf. Vurdere de bagvedliggende årsager til den forventede stigning i bruttonationalproduktet (BNP) og det dertil knyttede øgede energiforbrug, og især indkredse specifikke foranstaltninger til afbødning af disse virkninger.

                  4.

                  Præcisere foranstaltninger, der støtter energisikkerhedsmålsætninger vedrørende diversificering og reduktion af energiafhængighed, herunder foranstaltninger, der sikrer fleksibilitet, og den strategi, der skal sikre langvarig forsyning af nukleart materiale og brændsel, især med henblik på udvikling af nuklear produktionskapacitet.

                  5.

                  Yderligere præcisere de nationale målsætninger og finansieringsmål inden for forskning, innovation og konkurrenceevne, især for så vidt angår energiunionen, der skal nås inden 2030, så de er nemme at måle, er egnede til formålet og kan støtte gennemførelsen af målene inden for andre dimensioner af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Underbygge sådanne målsætninger med specifikke og tilstrækkelige politikker og foranstaltninger, herunder dem, som skal udvikles i samarbejde med andre medlemsstater såsom den europæiske strategiske energiteknologiplan.

                  6.

                  Intensivere det allerede gode regionale samarbejde med de øvrige nordiske lande (Danmark, Island, Norge og Sverige), udvide det til at omfatte nye områder og øge den geografiske rækkevidde, så det omfatter de baltiske lande (Estland, Letland og Litauen). Fokus for de regionale udvekslinger bør ligge på det indre energimarked og energisikkerhed med henblik på ændringerne i elsystemet, så disse kan imødekomme større andele af elektricitet fra vedvarende energikilder, hvilket vil øge elektricitetsimporten/-eksporten og øge behovet for fleksibilitet i systemet.

                  7.

                  Angive alle energisubsidier, herunder navnlig til fossile brændstoffer, og de trufne foranstaltninger og planer for deres udfasning.

                  8.

                  Supplere analysen af samspillet med politikken for luftkvalitet og emissioner, hvor virkningerne for luftforureningen i forskellige scenarier fremlægges, idet der gives underbyggende oplysninger, og synergier og afvejninger tages i betragtning.

                  9.

                  Bedre integrere aspekter vedrørende en rimelig og fair omstilling, navnlig ved at give en mere detaljeret beskrivelse af de sociale, beskæftigelsesmæssige og kompetencemæssige virkninger af de planlagte målsætninger, politikker og foranstaltninger.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2019.

               På Kommissionens vegne

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 276.

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1025 final.

         (5)  COM(2019) 526 final af 5.6.2019.

         (6)  SWD(2019) 276.

         (7)  SWD(2019) 276.

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/841 af 30. maj 2018 om medtagelse af drivhusgasemissioner og -optag fra arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug i klima- og energirammen for 2030 og om ændring af forordning (EU) nr. 525/2013 og afgørelse nr. 529/2013/EU (EUT L 156 af 19.6.2018, s. 1).

         (9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).


title: Kommissionens henstilling af 18. juni 2019 om udkastet til Sveriges integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030

text:
               3.9.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 297/104

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 18. juni 2019
      om udkastet til Sveriges integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030
      (2019/C 297/27)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 (»forordningen om forvaltning«) skal hver medlemsstat forelægge Kommissionen et udkast til en integreret national energi- og klimaplan for perioden 2021-2030 i overensstemmelse artikel 3, stk. 1, og bilag I i nævnte forordning. De første udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner skulle forelægges inden den 31. december 2018.

                  (2)

                  Den 17. januar 2019 forelagde Sverige sit udkast til en national energi- og klimaplan. Forelæggelsen af dette udkast er det grundlæggende, første skridt i den iterative proces mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at færdiggøre de integrerede nationale energi- og klimaplaner og sikre deres efterfølgende gennemførelse.

                  (3)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 skal Kommissionen vurdere udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner. Kommissionen har foretaget en omfattende vurdering af det svenske udkast til en integreret national energi- og klimaplan, idet de relevante elementer i forordning (EU) 2018/1999 er blevet taget i betragtning. Denne vurdering (2) offentliggøres sammen med nærværende henstilling. Nedenstående henstillinger er baseret på denne vurdering.

                  (4)

                  Kommissionens henstillinger kan navnlig vedrøre i) ambitionsniveauet for målsætninger, mål og bidrag med henblik på i fællesskab at opfylde energiunionens målsætninger og navnlig Unionens 2030-mål for vedvarende energi og energieffektivitet samt omfanget af elektricitetssammenkobling, som medlemsstaten sigter mod at opnå i 2030, ii) politikker og foranstaltninger, der vedrører målsætninger på medlemsstats- og EU-plan, og andre politikker og foranstaltninger med potentielle grænseoverskridende konsekvenser, iii) eventuelle yderligere politikker og foranstaltninger, der kan være påkrævet i de integrerede nationale energi- og klimaplaner, og iv) samspillet mellem og konsekvensen i de eksisterende og planlagte politikker og foranstaltninger i den integrerede nationale energi- og klimaplan inden for én dimension og mellem energiunionens forskellige dimensioner.

                  (5)

                  Under udarbejdelsen af henstillingerne har Kommissionen på den ene side taget hensyn til behovet for at summere visse kvantificerede planlagte bidrag fra alle medlemsstater med henblik på at vurdere ambitionen på EU-plan og på den anden side behovet for at give den berørte medlemsstat tilstrækkelig tid til at tage behørigt hensyn til Kommissionens henstillinger, før den færdiggør sin nationale plan.

                  (6)

                  Kommissionens henstillinger vedrørende medlemsstaternes ambitioner for vedvarende energi er baseret på en metode, der er beskrevet i bilag II til forordning (EU) 2018/1999, og som er baseret på objektive kriterier.

                  (7)

                  For så vidt angår energieffektivitet er Kommissionens henstillinger baseret på vurderingen af det nationale ambitionsniveau som afspejlet i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan, sammenlignet med det samlede indsatsniveau, der er nødvendigt for at nå Unionens mål, idet de fremlagte oplysninger om særlige nationale forhold tages i betragtning, hvis det er relevant. De endelige nationale bidrag på energieffektivitetsområdet bør afspejle potentialet for omkostningseffektivitet for så vidt angår energibesparelser og støttes af en stærk langsigtet bygningsrenoveringsstrategi og foranstaltninger til gennemførelse af den energispareforpligtelse, der er fastsat i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterne bør ligeledes vise, at de har anvendt princippet om »energieffektivitet først« korrekt ved navnlig at forklare, hvordan energieffektivitet på omkostningseffektiv vis bidrager til at nå de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og energiforsyningssikkerhed samt til at bekæmpe energifattigdom.

                  (8)

                  Ifølge forordningen om forvaltning skal medlemsstaterne fremlægge et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at indfri de målsætninger, mål og bidrag, der er opstillet i den integrerede nationale energi- og klimaplan, og en generel vurdering af kilderne til disse investeringer. De nationale energi- og klimaplaner bør sikre gennemsigtighed og forudsigelighed i de nationale politikker og foranstaltninger med henblik på at skabe investeringssikkerhed.

                  (9)

                  Samtidig har Kommissionen som led i det europæiske semester 2018-2019 sat stærk fokus på medlemsstaternes energi- og klimarelaterede investeringsbehov. Dette afspejles i landerapporten 2019 for Sverige (4) og i Kommissionen henstilling med henblik på Rådets henstilling til Sverige (5), som er en del af det europæiske semester. I sine seneste konklusioner og henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester tog Kommissionen sin vurdering af udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner i betragtning. Kommissionens henstillinger supplerer de seneste landespecifikke henstillinger, der er fremsat i forbindelse med det europæiske semester. Medlemsstaterne bør også sikre, at deres integrerede nationale energi- og klimaplaner tager hensyn til de seneste landespecifikke henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester.

                  (10)

                  Dertil kommer, at medlemsstaterne ifølge forordningen om forvaltning skal tage behørigt hensyn til Kommissionens eventuelle henstillinger i deres udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som skal indgives til Kommissionen inden den 31. december 2019, og at en medlemsstat, hvis denne ikke følger en henstilling eller en væsentlig del heraf, skal begrunde dette og offentliggøre begrundelsen.

                  (11)

                  Hvis det er relevant, bør medlemsstaterne indberette de samme data i deres integrerede nationale energi- og klimaplaner og efterfølgende ajourføringer, som de indberetter til Eurostat eller Det Europæiske Miljøagentur. Brugen af samme kilde og, hvis det er muligt af europæiske statistikker, er ligeledes afgørende for at beregne referencescenariet for modellering og prognoser. Anvendelse af europæiske statistikker vil gøre det lettere at sammenligne de data og prognoser, der bruges i de integrerede nationale energi- og klimaplaner.

                  (12)

                  Alle elementer i bilag I til forordning (EU) 2018/1999 skal inkluderes i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. I den forbindelse bør den makroøkonomiske og i det omfang, det er muligt, den sundhedsmæssige, miljømæssige, beskæftigelses- og uddannelsesmæssige, kompetencemæssige og sociale indvirkning af de planlagte politikker og foranstaltninger vurderes. Offentlige interessenter og andre interessenter skal inddrages i forberedelsen af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Disse og andre elementer er beskrevet i detaljer i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der offentliggøres sammen med nærværende henstilling (6).

                  (13)

                  I den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan bør Sverige også tage hensyn til samspillet mellem politikker, navnlig synergierne mellem dimensionerne dekarbonisering, energisikkerhed og det indre marked og princippet om »energieffektivitet først«. Samspillet mellem de planlagte politikker, der er knyttet til udbredelsen af vedvarende energi i elsektoren, og den påkrævede forstærkning af elnettene er ligeledes vigtige elementer, der skal medtages i den endelige plan. Målsætningerne under dimensionen forskning, innovation og konkurrenceevne skal underbygge den indsats, der er planlagt for energiunionens andre dimensioner. Eftersom brugen af vandkraft er udbredt, bør klimaændringernes konsekvenser for energisikkerheden tages i betragtning.

                  (14)

                  Sverige kan i sin endelige nationale energi- og klimaplan bygge på den generelle målsætning om at udvikle teknologier og tjenester, der kan markedsføres af svenske virksomheder, ved at fremlægge et mere omfattende overblik over konkurrenceevnen i sektoren for lavemissionsteknologier. Planen vil desuden have gavn af flere oplysninger om samspillet med den cirkulære økonomi.

                  (15)

                  Kommissionens henstillinger til Sverige er underbygget af den vurdering af Sveriges udkast til en integreret national energi- og klimaplan, som offentliggøres sammen med denne henstilling (7) —

            HENSTILLER HERMED, AT SVERIGE TAGER SKRIDT MOD AT:

                  1.

                  Udvikle sin strategi for at leve op til forpligtelsen under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/841 (8) om, at emissioner fra arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug (LULUCF) ikke må overstige optaget, baseret på de understøttende regnskabsregler. Lægge særlig vægt på vurderingen af virkningerne af politikker og foranstaltninger vedrørende emissionshandelssystemet, indsatsfordeling og LULUCF-sektorerne.

                  2.

                  Bekræfte det positive ambitionsniveau på en andel på 65 % vedvarende energi i 2030 som omhandlet i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan som Sveriges bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi, jf. artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (9) og artikel 4 i forordning (EU) 2018/1999. Dette bidrag bør underbygges af detaljerede og kvantificerede politikker og foranstaltninger, der er i overensstemmelse med forpligtelserne i direktiv (EU) 2018/2001, med henblik på en rettidig og omkostningseffektiv opfyldelse af tilsagnet. Inkludere en vejledende forløbskurve, der når alle referencepunkterne som omhandlet i artikel 4, litra a), nr. 2), i forordning (EU) 2018/1999. Supplerende oplysninger vedrørende nedbringelse af den administrative byrde bør ligeledes inkluderes såvel som yderligere detaljer om den befordrende ramme for VE-egetforbrug og VE-fællesskaber, jf. artikel 21 og 22 i direktiv (EU) 2018/2001. Der bør fremlægges yderligere detaljer om de specifikke foranstaltninger, der er planlagt for at sikre langsigtet bæredygtighed i anvendelsen af biomasse i energisektoren, i betragtning af det vigtige bidrag, biomasse yder til det svenske energimiks.

                  3.

                  Øge indsatsen for at reducere det endelige energiforbrug med henblik på behovet for i fællesskab at nå Unionens 2030-mål for energieffektivitet og støtte det med politikker og foranstaltninger, der vil give yderligere energibesparelser frem til 2030. Yderligere foranstaltninger og deres forventede virkninger for så vidt angår energibesparelser bør beskrives nærmere og inkluderes i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan.

                  4.

                  Præcisere de foranstaltninger, der støtter energisikkerhedsmålsætninger vedrørende diversificering og reduktion af energiafhængighed, herunder foranstaltninger, der sikrer fleksibilitet og en tilstrækkelig elproduktion i lyset af det ambitiøse mål for vedvarende energi.

                  5.

                  Præcisere de nationale målsætninger og finansieringsmål inden for forskning, innovation og konkurrenceevne, især for så vidt angår energiunionen, der skal nås mellem 2023 og 2030, så de er nemme at måle, er egnede til formålet og kan støtte gennemførelsen af målene inden for andre dimensioner af den integrerede nationale energi- og klimaplan. Underbygge sådanne målsætninger med specifikke og tilstrækkelige politikker og foranstaltninger, herunder dem, som skal udvikles i samarbejde med andre medlemsstater såsom den europæiske strategiske energiteknologiplan.

                  6.

                  Intensivere det allerede gode regionale samarbejde med de øvrige nordiske lande (Danmark, Island og Norge), udvide det til at omfatte nye områder og øge den geografiske rækkevidde, så det omfatter de baltiske lande (Estland, Letland og Litauen). Fokus for de regionale udvekslinger bør ligge på det indre energimarked og energisikkerhed med henblik på ændringerne i elsystemet, så disse kan imødekomme større andele af elektricitet fra vedvarende energikilder, hvilket vil øge elektricitetsimporten/-eksporten og behovet for fleksibilitet i systemet.

                  7.

                  Give et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at nå energi- og klimamålsætningerne, og en generel vurdering af investeringskilderne, herunder passende finansiering på nationalt og regionalt plan.

                  8.

                  Angive alle energisubsidier, herunder navnlig til fossile brændstoffer, og de trufne foranstaltninger og planer for deres udfasning.

                  9.

                  Inkludere en analyse af samspillet med politikken for luftkvalitet og emissioner, hvor luftforureningens konsekvenser i forskellige scenarier fremlægges, ligesom der gives underbyggende oplysninger, og synergier og kompromiser tages i betragtning.

                  10.

                  Bedre integrere aspekter vedrørende en rimelig og fair omstilling, navnlig ved at give en mere detaljeret beskrivelse af de sociale, beskæftigelsesmæssige og kompetencemæssige virkninger af de planlagte målsætninger, politikker og foranstaltninger.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2019.

               På Kommissionens vegne

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 278.

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1026 final.

         (5)  COM(2019) 527 final af 5.6.2019.

         (6)  SWD(2019) 278 final.

         (7)  SWD(2019) 278 final.

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/841 af 30. maj 2018 om medtagelse af drivhusgasemissioner og -optag fra arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug i klima- og energirammen for 2030 og om ændring af forordning (EU) nr. 525/2013 og afgørelse nr. 529/2013/EU (EUT L 156 af 19.6.2018, s. 1).

         (9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).


title: Kommissionens henstilling af 18. juni 2019 om udkastet til Det Forenede Kongeriges integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030

text:
               3.9.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 297/108

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 18. juni 2019
      om udkastet til Det Forenede Kongeriges integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030
      (2019/C 297/28)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 (»forordningen om forvaltning«) skal hver medlemsstat forelægge Kommissionen et udkast til en integreret national energi- og klimaplan for perioden 2021-2030 i overensstemmelse artikel 3, stk. 1, og bilag I i nævnte forordning. De første udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner skulle forelægges inden den 31. december 2018.

                  (2)

                  Den 20. december 2018 forelagde Det Forenede Kongerige sit udkast til en national energi- og klimaplan. Forelæggelsen af dette udkast er det grundlæggende, første skridt i den iterative proces mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at færdiggøre de integrerede nationale energi- og klimaplaner og sikre deres efterfølgende gennemførelse.

                  (3)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 skal Kommissionen vurdere udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner. Kommissionen har foretaget en omfattende vurdering af det britiske udkast til en integreret national energi- og klimaplan, idet de relevante elementer i forordning (EU) 2018/1999 er blevet taget i betragtning. Denne vurdering (2) offentliggøres sammen med nærværende henstilling. Nedenstående henstillinger er baseret på denne vurdering.

                  (4)

                  Kommissionens henstillinger kan navnlig vedrøre i) ambitionsniveauet for målsætninger, mål og bidrag med henblik på i fællesskab at opfylde energiunionens målsætninger og navnlig Unionens 2030-mål for vedvarende energi og energieffektivitet samt omfanget af elektricitetssammenkobling, som medlemsstaten sigter mod at opnå i 2030, ii) politikker og foranstaltninger, der vedrører målsætninger på medlemsstats- og EU-plan, og andre politikker og foranstaltninger med potentielle grænseoverskridende konsekvenser, iii) eventuelle yderligere politikker og foranstaltninger, der kan være påkrævet i de integrerede nationale energi- og klimaplaner, og iv) samspillet mellem og konsekvensen i de eksisterende og planlagte politikker og foranstaltninger i den integrerede nationale energi- og klimaplan inden for én dimension og mellem energiunionens forskellige dimensioner.

                  (5)

                  Under udarbejdelsen af henstillingerne har Kommissionen på den ene side taget hensyn til behovet for at summere visse kvantificerede planlagte bidrag fra alle medlemsstater med henblik på at vurdere ambitionen på EU-plan og på den anden side behovet for at give den berørte medlemsstat tilstrækkelig tid til at tage behørigt hensyn til Kommissionens henstillinger, før den færdiggør sin nationale plan.

                  (6)

                  Kommissionens henstillinger vedrørende medlemsstaternes ambitioner for vedvarende energi er baseret på en metode, der er beskrevet i bilag II til forordning (EU) 2018/1999, og som er baseret på objektive kriterier.

                  (7)

                  For så vidt angår energieffektivitet er Kommissionens henstillinger baseret på vurderingen af det nationale ambitionsniveau som afspejlet i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan, sammenlignet med det samlede indsatsniveau, der er nødvendigt for at nå Unionens mål, idet de fremlagte oplysninger om særlige nationale forhold tages i betragtning, hvis det er relevant. De endelige nationale bidrag på energieffektivitetsområdet bør afspejle potentialet for omkostningseffektivitet for så vidt angår energibesparelser og støttes af en stærk langsigtet bygningsrenoveringsstrategi og foranstaltninger til gennemførelse af den energispareforpligtelse, der er fastsat i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterne bør ligeledes vise, at de har anvendt princippet om »energieffektivitet først« korrekt ved navnlig at forklare, hvordan energieffektivitet på omkostningseffektiv vis bidrager til at nå de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og energiforsyningssikkerhed samt til at bekæmpe energifattigdom.

                  (8)

                  Ifølge forordningen om forvaltning skal medlemsstaterne fremlægge et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at indfri de målsætninger, mål og bidrag, der er opstillet i den integrerede nationale energi- og klimaplan, og en generel vurdering af kilderne til disse investeringer. De nationale energi- og klimaplaner bør sikre gennemsigtighed og forudsigelighed i de nationale politikker og foranstaltninger med henblik på at skabe investeringssikkerhed.

                  (9)

                  Samtidig har Kommissionen som led i det europæiske semester 2018-2019 sat stærk fokus på medlemsstaternes energi- og klimarelaterede investeringsbehov. Dette afspejles i landerapporten 2019 for Det Forenede Kongerige (4) og i Kommissionen henstilling med henblik på Rådets henstilling til Det Forenede Kongerige (5), som er en del af det europæiske semester. I sine seneste konklusioner og henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester tog Kommissionen sin vurdering af udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner i betragtning. Kommissionens henstillinger supplerer de seneste landespecifikke henstillinger, der er fremsat i forbindelse med det europæiske semester. Medlemsstaterne bør også sikre, at deres integrerede nationale energi- og klimaplaner tager hensyn til de seneste landespecifikke henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester.

                  (10)

                  Dertil kommer, at medlemsstaterne ifølge forordningen om forvaltning skal tage behørigt hensyn til Kommissionens eventuelle henstillinger i deres udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som skal indgives til Kommissionen inden den 31. december 2019, og at en medlemsstat, hvis denne ikke følger en henstilling eller en væsentlig del heraf, skal begrunde dette og offentliggøre begrundelsen.

                  (11)

                  Hvis det er relevant, bør medlemsstaterne indberette de samme data i deres integrerede nationale energi- og klimaplaner og efterfølgende ajourføringer, som de indberetter til Eurostat eller Det Europæiske Miljøagentur. Brugen af samme kilde og, hvis det er muligt af europæiske statistikker, er ligeledes afgørende for at beregne referencescenariet for modellering og prognoser. Anvendelse af europæiske statistikker vil gøre det lettere at sammenligne de data og prognoser, der bruges i de integrerede nationale energi- og klimaplaner.

                  (12)

                  Alle elementer i bilag I til forordning (EU) 2018/1999 skal inkluderes i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. I den forbindelse bør den makroøkonomiske og i det omfang, det er muligt, den sundhedsmæssige, miljømæssige, beskæftigelses- og uddannelsesmæssige, kompetencemæssige og sociale indvirkning af de planlagte politikker og foranstaltninger vurderes. Offentlige interessenter og andre interessenter skal inddrages i forberedelsen af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Disse og andre elementer er beskrevet i detaljer i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der offentliggøres sammen med nærværende henstilling (6).

                  (13)

                  I den endelige plan bør Det Forenede Kongerige etablere en klarere forbindelse mellem de indenlandske politikker og energiunionens dimensioner og tage hensyn til forbindelsen mellem de planlagte politikker og foranstaltninger inden for dimensionerne dekarbonisering, energisikkerhed, det indre marked, innovation og konkurrenceevne. Eksempler er princippet om »energieffektivitet først«, den virkning, anvendelse af bioenergi har på de registrerede emissioner og optag fra arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug, samt hvordan klimaændringerne påvirker energisikkerheden.

                  (14)

                  Den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan vil med fordel kunne indeholde en omfattende analyse af, hvor sektoren for lavemissionsteknologier p.t. er positioneret på det globale marked, og således fremhæve områder med konkurrencefordele og eventuelle udfordringer og udpege målbare målsætninger for fremtiden, og de politikker og foranstaltninger, der skal til for at nå dem, idet der etableres passende forbindelser til erhvervs- og industripolitikken. Planen kunne desuden have gavn af overvejelser om den rolle, den cirkulære økonomi spiller, og henvise til nationale strategier og handlingsplaner og disses fordele og potentielle afvejninger med hensyn til reduktion af drivhusgasemissioner.

                  (15)

                  Kommissionens henstillinger til Det Forenede Kongerige er underbygget af den vurdering af Det Forenede Kongeriges udkast til en integreret national energi- og klimaplan, som offentliggøres sammen med denne henstilling (7) —

            HENSTILLER HERMED, AT DET FORENEDE KONGERIGE TAGER SKRIDT MOD AT:

                  1.

                  Yderligere at præcisere og kvantificere virkningerne af de supplerende foranstaltninger og politikker, også uden for bygge- og transportsektoren, når det drejer sig om at nå 2030-målet for en reduktion af drivhusgasemissioner for sektorer uden for EU's emissionshandelssystem på 37 % sammenlignet med 2005. Dette omfatter den tilsvarende forpligtelse under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/841 (8) om, at emissioner fra arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug ikke må overstige optaget, og kræver anvendelse af de understøttende regnskabsregler.

                  2.

                  Fremlægge en andel af vedvarende energi på mindst 27 % som landets bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi, jf. formlen i bilag II til forordning (EU) 2018/1999. Inkludere en vejledende forløbskurve i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan, som når alle referencepunkterne, jf. artikel 4, litra a), nr. 2), i forordning (EU) 2018/1999, i overensstemmelse med denne andel, med henblik på behovet for at øge indsatsniveauet og nå målet i fællesskab. Fremlægge detaljerede og kvantificerede politikker og foranstaltninger, der er i overensstemmelse med forpligtelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (9) og muliggør en rettidig og omkostningseffektiv opfyldelse af tilsagnet. Hæve ambitionsniveauet i opvarmnings- og kølingssektoren med henblik på at nå det vejledende mål i artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 og hæve ambitionsniveauet for at nå transportmålet i artikel 25 i samme direktiv. Fremlægge yderligere detaljer om den befordrende ramme for VE-egetforbrug og VE-fællesskaber, jf. artikel 21 og 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Fastsætte nationale bidrag, der er væsentligt mere ambitiøse end prognoserne i den model, der er henvist til i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan, med henblik på behovet for at øge indsatsniveauet og nå Unionens 2030-mål for energieffektivitet. Foreslå mere ambitiøse politikker og foranstaltninger, der kan give ekstra energibesparelser inden 2030. Angive politikker og foranstaltninger for hele perioden 2021-2030. Fremlægge en konsekvensanalyse for de planlagte politikker og foranstaltninger for energieffektivitet, navnlig hvad angår de forventede energibesparelser, de skal medføre.

                  4.

                  Præcisere foranstaltninger, der støtter energisikkerhedsmålsætninger vedrørende diversificering og reduktion af energiafhængighed, herunder foranstaltninger, der sikrer fleksibilitet og langvarig forsyning af nukleart brændsel, især med henblik på udvikling af nuklear produktionskapacitet.

                  5.

                  Fastsætte fremadskuende målsætninger og mål vedrørende markedsintegration, især skitsere en strategi og en tidsplan for fremskridtet hen mod fuldt ud markedsbaserede priser.

                  6.

                  Præcisere de nationale målsætninger og finansieringsmål inden for forskning, innovation og konkurrenceevne, især for så vidt angår energiunionen, der skal nås mellem 2023 og 2030, så de er nemme at måle, er egnede til formålet og kan støtte gennemførelsen af målene inden for andre dimensioner af den integrerede nationale energi- og klimaplan. Underbygge sådanne målsætninger med specifikke og tilstrækkelige politikker og foranstaltninger, herunder dem, som skal udvikles i samarbejde med andre medlemsstater såsom den europæiske strategiske energiteknologiplan.

                  7.

                  Bygge på den ramme, som Energisamarbejdet mellem Nordsølandene udgør, med henblik på udveksling af god praksis for støtteordninger for offshorevindenergi og potentielle projekter for at nå energiunionens mål om større energisikkerhed, bæredygtighed og konkurrenceevne. I lyset af Det Forenede Kongeriges beslutning om at forlade Den Europæiske Union bør der fastsættes foranstaltninger, der sikrer fortsat regionalt samarbejde med Irland for så vidt angår nødberedskab for elektricitet og forsyningssikkerhed for gas og olie.

                  8.

                  Forbedre den analyse af investeringsbehov og -kilder for alle energiunionens dimensioner, herunder passende finansiering på nationalt og regionalt plan samt EU-plan, der allerede er foretaget for visse områder, og supplere den med et generelt overblik over investeringsbehov, -risici og -hindringer.

                  9.

                  Angive alle energisubsidier, herunder navnlig til fossile brændstoffer, og de trufne foranstaltninger og planer for deres udfasning.

                  10.

                  Fremlægge luftforureningens konsekvenser i forskellige scenarier og underbyggende oplysninger, hvor synergier og afvejninger tages i betragtning.

                  11.

                  Præcisere aspekter vedrørende en rimelig og fair omstilling, navnlig ved at vurdere energifattigdommen, fastsætte dertil knyttede målsætninger og beskrive de sociale, beskæftigelsesmæssige og kompetencemæssige virkninger af politikkerne, foranstaltningerne og målsætningerne. Der bør sættes særlig fokus på kul- og kulstofintensive regioner og på, hvordan de vil blive påvirket af energiomstillingen. Inkludere en detaljeret vurdering af energifattigdomsspørgsmålet sammen med eventuelt relaterede målsætninger eller specifikke politikker og foranstalninger, jf. forordning (EU) 2018/1999.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2019.

               På Kommissionens vegne

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 279.

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1027 final.

         (5)  COM(2019) 528 final af 5.6.2019.

         (6)  SWD(2019) 279 final.

         (7)  SWD(2019) 279 final.

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/841 af 30. maj 2018 om medtagelse af drivhusgasemissioner og -optag fra arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug i klima- og energirammen for 2030 og om ændring af forordning (EU) nr. 525/2013 og afgørelse nr. 529/2013/EU (EUT L 156 af 19.6.2018, s. 1).

         (9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).


title: Rådets henstilling af 12. februar 2019 om udnævnelse af et medlem af Den Europæiske Centralbanks direktion

text:
               15.2.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 60/1

      RÅDETS HENSTILLING
      af 12. februar 2019
      om udnævnelse af et medlem af Den Europæiske Centralbanks direktion
      (2019/C 60/01)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 283, stk. 2, og artikel 139, stk. 2,
      som henviser til protokol (nr. 4) om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 11.2,
      HENSTILLER HERMED TIL DET EUROPÆISKE RÅD AT:
      Philip R. LANE udnævnes til medlem af Den Europæiske Centralbanks direktion for en embedsperiode på otte år med virkning fra den 1. juni 2019.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2019.

               På Rådets vegne

            E.O. TEODOROVICI

               Formand


title: Kommissionens henstilling (EU) 2019/534 af 26. marts 2019 Cybersikkerheden i forbindelse med 5G-net

text:
               29.3.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 88/42

      KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2019/534
      af 26. marts 2019
      Cybersikkerheden i forbindelse med 5G-net
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Kommissionen har anerkendt, at etableringen af femte generation (5G) af netteknologier åbner store muligheder for fremtidige digitale tjenester og prioriteres højt i strategien for et digitalt indre marked. Kommissionen vedtog 5G-handlingsplanen for at sikre, at Unionen har den konnektivitetsinfrastruktur, der er nødvendig for den digitale omstilling fra og med 2020 (1).

                  (2)

                  5G-nettene vil bygge videre på den nuværende fjerde generation (4G) af netteknologier ved at sikre ny kapacitet og blive den centrale infrastruktur og katalysator for store dele af Unionens økonomi. Når de er indført, vil 5G-nettene udgøre rygraden i en lang række tjenesteydelser, som er afgørende for det indre markeds funktion og for opretholdelsen og driften af vitale samfundsmæssige og økonomiske funktioner — f.eks. energi, transport, bankvæsen og sundhed samt industrielle kontrolsystemer. Tilrettelæggelsen af demokratiske processer, såsom valg, vil også blive mere og mere afhængig af digital infrastruktur og af 5G-net.

                  (3)

                  Mange kritiske tjenesters afhængighed af 5G-nettene vil medføre særlig alvorlige konsekvenser i tilfælde af systemiske og omfattende forstyrrelser. Som følge heraf er det af strategisk betydning for Unionen at sikre cybersikkerheden i forbindelse med 5G-net på et tidspunkt, hvor cyberangreb er hyppigere og mere sofistikerede end nogensinde før.

                  (4)

                  Den indbyrdes forbundne og tværnationale karakter af de infrastrukturer, der understøtter det digitale økosystem, og de involverede truslers grænseoverskridende karakter betyder, at alle væsentligt svage punkter og/eller cybersikkerhedshændelser i forbindelse med 5G-nettet i en enkelt medlemsstat vil påvirke hele Unionen. Derfor bør der træffes foranstaltninger for at understøtte et højt fælles cybersikkerhedsniveau for 5G-net.

                  (5)

                  Behovet for en indsats på EU-plan er blevet bekræftet af medlemsstaterne. Det Europæiske Råd ser i sine konklusioner af 21. marts 2019 frem til en henstilling fra Kommissionen om en fælles tilgang til sikkerheden i forbindelse med 5G-net (2).

                  (6)

                  Det bør være et vigtigt mål at sikre europæisk suverænitet under fuld overholdelse af europæiske værdier som åbenhed og tolerance (3). Udenlandske investeringer i strategiske sektorer, erhvervelse af kritiske aktiver, teknologier og infrastrukturer i Unionen samt levering af kritisk udstyr kan også udgøre en sikkerhedsmæssig risiko for Unionen.

                  (7)

                  Cybersikkerheden i forbindelse med 5G-net er afgørende for at sikre Unionens strategiske autonomi, som det fremgår af den fælles meddelelse »Forbindelserne mellem EU og Kina i et strategisk perspektiv« (4).

                  (8)

                  Europa-Parlamentet opfordrer i sin beslutning om sikkerhedstrusler forbundet med den stigende kinesiske teknologiske tilstedeværelse i EU ligeledes Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger på EU-plan (5).

                  (9)

                  Nærværende henstilling imødegår cybersikkerhedsrisiciene i 5G-net ved at fastsætte retningslinjer for passende foranstaltninger til risikoanalyse og -håndtering på nationalt plan, for udvikling af en koordineret europæisk risikovurdering og for fastlæggelse af en proces til at udvikle en fælles værktøjskasse med de bedste risikohåndterringsforanstaltninger.

                  (10)

                  Der foreligger en stærk EU-lovramme til beskyttelse af elektroniske kommunikationsnet.

                  (11)

                  Unionens ramme for elektronisk kommunikation (6) fremmer konkurrencen, det indre marked og slutbrugernes interesser og forfølger via den europæiske kodeks for elektronisk kommunikation (7) et yderligere konnektivitetsmål udtrykt i resultater: udbredt adgang til og brug af fast- og mobilnet med meget høj kapacitet for alle Unionens borgere og virksomheder, samtidig med at borgernes interesser beskyttes. I henhold til direktiv 2002/21/EF skal medlemsstaterne sikre, at de offentlige kommunikationsnets integritet og sikkerhed opretholdes, herunder er de forpligtede til at sikre, at virksomheder, der udbyder offentlige kommunikationsnet eller offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester, træffer tekniske og organisatoriske foranstaltninger for på passende vis at styre risiciene for sikkerheden i deres net og tjenester. Det fastsættes også, at de kompetente nationale tilsynsmyndigheder har beføjelser, herunder beføjelse til at udstede bindende instrukser, for at sikre, at disse forpligtelser overholdes.

                  (12)

                  Desuden giver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF (8) medlemsstaterne mulighed for at knytte vilkår vedrørende sikring af offentlige net mod uautoriseret adgang til den generelle tilladelse med henblik på at beskytte kommunikationshemmeligheden i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF (9).

                  (13)

                  For at støtte gennemførelsen af disse forpligtelser har Unionen oprettet en række samarbejdsorganer. Agenturet for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) har sammen med Kommissionen, medlemsstaterne og de nationale tilsynsmyndigheder udarbejdet tekniske retningslinjer for de nationale tilsynsmyndigheder vedrørende indberetning af hændelser, sikkerhedsforanstaltninger, trusler og aktiver (10). Den samarbejdsgruppe, der er nedsat ved direktiv (EU) 2016/1148 (11) (»samarbejdsgruppen«), samler de kompetente myndigheder for at støtte og fremme samarbejdet, navnlig ved at give strategisk vejledning om aktiviteterne i netværket af enheder, der håndterer IT-sikkerhedshændelser, og som på teknisk plan letter det operationelle samarbejde.

                  (14)

                  Den fremtidige europæiske ramme for cybersikkerhedscertificering (12) bør være et væsentligt hjælperedskab til at sikre et ensartet sikkerhedsniveau Den bør gøre det muligt at udvikle cybersikkerhedscertificeringsordninger for at opfylde behovene hos brugere af 5G-relateret udstyr og software. Disse infrastrukturers afgørende betydning bør gøre det til en umiddelbar prioritet at opstille relevante europæiske cybersikkerhedscertificeringsordninger for informations- og kommunikationsteknologiske produkter, tjenester eller processer, der anvendes til 5G-net. Medlemsstaterne og markedsaktørerne bør deltage aktivt i udviklingen af disse certificeringsordninger, herunder ved at yde støtte til fastlæggelse af specifikke beskyttelsesprofiler for 5G-net.

                  (15)

                  I mangel af harmonisering på EU-plan kan medlemsstaterne ved hjælp af nationale tekniske forskrifter vedtaget i overensstemmelse med EU-retten fastsætte, at en europæisk cybersikkerhedscertificeringsordning bør være obligatorisk. Medlemsstaterne kan også anvende europæiske cybersikkerhedscertificeringsordninger i forbindelse med offentlige udbud og direktiv 2014/24/EU (13) og kan understøtte udviklingen af hjælpemekanismer — som f.eks. en støtteplatform — til offentlige indkøberes køb af cybersikkerhedsløsninger.

                  (16)

                  En høj beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred udgør en vigtig del af 5G-nettets sikkerhed. Der er også på EU-plan fastlagt regler for at garantere sikker behandling af personoplysninger, herunder i forbindelse med elektronisk kommunikation. I den generelle forordning om databeskyttelse (14) fastsættes forpligtelsen til at behandle personoplysninger på en måde, der holder dem sikre, herunder for at forhindre uautoriseret adgang til eller brug af personoplysninger og databehandlingsudstyret. Direktivet om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation indeholder nærmere regler om beskyttelse af kommunikationshemmeligheden og slutbrugernes terminaludstyr. Heri pålægges tjenesteudbyderne også forpligtelser til at træffe passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger for at beskytte deres tjenester.

                  (17)

                  Unionen har også vedtaget et instrument, der vil beskytte kritisk infrastruktur og kritiske teknologier såsom dem, der anvendes i kommunikation, ved at give medlemsstaterne mulighed for at screene udenlandske direkte investeringer af hensyn til sikkerheden eller den offentlige orden og ved at skabe en samarbejdsmekanisme, hvor medlemsstaterne og Kommissionen kan udveksle oplysninger og udtrykke betænkeligheder vedrørende bestemte investeringer (15).

                  (18)

                  Medlemsstaterne og operatørerne er i øjeblikket ved at træffe vigtige forberedende foranstaltninger, der skal muliggøre en storstilet udrulning af 5G-net. Flere medlemsstater har udtrykt bekymring over potentielle sikkerhedsrisici vedrørende 5G-net i forbindelse med gennemførelsen af procedurerne for tildelingen af brugsrettigheder til de frekvensbånd, der er udpeget til 5G-net (16), og har undersøgt foranstaltninger til håndtering af disse risici.

                  (19)

                  Ved håndteringen af cybersikkerhedsrisiciene i 5G-net bør der tages hensyn til både tekniske og andre faktorer. Tekniske faktorer kan omfatte cybersikkerhedssårbarheder, som kan udnyttes til at opnå uautoriseret adgang til oplysninger (cyberspionage af enten økonomiske eller politiske grunde) eller andre skadelige formål (cyberangreb med det formål at forårsage afbrydelser eller ødelæggelser af systemer og data). Det er vigtigt at se på behovet for dels at beskytte nettene igennem hele deres livscyklus, dels at dække alt relevant udstyr, herunder i forbindelse med design, udvikling, anskaffelse, udrulning, drift og vedligeholdelse af 5G-nettene.

                  (20)

                  Andre faktorer kan omfatte lovgivningsmæssige eller andre krav til leverandører af informations- og kommunikationsteknologiudstyr. I en vurdering af sådanne faktorers betydning vil der bl.a. skulle tages højde for den samlede risiko for påvirkning fra et tredjeland, navnlig med hensyn til dets forvaltningsmodel, mangel på sikkerhedssamarbejdsaftaler eller lignende ordninger for databeskyttelse såsom beslutninger om et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau mellem Unionen og det pågældende tredjeland, landets deltagelse i multilaterale, internationale eller bilaterale cybersikkerhedsaftaler, bekæmpelse af cyberkriminalitet samt databeskyttelse.

                  (21)

                  I udviklingen af en EU-tilgang til sikkerheden i forbindelse med 5G-net bør der som et vigtigt skridt foretages og færdiggøres en risikovurdering på nationalt plan. Dette vil hjælpe medlemsstaterne med på baggrund af denne vurdering at tilpasse de nationale foranstaltninger vedrørende sikkerhedskrav og risikohåndterring.

                  (22)

                  Der bør foretages en koordinering for at sikre effektive foranstaltninger til håndtering af disse cybertrusler, hvilket har afgørende betydning for et velfungerende indre marked og for beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred.

                  (23)

                  De nationale risikovurderinger bør danne grundlag for en koordineret EU-risikovurdering, der består af en kortlægning af trusselsbilledet og en fælles evaluering, der med støtte fra Kommissionen foretages af medlemsstaterne sammen med Det Europæiske Agentur for Cybersikkerhed (ENISA).

                  (24)

                  Samarbejdsgruppen bør under hensyntagen til de nationale og EU's risikovurderinger skabe en værktøjskasse til afdækning af forskellige typer cybersikkerhedsrisici og mulige foranstaltninger til at afbøde risiciene på områder som certificering, afprøvning og adgangskontrol. Den bør også indkredse eventuelle særlige tiltag, der egner sig til håndtering af risici, som en eller flere medlemsstater har udpeget. Samarbejdsgruppen bør trække på støtte fra Det Europæiske Agentur for Cybersikkerhed (ENISA), Europol, Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC) og EU's Efterretnings- og Situationscenter. Denne værktøjskasse bør tjene som rettesnor for Kommissionen i udviklingen af fælles minimumskrav som yderligere garanti for et højt cybersikkerhedsniveau for 5G-net i hele Unionen.

                  (25)

                  Med hensyn til foranstaltninger til håndtering af cybersikkerhedsrisici bør det overvejes at øge cybersikkerheden ved at benytte flere forskellige leverandører til etableringen af de enkelte net.

                  (26)

                  Denne henstilling bør ikke berøre medlemsstaternes beføjelser med hensyn til aktiviteter vedrørende offentlig sikkerhed, forsvar, statens sikkerhed og statens aktiviteter på det strafferetlige område, herunder medlemsstaternes ret til at udelukke tjenesteudbydere eller leverandører fra deres markeder af hensyn til den nationale sikkerhed.

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
      I.   MÅL

                  1.

                  Med henblik på at bidrage til udviklingen af en EU-tilgang til sikring af cybersikkerheden i forbindelse med 5G-net udpeger denne henstilling de tiltag, der bør træffes for, at:

                              a)

                              medlemsstaterne kan vurdere de cybersikkerhedsrisici, der påvirker 5G-net på nationalt plan, og træffe de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger

                              b)

                              medlemsstaterne og de relevante EU-institutioner, EU-agenturer og andre EU-organer i fællesskab kan udarbejde en koordineret EU-risikovurdering på grundlag af den nationale risikovurdering

                              c)

                              den samarbejdsgruppe, der er nedsat ved direktiv (EU) 2016/1148 (samarbejdsgruppen) kan fastlægge et eventuelt fælles sæt foranstaltninger, der skal træffes for at afbøde de cybersikkerhedsrisici, som er forbundet med infrastrukturer, der understøtter det digitale økosystem, navnlig 5G-net.

            II.   DEFINITIONER

                  2.

                  I denne henstilling forstås ved:
                  a)   »5G-net«: et sæt af alle relevante netinfrastrukturelementer for mobil og trådløs kommunikationsteknologi, som anvendes til at skabe konnektivitet og værdiforøgende tjenester, med højydelsesegenskaber såsom meget høj datahastighed og -kapacitet, kommunikation med lav latenstid, ultrahøj pålidelighed og understøttelse af et stort antal forbundne enheder. Disse kan omfatte gamle netelementer baseret på tidligere generationer af mobil og trådløs kommunikationsteknologi såsom 4G eller 3G. 5G-net bør anses for at omfatte alle relevante dele af nettet.
                  b)   »infrastrukturer, der understøtter det digitale økosystem«: infrastrukturer, der anvendes til digitalisering af en lang række kritiske anvendelser i vores økonomi og samfund.

            III.   TILTAG PÅ NATIONALT PLAN

                  3.

                  Medlemsstaterne bør senest den 30. juni 2019 foretage en risikovurdering af 5G-infrastrukturen og herunder fastlægge de mest følsomme elementer, hvor sikkerhedsbrud ville have betydelige negative konsekvenser. Inden for samme frist bør medlemsstaterne også gennemgå sikkerhedskravene og de gældende risikohåndterringsmetoder på nationalt plan for at tage højde for de cybertrusler, der kan opstå i forbindelse med i) tekniske faktorer, såsom 5G-nettets specifikke tekniske egenskaber, og ii) andre faktorer som f.eks. den retlige og politiske ramme, som leverandører af informations- og kommunikationsteknologiudstyr kan være underlagt i tredjelande.

                  4.

                  På grundlag af denne nationale risikovurdering og evaluering og under hensyntagen til den igangværende koordinerede indsats på EU-plan bør medlemsstaterne:

                              a)

                              opdatere sikkerhedskravene og de anvendte risikohåndterringsmetoder i forbindelse med 5G-net

                              b)

                              ajourføre de relevante forpligtelser, der pålægges virksomheder, som udbyder offentlige kommunikationsnet eller offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester i medfør af artikel 13a og 13b i direktiv 2002/21/EF

                              c)

                              knytte vilkår vedrørende sikring af offentlige net mod uautoriseret adgang til den generelle tilladelse og anmode de virksomheder, der deltager i eventuelle kommende procedurer for tildeling af brugsret til radiofrekvenser i 5G-frekvensbånd, forpligte sig til at opfylde sikkerhedskravene i forbindelse med net i direktiv 2002/20/EF

                              d)

                              anvende andre forebyggende foranstaltninger, der tager sigte på at afbøde potentielle cybersikkerhedsrisici.

                  5.

                  De i punkt 4 omhandlede foranstaltninger bør omfatte strengere forpligtelser for leverandører og operatører til at holde de følsomme dele af nettene sikre samt forpligtelser til, hvor det er relevant, at give de kompetente nationale myndigheder adgang til relevante oplysninger om planlagte ændringer i elektroniske kommunikationsnet samt krav om specifikke informationsteknologikomponenter og -systemer, hvis sikkerhed og integritet på forhånd er afprøvet af de nationale kontrol-/certificeringslaboratorier.

                  6.

                  To eller flere medlemsstater bør gennemføre fælles sikkerhedsevalueringer, hvor de anvender og deler den passende tekniske ekspertise og de passende tekniske faciliteter vedrørende infrastrukturer, der understøtter det digitale økosystem og 5G-net, når f.eks. den samme virksomhed er aktiv eller anlægger netinfrastruktur i mere end én medlemsstat, eller hvis der er betydelige ligheder i netstrukturen. Det Europæiske Agentur for Cybersikkerhed (ENISA), Europol og Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC) bør prioritere anmodninger fra medlemsstaterne om støtte hertil. Resultaterne af disse evalueringer bør sendes til samarbejdsgruppen og netværket af enheder, der håndterer IT-sikkerhedshændelser.

            IV.   KOORDINERET INDSATS PÅ EU-PLAN

                  7.

                  For at udvikle en fælles tilgang til håndtering af cybersikkerhedsrisiciene i 5G-net bør medlemsstaterne senest den 30. april 2019 indføre et særligt arbejdsforløb i samarbejdsgruppen. Medlemsstaterne bør invitere de relevante myndigheder til at deltage i samarbejdsgruppens arbejde, når det findes hensigtsmæssigt.

         En koordineret europæisk risikovurdering

                  8.

                  Medlemsstaterne bør udveksle oplysninger med hinanden og med de relevante EU-organer for at skabe en fælles bevidsthed om de eksisterende og potentielle cybersikkerhedsrisici i 5G-net.

                  9.

                  Medlemsstaterne bør senest den 15. juli 2019 sende deres nationale risikovurderinger til Kommissionen og til Det Europæiske Agentur for Cybersikkerhed (ENISA).

                  10.

                  Det Europæiske Agentur for Cybersikkerhed (ENISA) bør udfærdige en konkret kortlægning af trusselsbilledet vedrørende 5G-net. Samarbejdsgruppen og netværket af enheder, der håndterer IT-sikkerhedshændelser, som er oprettet ved direktiv (EU) 2016/1148, bør støtte denne proces.

                  11.

                  Med støtte fra Kommissionen og sammen med Det Europæiske Agentur for Cybersikkerhed (ENISA) bør medlemsstaterne under hensyntagen til alle disse forhold og senest den 1. oktober 2019 foretage en fælles evaluering af eksponeringen på EU-plan med hensyn til de risici, der er forbundet med infrastrukturer, som understøtter det digitale økosystem, navnlig 5G-net.

                  12.

                  I den fælles evaluering bør der lægges vægt på at analysere risiciene for de særligt følsomme eller sårbare elementer i 5G-nettets centrale dele, for drifts- og vedligeholdelsescentre samt for de 5G-accessnetelementer, som anvendes til industrielle applikationer.

                  13.

                  I anden fase bør denne fælles evaluering udvides til at omfatte andre strategiske dele af den digitale værdikæde.

         En fælles EU-værktøjskasse til håndtering af risiciene

                  14.

                  Samarbejdsgruppen bør i sit arbejde indkredse god praksis blandt de nationale foranstaltninger af den type, der omhandles i punkt 4. På grundlag af de nationale eksempler på god praksis bør der senest den 31. december 2019 opnås enighed om en værktøjskasse, der med passende, effektive og forholdsmæssige risikohåndterringsforanstaltninger til afbødning af de udpegede cybersikkerhedsrisici på nationalt plan og EU-plan kan tjene som rettesnor for Kommissionen i udviklingen af fælles minimumskrav som yderligere garanti for et højt cybersikkerhedsniveau for 5G-net i hele Unionen.

                  15.

                  Værktøjskassen bør omfatte:

                              a)

                              en fortegnelse over de typer sikkerhedsrisici, der kan påvirke cybersikkerheden i forbindelse med 5G-net (f.eks. risici vedrørende forsyningskæden, sårbart software, adgangskontrol, den retlige og politiske ramme, som leverandører af informations- og kommunikationsteknologiudstyr kan være underlagt i tredjelande), samt

                              b)

                              en række mulige afhjælpende foranstaltninger (f.eks. certificering foretaget af en uafhængig tredjepart vedrørende hardware, software eller tjenester, formel afprøvning af hardware og software eller overensstemmelseskontrol, procedurer, der sikrer gennemførelse og håndhævelse af adgangskontrol, indkredsning af produkter, tjenester eller leverandører, der betragtes som potentielt ikke-sikre osv.). Foranstaltningerne bør omfatte alle typer sikkerhedsrisici, der efter risikovurderingen er blevet påpeget i en eller flere medlemsstater.

                  16.

                  Når der er opstillet europæiske cybersikkerhedscertificeringsordninger vedrørende 5G-net, bør medlemsstaterne i overensstemmelse med EU-retten vedtage nationale tekniske forskrifter, der foreskriver obligatorisk certificering af de informations- og kommunikationsteknologiske produkter, tjenester eller systemer, der omfattes af disse ordninger.

                  17.

                  Medlemsstaterne bør sammen med Kommissionen fastlægge de vilkår vedrørende sikring af offentlige net mod uautoriseret adgang, der skal tilknyttes den generelle tilladelse, og sikkerhedskrav i forbindelse med net med henblik på at anmode om tilsagn fra de virksomheder, der deltager i procedurer for tildeling af brugsret til radiofrekvenser i 5G-frekvensbånd i henhold til direktiv 2002/20/EF. Disse bør, hvis det er muligt, afspejles i foranstaltningerne i punkt 4, litra c).

                  18.

                  Medlemsstaterne bør samarbejde med Kommissionen om at udarbejde særlige sikkerhedskrav, der kan finde anvendelse ved offentlige indkøb i forbindelse med 5G-net. Heri bør indgå obligatoriske krav om at indføre cybersikkerhedscertificeringsordninger i forbindelse med offentlige udbud, for så vidt sådanne ordninger endnu ikke er bindende for alle leverandører og operatører.

            V.   EVALUERING

                  19.

                  Medlemsstaterne bør samarbejde med Kommissionen om senest den 1. oktober 2020 at vurdere virkningerne af denne henstilling med henblik på at fastlægge hensigtsmæssige fremgangsmåder. I denne vurdering bør der tages højde for resultatet af den koordinerede EU-risikovurdering og EU-værktøjskassen.

         Udfærdiget i Strasbourg, den 26. marts 2019.

               På Kommissionens vegne

            Julian KING

               Medlem af Kommissionen

         (1)  COM(2016) 588 final.

         (2)  Det Europæiske Råds konklusioner af 21. og 22. marts 2019.

         (3)  Tale om Unionens tilstand 2018 — Tid til europæisk suverænitet, den 12. september 2018.

         (4)  JOIN(2019) 5 final.

         (5)  www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+TA+P8-TA-2019-0156+0+DOC+PDF+V0//DA.

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33) og særdirektiverne.

         (7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 af 11. december 2018 om oprettelse af en europæisk kodeks for elektronisk kommunikation (EUT L 321 af 17.12.2018, s. 36).

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) (EFT L 108 af 24.4.2002, s. 21).

         (9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation)( EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37).

         (10)  https://resilience.enisa.europa.eu/article-13.

         (11)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1148 af 6. juli 2016 om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles sikkerhedsniveau for net- og informationssystemer i hele Unionen (EUT L 194 af 19.7.2016, s. 1).

         (12)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets Forordning om ENISA, »EU's Agentur for Cybersikkerhed«, om ophævelse af forordning (EU) nr. 526/2013 og om cybersikkerhedscertificering af informations- og kommunikationsteknologi (»forordningen om cybersikkerhed«), COM(2017) 477 final — 2017/0225 (COD).

         (13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65).

         (14)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

         (15)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/452 af 19. marts 2019 om et regelsæt for screening af udenlandske direkte investeringer i Unionen (EUT L 79 I af 21.3.2019, s. 1).

         (16)  Auktionsproceduren vedrørende mindst ét frekvensbånd forventes gennemført i 2019 i 11 medlemsstater: Belgien, Frankrig, Grækenland, Irland, Litauen Nederlandene, Portugal, Tjekkiet, Tyskland, Ungarn og Østrig. Der er i 2020 planlagt seks auktioner mere i følgende medlemsstater: Det Forenede Kongerige Litauen (forskellige frekvenser), Malta, Polen Slovakiet og Spanien. Kilde: http://5gobservatory.eu/observatory-overview/observatory-reports/.