title: Kommissionens henstillling nr. 1758/78/EKSF af 26. juli 1978 om indførelse af en antidumpingtold for visse profiler af jern og stål med oprindelse i Spanien

text:
Nr. L 203/28                                  De Europæiske Fællesskabers Tidende                                    27. 7. 78
                                KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 1758 /78/ EKSF
                                                       af 26. juli 1978
                om indførelse af en endelig antidumpingtold for visse profiler af jern og stål
                                                  med oprindelse i Spanien
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE                                     pingtold, gav Kommissionen de berørte parter lejlig
FÆLLESSKABER HAR —                                                 hed til skriftligt at fremlægge deres synspunkter og
                                                                   gav de direkte implicerede parter, som anmodede
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det                herom, lejlighed til mundtligt at fremlægge deres syns
europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 74 og            punkter ;
86,
                                                                   for så vidt de berørte parter imidlertid ikke benyttede
under henvisning til Kommissionens henstilling 77/                 sig af lejligheden til at fremlægge deres synspunkter
329/EKSF af 15. april 1977 om beskyttelse mod dum                 eller fremføre deres argumenter, måtte Kommissionen
ping, præmier eller subventioner fra lande, der ikke til          drage sine konklusioner på grundlag af de forelig
hører Det europæiske Kul- og Stålfællesskab ('), som               gende kendsgerninger ;
ændret ved henstilling nr. 3004/77/EKSF (2), særlig ar
tikel 17 og 19,
                                                                   på baggrund af den særlige situation på de nationale
under henvisning til udtalelse fra Det rådgivende Ud              og internationale stålmarkeder fandt Kommissionen,
valg, nedsat i henhold til henstilling 77/329/ EKSF, og            at salget på det spanske hjemmemarked ikke fandt
                                                                   sted i overensstemmelse med normal praksis, og at det
ud fra følgende betragtninger :                                    derfor ikke var muligt at foretage en rimelig sammen
                                                                   ligning med henblik på fastsættelse af dumpingmarge
Kommissionen har modtaget en klage, der er indgivet                ner ;
på den berørte fællesskabsindustris vegne, og som in
deholder beviser for, at der sker dumping af visse profi          derfor har Kommissionen besluttet at basere sine dum
ler af jern og stål med oprindelse i Spanien og visse              pingberegninger på produktionsomkostningerne i et
andre lande samt beviser for en deraf følgende betyde
                                                                   land, der anses for at være en af de mest effektive pro
lig skade ;
                                                                   ducenter af den pågældende vare ifølge de seneste fore
da det fremgik af de modtagne oplysninger, at klagen               liggende offenliggjorte oplysninger ;
kunne antages til behandling, og at det kunne blive
nødvendigt at træffe beskyttelsesforanstaltninger, un             beregningerne af disse produktionsomkostninger er
derrettede Kommissionen officielt de berørte importø              foretaget under skyldig hensyntagen til bl.a. : råvarer
rer og eksportører herom ; den offenliggjorde en med              (jernmalm, sinter, pellets, skrot, ferrolegeringer og an
delelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende om, at               dre jernholdige sintringsstoffer), energiomkostninger
en undersøgelse vedrørende den pågældende im                      (koks, brændselsolie, elektricitet), lønomkostninger,
port (3), ville blive begyndt ; herefter indledtes en un          herunder også til social sikring, andre dirftsomkostnin
dersøgelse af sagen i samarbejde med medlemssta                   ger (herunder vedligeholdelsesomkostninger og
terne ;                                                            transportomkostninger) og kapitalomkostninger, hvor
                                                                   til der blev medregnet et rimeligt beløb for administra
da den foreløbige undersøgelse viste, at der forelå dum           tion, salgsomkostninger og eventuelle andre omkost
ping, samt at der forelå tilstrækkeligt bevis for skade,           ninger samt avance ;
og da der i Fællesskabets interesse krævedes omgå
ende handling, indførte Kommissionen ved henstil
ling nr. 1 59/78/EKSF (4) en midlertidig antidumping              denne beregning har bekræftet, at de af Kommissio
told på importen af de pågældende varer ;                          nen offentliggjorte basispriser er rimelige (7) ;
den nævnte midlertidige told er blevet forlænget (5) og            priserne på de i Fællesskabet importerede varer, som
suspenderet (6) ;                                                  er genstand for klagen, er blevet sammenlignet med
                                                                   disse basispriser ;
efter begyndelsen af undersøgelsen, som blev tilende
bragt efter fastsættelsen af den midlertidige antidum
                                                                   denne prissammenligning skete på basis af prisen fran
 !) EFT  nr.  L 114 af 5. 5. 1977, s. 6.
                                                                   ko Fællesskabets grænse, fortoldet ;
 2) EFT  nr.  L 352 af 31 . 12. 1977, s. 13 .
 3) EFT  nr.  C 33 af 9 . 2. 1978 , s. 3 .                         (7) Kommissionens meddelelse af 31 . 12. 1977 om basispri
 <) EFT   nr. L 23 af 28 . 1 . 1978 , s. 3 .                           ser på visse jern- og stålprodukter (EFT nr. L 353 af 31 .
 5) EFT  nr.  L 115 af 27. 4. 1978 .                                   12. 1977, s. 1 ), som ændret ved meddelelse af 5. 7. 1978
 6) EFT  nr.  L 120 af 4. 5. 1978 .                                    (EFT nr. L 183 af 5. 7. 1978 , s. 3).
 ---pagebreak--- 27. 7. 78                                   De Europæiske Fællesskabers Tidende                              Nr. L 203/29
undersøgelsen har vist, at de pågældende varer blev til        skabets interesse nødvendigt at indføre en endelig anti
budt i Fællesskabet til importpriser, der lå under basis       dumpingtold og definitivt at opkræve det beløb der er
priserne, og at der har fundet dumping sted med en              stillet sikkerhed for i form af midlertidig told ;
margen svarende til denne prisforskel ;
                                                                den endelige told bør svare til forskellen mellem den
hvad angår skaden for den berørte industrigren, viser           af Kommissionen offentliggjorte basispris for de på
de for Kommissionen forelagte oplysninger, at den               gældende varer og deres importpris i Fællesskabet un
samlede import i Fællesskabet af de pågældende varer            der skyldig hensyntagen til en eventuel lavere værdi,
er steget fra 374 000 tons i 1974 til 519 000 tons i            som importøren måtte påberåbe sig og på tilfredsstil
 1977, medens importen med oprindelse i Spanien er              lende måde påvise over for de kompetente nationale
steget fra 32 000 tons til 259 000 tons i løbet af              myndigheder ;
samme periode, således at den har kunnet opnå en
samlet markedsandel i Fællesskabet på 9 % og en an             der er imidlertid ingået visse aftaler mellem Fællesska
del på 6 % i Fællesskabet, for så vidt angår importen           bet og Spanien i forbindelse med handel med varer af
med oprindelse i Spanien samt importen med oprin               jern og stål ;
delse i Japan, Sydafrika, Tjekkoslovakiet og Ungarn,
med hensyn til hvilken der allerede er truffet beskyttel
sesforanstaltninger i Fællesskabet eller indgået aftaler        disse aftaler, som Kommissionen finder tilfredsstil
om stål med EKSF ;                                              lende, gør det muligt at suspendere den endelige told,
                                                                der er blevet indført i overensstemmelse med denne
                                                                henstilling, samt at udelukke visse transaktioner fra
Fællesskabets jern- og stålindustri befinder sig i en kri      den endelige opkrævning —
sesituation præget af et fald i beverancerne af de på
gældende varer på ca. 21 % i perioden 1974-1977 i
 Fællesskabet, af en nedgang i beskæftigelsen fra
780 000 til 720 000 i perioden 1974-1977 samt af ned
sat arbejdstid, hvorfor Fællesskabets jern- og stålindu        RETTET FØLGENDE HENSTILLING :
stri har haft faldende overskud eller alvorlige tab i de
fleste af de berømte virksomheder ;
                                                                                Artikel 1
for at bøde på denne situation har Kommissionen ind
ført et system med vejledende priser (!), for salg inden
for Fællesskabet af visse jern- og og stålprodukter frem       1 . Der indføres antidumpingtold på følgende varer
stillet af den europæiske jern - og stålindustri ;              med oprindelse i Spanien :
                                                                — visse profiler, herunder U-, I- og H-profiler, af jern
importpriserne i Fællesskabet på de varer med oprin                 og stål, kun varmtvalsede eller strengpressede,
delse i Spanien er betydelig lavere end de nævnte vejle
dende priser og forhindrer de europæiske producenter            — position i den fælles toldtarif : 73.11 A I,
i at opnå de vejledende priser og bringer ligevægten i
det samlede prissystem i fare og forvolder eller truer          — NIMEXE 73.11 — 11 , 12, 14 og 16.
med at forvolde betydelig skade for Fællesskabets in
dustri eller for en stor del af denne ;
                                                                2.     Denne told er lig med forskellen mellem den
                                                                faktiske pris (basispris plus tillæg) ifølge kontrakt, fran
                                                                ko grænse, fortoldet, og den af Kommissionen seneste
det fremgår af den endelige konstatering af de faktiske         offentliggjorte faktiske pris (basispris plus tillæg) for
forhold, at fællesskabsindustrien har lidt betydelig
skade, eller at den, hvis der ikke var truffet midlerti
                                                                denne vare, fastsat på tidspunktet for dets overgang til
                                                                fri omsætning i Fællesskabet.
dige foranstaltninger, ville have lidt betydelig skade på
grund af importen af varer med oprindelse i Spanien
sammen med importen af varer fra Japan, Sydafrika,              3. Toldbeløbet nedsættes forholdsmæssigt, for så
Tjekkoslovakiet og Ungarn, som også er genstand for             vidt importøren over for de kompetente nationale
beskyttelsesforanstaltninger, eller som er omfattet af          myndigheder godtgør, at den i stk. 2, ovenfor nævnte
aftaler om stål indgået med Fællesskabet ;                      prisforskel skyldes en lavere værdi som følge af, at va
                                                                rernes kvalitet er ringere end den ringeste kvalitet, der
                                                                er beskrevet i Kommissionens seneste offentliggørelse
i betragtning af den alvorlige situation, som Fællesska        af basispriser.
bets jern- og stålindustri befinder sig i, er det i Fælles
(') EFT nr. L 114 af 5. 5. 1977, s. 1 , EFT nr. C 174 af 22. 7. 4.     Denne told skal opkræves efter samme frem
    1977 og EFT nr. L 352 af 31 . 12. 1977, s. 17.              gangsmåde som anden told.
 ---pagebreak--- Nr. L 203/30                             De Europæiske Fællesskabers Tidende                                  27. 7. 78
                         Artikel 2                              nogen prisrevisionsklausul, der giver . mulighed for
De beløb, der er stillet sikkerhed for i form af midlerti
                                                                tilpasning af de aftalte priser til Fællesskabets basis
                                                                priser ;
dig told i henhold til bestemmelserne i henstilling nr.
159/78/EKSF for varer med oprindelse i Spanien op           c) leverancer ifølge kontrakter, hvortil der er henvist i
kræves definitivt i det omfang, de ikke overstiger den i        ovenstående punkt b), og som er bestemt til skibs
                                                                værfter inden for Fællesskabet.
denne henstilling fastsatte toldsats.
                         Artikel 3                                                   Artikel 5
Anvendelsen af den endelig antidumpingtold, der er           Denne henstilling meddeles medlemsstaterne.
indført i henhold til ovenstående artikel 1 , suspende
res .                                                        Den træder i kraft for hver enkelt medlemsstats ved
                                                             kommende på datoen for offentliggørelsen i De Euro
                         Artikel 4                           pæiske Fællesskabers Tidende.
Uanset bestemmelserne i artikel 2 skal de beløb, der
er stillet sikkerhed for i form af midlertidig told, ikke
opkræves endeligt, men de skal efter anmodning fra           Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 1978 .
den berørte importør refunderes, for så vidt angår
a) varmvalsede eller varmpressede profiler i U-, I- el                              På Kommissionens vegne
      ler H-form, højde mindre end 80 mm ;                                              Wilhelm HAFERKAMP
b) leverancer ifølge kontrakter, der er indgået inden
     den 20 . december 1977, og som ikke indeholder                                         Næstformand


Vigtig juridisk meddelelse

|

52005SC0140

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Maltas opdaterede konvergensprogram 2004-2007  /* SEK/2005/0140 endelig udg. */

	Bruxelles, den 2.2.2005SEK(2005) 140 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Maltas opdaterede konvergensprogram 2004-2007(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEI Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1] fastsættes det, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. lande, der ikke har indført den fælles valuta, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen. I overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet undersøge hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det udvalg, der er nedsat i henhold til traktatens artikel 114 (Det Økonomiske og Finansielle Udvalg). På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive udtalelse efter at have gennemgået programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede konvergensprogrammer, som også kan blive gennemgået af Rådet efter samme procedurer.De medlemsstater, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, deltager ikke i den fælles valuta, men skal med tiden opfylde konvergenskriterierne, herunder kriteriet om holdbare offentlige finanser, for at kunne indføre euroen. Da Maltas underskud på de offentlige finanser i 2003 var på 9,7 % af BNP, mens gældskvoten var på 70,4 % af BNP, fastslog Rådet den 5. juli 2004, at der var tale om et uforholdsmæssigt stort underskud og henstillede til, at det blev korrigeret senest i 2006. Man anbefalede desuden Malta at gennemføre strukturforanstaltninger for at rationalisere og mindske udgifterne og gribe effektivt ind inden den 5. november 2004 for at gennemføre de foranstaltninger, der er påtænkt for at nå underskudsmålet for 2005. De maltesiske myndigheder blev desuden opfordret til at sørge for, at stigningen i gældskvoten standses i 2005 og derefter vendes. I sin meddelelse af 22. december 2004 konkluderede Kommissionen, at den maltesiske regering havde truffet effektive forholdsregler for at nå sit underskudsmål for 2005.De medlemsstater, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, forpligtede sig til at fremlægge deres konvergensprogrammer inden den 15. maj 2004 og den første opdatering heraf inden udgangen af 2004.Maltas første konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007, blev fremlagt den 21. maj 2004 og gennemgået af Rådet den 5. juli 2004. Malta fremlagde en opdatering af sit konvergensprogram den 7. december 2004. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk gennemgang af denne opdatering under hensyntagen til Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2004 samt til adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output, henstillingerne i de generelle økonomiske retningslinjer for 2003-2005 og principperne i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om bedre samordning af finanspolitikken[3]. Dette giver anledning til følgende vurdering:-  Maltas første opdatering af konvergensprogrammet, der dækker perioden 2004-2007, blev fremlagt af den maltesiske regering den 7. december 2004. Programmet svarer i det store og hele til adfærdskodeksen. Mere specifikt er opdelingen af de offentlige udgifter ufuldstændig, og prisdataene følger ikke de harmoniserede definitioner.-  I det makroøkonomiske scenario, der præsenteres i det opdaterede program, forventes et gradvis opsving i den økonomiske aktivitet. Den anslåede BNP-vækstrate for 2004 (0,6 %) er lavere end i Kommissionens efterårsprognose for 2004 (1 %), mens vækstoverslagene for 2005 (1,5 %) og 2006 (1,8 %) forekommer plausible og helt i overensstemmelse med Kommissionens fremskrivninger. Væksten forventes at tage yderligere fart i slutningen af programperioden og nå op på 2,2 % i 2007. Alt i alt forekommer vækstoverslagene plausible.-  Den årlige inflation, der i Malta i øjeblikket udtrykkes som den årlige ændring i forbrugerprisindekset, er faldet noget i de senere måneder og anslås til 2,9 % på årsbasis for hele 2004. I fremskrivningerne for programperioden forventes inflationen at fortsætte sit fald og nå ned på 2,4 % i 2005 og 1,9 % i både 2006 og 2007. Den maltesiske liras effektive kurs steg meget beskedent i 2004 såvel nominelt som reelt. Liraens nominelle effektive kurs ventes at forblive stort set uændret i hele programperioden. Centralbanken har fastholdt den kortfristede rentesats, som er dens toneangivende rente, på 3 % (100 basispoint over renten i euroområdet) siden september 2003. Renten ventes at stige med et halvt procentpoint i 2005 og blive liggende på 3,5 % indtil 2007.-  De seneste oplysninger om gennemførelsen af 2004-budgettet tyder på, at årets underskudsmål på 5,2 % af BNP, som er bekræftet i programmet, er inden for rækkevidde. Underskudsmålene frem til 2007 er samtidig bekræftet i opdateringen. Mere specifikt tager konvergensprogrammet stadig sigte på at få underskuddet ned under referenceværdien på 3 % af BNP i 2006. Det offentlige underskud ventes at falde fra 5,2 % af BNP i 2004 til 3,7 % i 2005 og 2,3 % i 2006 og at falde yderlige i 2007 til 1,4 % af BNP. I forhold til det tidligere program bekræfter denne opdatering i det store og hele den planlagte justering på baggrund af et næsten uændret makroøkonomisk scenario. Den finanspolitiske konsolidering er baseret på såvel indtægtsfremmende foranstaltninger som nedskæringer af udgifter.-  Den maltesiske økonomis størrelse og åbenhed gør den yderst flygtig og udsat for eksterne chokvirkninger. Dette øger både de risici for overvurdering og for kraftig nedgang, der er forbundet ikke blot med det makroøkonomiske scenario, men også med gennemførelsen af den finanspolitiske justering, der er planlagt i programmet. Selv om disse risici ikke må glemmes, gør det forsigtige underliggende makroøkonomiske scenario, karakteren af de bekendtgjorte foranstaltninger for at mindske underskuddet samt programmets budgetfremskrivninger den skitserede konsolidering rimeligt plausibel.-  Den offentlige bruttogæld forventes at stige til 73,2 % af BNP i 2004 fra 70,4 % af BNP i 2003. I henhold til programmet skulle gældskvoten falde til 72 % i 2005 og igen nå ned omkring 70 % i slutningen af programperioden. De maltesiske myndigheder forudser, at den økonomiske vækst, den gradvise forbedring af primærsaldoen og salg af aktiver vil sætte gang i nedbringelsen af gældskvoten fra og med 2005. Imidlertid kræver den forventede gældsdynamik mere detaljerede oplysninger om og nøjere tilsyn med såkaldte below-the-line-foranstaltninger, som delvis udligner virkningerne af de omfattende privatiseringsindtægter (over 2 % af BNP i 2005 og 2006).-  Programmet gennemgår regeringens strukturreformprogram, der fokuserer på initiativer for at omstrukturere offentlige selskaber og gøre visse sektorer, som f.eks. industrien, havnene og transport- og energisektoren, mere velfungerende. Privatiseringer indgår i den reformpakke, der beskrives i programmet, som også omfatter en styrkelse af kampen mod skatteunddragelse og socialt bedrageri. Regeringen præsenterede desuden en hvidbog om reform af det maltesiske pensionssystem. Andre vigtige strukturreformer af skatte- og sundhedssystemet er endnu ikke gennemført.-  Bæredygtigheden af de offentlige finanser synes at være truet på længere sigt, hvilket afspejler de forventede udgifter til en aldrende befolkning. Den strategi for at sikre bæredygtighed, der er skitseret i programmet, afhænger af, hvorvidt budgetmålene nås. Den omfatter desuden reformer af pensions- og sundhedssystemerne, som endnu ikke er udarbejdet eller gennemført. Mens bæredygtigheden afgjort vil være truet, hvis budgetmålene ikke nås, er en fortsættelse af reformprocessen også vigtig for at begrænse stigningen i de aldersrelaterede offentlige udgifter på lang sigt.-  Alt i alt er den økonomiske politik, der er skitseret i opdateringen, stort set forenelig med de landespecifikke generelle økonomiske retningslinjer med hensyn til de offentlige finanser. Programmet stemmer især overens med den nedbringelse af det offentlige underskud, Rådet anbefaler.På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling med henblik på Rådets udtalelse om Maltas opdaterede konvergensprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Maltas opdaterede konvergensprogram 2004-2007RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[4], særlig artikel 9, stk. 3,under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [17. februar 2005] gennemgik Rådet Maltas opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007. Programmet svarer i det store og hele til adfærdskodeksen. Imidlertid er opdelingen af de offentlige udgifter ufuldstændig, og prisdataene følger ikke de Maastricht-harmoniserede definitioner. Malta opfordres derfor til at opfylde disse datakrav.I det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes den reale BNP-vækst at stige fra 0,6 % i 2004 til 1,8 % i gennemsnit i resten af programperioden. På grundlag af de aktuelt foreliggende oplysninger, synes scenariet at afspejle troværdige vækstantagelser. Programmets inflationsfremskrivninger forekommer også realistiske.Den 5. juli 2004 fastslog Rådet, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta, og henstillede, at denne situation blev bragt til ophør inden 2006.Programmet tager sigte på at få underskuddet ned under referenceværdien på 3 % af BNP i 2006. Den finanspolitiske konsolidering er baseret på såvel indtægtsfremmende foranstaltninger som nedskæringer af udgifter. Det offentlige underskud ventes at falde fra 5,2 % af BNP i 2004 til 2,3 % i 2006 og at falde yderligere i 2007 til 1,4 % af BNP. I forhold til det tidligere program bekræfter denne opdatering i det store og hele den planlagte justering på baggrund af et næsten uændret makroøkonomisk scenario.Risiciene i forbindelse med programmets budgetfremskrivninger synes i det store og hele at være i balance. På den ene side forekommer det finanspolitiske mål om et offentligt underskud på 5,2 % i 2004 at være inden for rækkevidde, på den anden side, for så vidt angår 2005 og derefter, gør det forsigtige underliggende makroøkonomiske scenario og karakteren af de bekendtgjorte foranstaltninger for at mindske underskuddet samt programmets budgetfremskrivninger den skitserede konsolidering rimeligt plausibel inden for de eksterne rammer, man i øjeblikket forventer.På baggrund af denne risikovurdering forekommer budgetstillingen i programmet at være tilstrækkelig til at mindske underskuddet til under 3 % af BNP inden 2006 og skulle også give en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre underskuddet i at overskride denne værdi under normale makroøkonomiske forhold i programperioden. Det er imidlertid muligvis ikke tilstrækkeligt til at kunne nå stabilitets- og vækstpagtens mellemfristede målsætning om en budgetstilling tæt på balance i løbet af programperioden.I henhold til programmet kan gældskvoten forventes at stige til 73,2 % af BNP i 2004 fra 70,4 % af BNP i 2003. Derefter ventes den at falde til 70,4 % af BNP i slutningen af programperioden. De maltesiske myndigheder forudser, at den økonomiske vækst, den gradvise forbedring af primærsaldoen og salg af aktiver vil sætte gang i nedbringelsen af gældskvoten fra og med 2005. Imidlertid kræver en række faktorer, som delvis udligner virkningerne af de omfattende privatiseringsindtægter (over 2 % af BNP i 2005 og 2006), mere detaljerede oplysninger om og nøjere tilsyn med såkaldte below-the-line-foranstaltninger.Bæredygtigheden af de offentlige finanser synes at være truet på længere sigt, hvilket afspejler de forventede udgifter til en aldrende befolkning. Den strategi for at sikre bæredygtighed, der er skitseret i programmet, afhænger af, hvorvidt budgetmålene nås. Den omfatter desuden reformer af pensions- og sundhedssystemerne, som endnu ikke er udarbejdet eller gennemført. Mens bæredygtigheden afgjort vil være truet, hvis budgetmålene ikke nås, er en fortsættelse af reformprocessen også vigtig for at begrænse stigningen i de aldersrelaterede offentlige udgifter på lang sigt.Alt i alt er den økonomiske politik, der er skitseret i opdateringen, stort set forenelig med de landespecifikke generelle økonomiske retningslinjer med hensyn til de offentlige finanser. Programmet stemmer især overens med den nedbringelse af det offentlige underskud, Rådet anbefaler.Sammenligning af de centrale makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Real BNP-vækst (procentvis ændring) | KP 2004 | 0,6 | 1,5 | 1,8 | 2,2 |KOM okt. 2004 | 1,0 | 1,5 | 1,8 | - |KP maj 2004 | 1,1 | 1,7 | 2,1 | 2,1 |HICP-inflation (%) | SP/KP 2004 | 2,9 | 2,4 | 1,9 | 1,9 |KOM okt. 2004 | 3,7 | 3,1 | 2,6 | - |KP maj 2004 | 0,8 | 0,7 | 0,7 | 0,7 |Offentlig saldo (% af BNP) | SP/KP MM 2004 | -5,2 | -3,7 | -2,3 | -1,4 |KOM okt. 2004 | -5,1 | -4,0 | -3,3 | - |KP maj 2004 | -5,2 | -3,7 | -2,3 | -1,4 |Primær saldo (% af BNP) | KP 2004 | -1,4 | 0,3 | 1,6 | 2,4 |KOM okt. 2004 | -1,3 | -0,2 | 0,4 | - |KP maj 2004 | -1,4 | 0,1 | 1,4 | 2,2 |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | KP 2004 | 73,2 | 72,0 | 70,5 | 70,4 |KOM okt. 2004 | 72,4 | 73,7 | 74,2 | - |KP maj 2004 | 72,1 | 72,4 | 70,5 | 70,4 |Kilder: Konvergensprogram (KP), Kommissionens økonomiske prognose 2004 (KOM) | [1] EFT L 209 af 2.8.1997. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form som godkendt af Økofin-Rådet den 10. juli 2001.[3] KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.[4] EFT L 209 af 2.8.1997. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52012DC0305

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Tysklands nationale reformprogram for 2012med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2012-2016 /* COM/2012/0305 final */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Tysklands nationale reformprogram for 2012
med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2012-2016
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til beslutningerne fra
Europa-Parlamentet[3]
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)(1)   Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse,
Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som
vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge
EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)(2)   Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[4],
som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne
blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres
nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)(3)   Den 12. juli 2011 vedtog Rådet en henstilling om Tysklands
nationale reformprogram for 2011 og afgav en udtalelse om Tysklands opdaterede
stabilitetsprogram for 2011-2014.
(4)(4)   Den 23. november 2011 vedtog Kommissionen den anden årlige
vækstundersøgelse, som markerede starten på det andet europæiske semester med
forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa
2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog Kommissionen på basis af
forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[5], hvori Tyskland ikke blev
udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en
dybdegående analyse.
(5)(5)   Den 2. marts 2012 tilsluttede Det Europæiske Råd sig
prioriteterne for sikringen af finansiel stabilitet og finanspolitisk
konsolidering og tiltagene til fremme af vækst. Det understregede behovet for
at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering,
genetablere normale lånemuligheder for erhvervslivet, fremme vækst og
konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen
og modernisere den offentlige forvaltning.
(6)(6)   Den 2. marts 2012 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater,
der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at
de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale
reformprogrammer.
(7)(7)   Den 18. april 2012 afleverede Tyskland sit stabilitetsprogram for
perioden 2012-2016, og den 12. april 2012 sit nationale reformprogram for 2012.
For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de
blevet vurderet sammen.
(8)(8)   I henhold til Tysklands første indrapportering i 2012 om
underskuds- og gældstallene i årene 2008-2011 for anvendelse af proceduren i
forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud var det offentlige underskud i
2011 under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Desuden forudses det i
Kommissionens forårsprognose for 2012, at det offentlige underskud vil holde
sig under traktatens referenceværdi og vil falde yderligere i hele
prognoseperioden. Derfor vedtog Kommissionen i overensstemmelse med
bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten den 30. maj en henstilling med
henblik på Rådets afgørelse om ophævelse af afgørelsen om et uforholdsmæssigt
stort underskud i henhold til traktatens artikel 126, stk. 12.
(9)(9)   På baggrund af vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til
Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det
makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige
fremskrivninger, er plausibelt. Programmets fremskrivninger for 2012-2013 er
stort set i overensstemmelse med Kommissionens forårsprognose for 2012, hvad
angår hastigheden og mønstret for den økonomiske vækst og arbejdsmarkedets
udvikling. Programmets fremskrivninger for økonomisk vækst i de sidste år er
overvejende i overensstemmelse med Kommissionens vurdering af Tysklands
mellemfristede potentielle vækstrate. Formålet med programmets budgetstrategi
er at nå den mellemfristede budgetmålsætning allerede i 2012 og være tæt på en
nominel balance på budgetterne fra 2014, med udgangspunkt i et nominelt
underskud i 2011 på 1,0 %, dvs. under traktatens referenceværdi på 3 %
af BNP, længe inden den fastsatte frist i 2013 Programmet præciserer, at den
tidligere mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på
½ % af BNP (forstået som et snævert interval inden for 0,5 % af BNP),
som på passende vis afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten, indebærer
et underskud, der ikke overstiger 0,5 % af BNP. Underskuds- og gældsmålene
kan dog komme i fare, navnlig hvis det viser sig, at der er behov for
yderligere foranstaltninger til at stabilisere finanssektoren På basis af den
(genberegnede) strukturelle budgetsaldo[6]
forventer Tyskland at overholde den mellemfristede budgetmålsætning gennem hele
programperioden, hvilket også burde være tilfældet i betragtning af
risikovurderingen. I henhold til oplysningerne i programmet og risikovurderingen
vil vækstraten for de offentlige udgifter, når der tages højde for
diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, overstige udgiftsmålet i
stabilitets- og vækstpagten i 2012 og overholde det i 2013. Bruttogælden
forventes at stige med 0,8 procentpoint til 82,0 % af BNP i 2012, før den
falder til 80 % af BNP i 2013 og fortsætter i nedadgående retning. Efter
at det uforholdsmæssigt store underskud er blevet korrigeret, befinder Tyskland
sig i en overgangsperiode og er i overensstemmelse med forventningerne godt på
vej mod at overholde gældsreduktionsmålet i stabilitets- og vækstpagten.
(10)(10)           Forbundsregeringen har truffet foranstaltninger til at
forbedre de offentlige sundhedsudgifters effektivitet og har foreslået en
reform af langtidsplejen. Der er behov for yderligere tiltag til at forbedre
effektiviteten i sundhedssystemet for at begrænse de forventede
udgiftsstigninger. Den foreslåede reform af langtidsplejen er også
utilstrækkelig til at håndtere de forventede fremtidige udgiftsstigninger.
Skattesystemets effektivitet kan forbedres. Forbundsregeringen er godt på vej
til at overholde sit tilsagn om at øge de vækstfremmende udgifter til
uddannelse og forskning. Det er dog stadig vigtigt, at delstaterne og
kommunerne, som bærer størstedelen af udgifterne til uddannelse og forskning,
også sikrer en passende og effektiv ressourceudnyttelse på disse områder.
Indførelsen af den nye forfatningsmæssige gældsbremse har yderligere styrket
Tysklands finanspolitiske rammer. Der er dog ikke sket betydelig fremgang med
gennemførelsen af budgetreglen på delstatsniveau.
(11)(11)           En betydelig offentlig støtte til den finansielle sektor
sammen med sektorens egne tilpasningstiltag og de gavnlige virkninger af
opsvinget i den tyske økonomi har generelt stabiliseret sektoren. På trods af
den generelt relativt stabile finanssektor og det forhold, at der ikke er
stramme kreditvilkår, består der stadig visse svagheder, særligt i forbindelse
med de strukturelle problemer i nogle delstatsbanker, navnlig mangelen på en rentabel
forretningsmodel, svage ledelsesstrukturer og sårbarhed grundet den store
afhængighed af engrosfinansiering.
(12)(12)           Det tyske arbejdsmarkeds gode resultater, bl.a. øget
beskæftigelse og moderat arbejdsløshed, er ikke kommet alle lige meget til
gode, og lønnen er ikke altid steget på linje med produktiviteten.
Skattemæssige elementer som følge af den store skattekile, som især skyldes de
høje socialsikringsbidrag, er stadig en hindring for integrationen af især de
lavtlønnede på arbejdsmarkedet. Den udbredte anvendelse af "mini-job"
gør det svært at optjene pensionsrettigheder. Derfor er der behov for at
forbedre overgangen fra "mini-job" til mere stabile kontraktformer.
Den nylige reform af arbejdsmarkedsinstrumenterne burde bidrage til at skabe
beskæftigelsesmuligheder for alle. En af Tysklands største udfordringer er at
øge uddannelsessystemets effektivitet og uddannelsesniveauet for de ugunstigt
stillede grupper. På mellemlang og lang sigt vil det være afgørende at sikre en
kvalificeret arbejdskraft for at mindske den demografiske udviklings negative
virkninger for vækstpotentialet. Den lave andel af kvinder, der deltager fuld
tid på arbejdsmarkedet, er bekymrende. De skattemæssige ordninger, der gør det
mindre attraktivt for sekundære forsørgere at arbejde, og mangelen på
daginstitutioner og heldagsskoler forhindrer kvinderne i at deltage på
arbejdsmarkedet.
(13)(13)           Tyskland er i gang med en gennemgribende reform af
energisystemet. De samlede økonomiske omkostninger ved at omlægge
energisystemet bør mindskes mest muligt ved at fremskynde den nationale og
grænseoverskridende udvidelse af netværk, fortsat øge omkostningseffektiviteten
inden for klimapolitikken og politikkerne for vedvarende energi, tage afgørende
skridt til yderligere at fremme energieffektiviteten og øge konkurrenceevnen på
energimarkederne. Grundet Tysklands centrale geografiske placering har det
tyske jernbanesystem en stor indflydelse på det samlede europæiske
jernbanemarked. Konkurrencen på markederne for jernbanetransport af passagerer og
fragt er stadig meget lav, især på grund af mangelen på en effektiv adskillelse
af infrastrukturforvalteren og jernbaneholdingselskabet. På trods af
fremskridtene de seneste år, bl.a. i kraft af gennemførelsen af
servicedirektivet, er det muligt yderligere at stimulere konkurrencen og
produktivitetsvæksten i nogle servicesektorer (f.eks. byggesektoren).
(14)(14)            Tyskland har
givet en række tilsagn under europluspagten. Disse tilsagn og gennemførelsen af
tilsagnene fra 2011 omhandler fremme af beskæftigelsen, forbedret
konkurrenceevne, større holdbarhed i de offentlige udgifter og større finansiel
stabilitet. Kommissionen har vurderet gennemførelsen af tilsagnene under
europluspagten. Der er taget hensyn til resultaterne af denne vurdering i disse
henstillinger.
(15)(15)            Inden for
rammerne af det europæiske semester har Kommissionen gennemført en dybdegående
analyse af Tysklands økonomiske politik. Den har vurderet stabilitetsprogrammet
og det nationale reformprogram. Den har ikke blot taget hensyn til deres
relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Tyskland, men
også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og
retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i
Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende
nationale beslutninger. Dens henstillinger under det europæiske semester
afspejles i henstillinger 1 - 4 nedenfor.
(16)(16)           På baggrund af denne vurdering har Rådet undersøgt
Tysklands stabilitetsprogram for 2012, og Rådets udtalelse[7] afspejles især i henstilling 1
nedenfor,
HENSTILLER, at Tyskland træffer
foranstaltninger i perioden 2012-2013 med henblik på:
1.1.        at fortsætte med sunde finanspolitikker for at opfylde de
mellemfristede budgetmålsætninger i 2012. Med henblik herpå bør
budgetstrategien gennemføres som planlagt, og det bør sikres, at udgiftsmålet
overholdes, og at der gøres tilstrækkelige fremskridt mod at opfylde
gældsreduktionsmålet. Den vækstfremmende konsolideringskurs bør opretholdes
gennem yderligere tiltag til at øge effektiviteten af de offentlige udgifter
til sundheds- og langtidspleje og ved at anvende det uudnyttede potentiale til
at forbedre skattesystemets effektivitet. De disponible muligheder for at øge
og effektivisere vækstfremmende udgifter til uddannelse og forskning på alle
forvaltningsniveauer bør udnyttes. Der bør sikres en fuld og ensartet
gennemførelse af gældsbremsen i alle delstater og rettidige og relevante
overvågningsprocedurer og korrektionsmekanismer.
2.2.        at sætte ind over for de resterende strukturelle svagheder i
finanssektoren, bl.a. ved at fortsætte omstruktureringen af de delstatsbanker,
som har brug for en tilstrækkeligt finansieret og rentabel forretningsmodel,
samtidig med at der undgås en uforholdsmæssig stor nedgearing,
3.3.        at mindske den store skattekile på en budgetneutral måde,
især for personer med lav indkomst, og opretholde aktiverings- og
integrationsforanstaltningerne, navnlig for de langtidsledige. Der bør skabes
grundlag for, at lønningerne stiger på linje med produktiviteten. Der bør
træffes foranstaltninger til at hæve uddannelsesresultaterne for de ugunstigt
stillede grupper, navnlig ved at sikre lige muligheder i uddannelses- og
erhvervsuddannelsessystemet. De skattemæssige negative incitamenter for
sekundære forsørgere bør udfases, og der bør gives bedre adgang til
daginstitutioner og heldagsskoler,
4.4.        at fortsætte indsatsen med at begrænse de samlede økonomiske
omkostninger til omlægning af energisektoren mest muligt, bl.a. ved at
fremskynde udvidelsen af de nationale og grænseoverskridende el- og gasnet. Det
bør sikres, at den institutionelle struktur garanterer en effektiv konkurrence
på jernbanemarkedet. Der bør træffes foranstaltninger til yderligere at
stimulere konkurrencen i servicesektoren, herunder liberale tjenesteydelser og
visse håndværk, især i byggesektoren.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012) 305 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 og P7_TA(2012)0047.
[4]               Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive
engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af
Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved
hjælpe af den i fællesskab aftalte metode.
[7]               I henhold til artikel 5, stk. 2,
i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

32001H0256

Kommissionens henstilling af 15. november 2000 om kvalitetssikring i forbindelse med lovpligtig revision i EU: Mindstekrav (EØS-relevant tekst) (meddelt under nummer K(2000) 3304)

EF-Tidende nr. L 091 af 31/03/2001 s. 0091 - 0097

Kommissionens henstillingaf 15. november 2000om kvalitetssikring i forbindelse med lovpligtig revision i EU: Mindstekrav(meddelt under nummer K(2000) 3304)(EØS-relevant tekst)(2001/256/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, andet led, ogsom tager følgende i betragtning:(1) I Rådets ottende direktiv (84/253/EØF) af 10. april 1984 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om autorisation af personer, der skal foretage lovpligtig revision af regnskaber(1), fastsættes kravene til personer, der har tilladelse til at foretage lovpligtig revision.(2) Kvalitetssikring i forbindelse med lovpligtig revision er af afgørende betydning, hvis det skal lykkes at sikre en god revisionskvalitet. God revisionskvalitet indebærer, at troværdigheden af offentliggjorte finansielle oplysninger styrkes, og at aktionærer, investorer, kreditorer og andre kapitalindskydere får en bedre service og beskyttelse.(3) Kvalitetssikring er erhvervets vigtigste middel til at give offentligheden og myndighederne sikkerhed for, at revisorer og revisionsfirmaer virker på et niveau, der opfylder de fastlagte revisionsstandarder og etiske regler. Kvalitetssikring giver desuden erhvervet mulighed for at fremme kvalitetsforbedringer.(4) Revisionspåtegninger bør overalt i EU give en vis mindstesikkerhed for pålideligheden af finansielle oplysninger. Det kan derfor hævdes, at medlemsstaterne allerede burde have truffet foranstaltninger til at sikre, at alle revisorer, der foretager lovpligtig revision, er omfattet af et kvalitetssikringssystem.(5) Kvalitetssikring er imidlertid et forholdsvis nyt fænomen i EU, hvilket fremgår af det forhold, at en række medlemsstater først for nylig har indført det, og at flere andre medlemsstater ikke havde et kvalitetssikringssystem pr. 1. januar 1999.(6) De nuværende nationale kvalitetssikringssystemer er forskellige på flere områder, såsom omfanget af kvalitetskontrollen, som det enten er obligatorisk eller frivilligt at deltage i, længden af den periode, som kontrollen dækker, samt reglerne for offentliggørelse af resultaterne af kontrollen. Sådanne forskelle gør det vanskeligt at vurdere, om de nationale kvalitetssikringssystemer opfylder de relevante mindstekrav.(7) På nuværende tidspunkt findes der ingen internationalt accepteret standard, der definerer mindstekrav til kvalitetssikring, og som kan bruges som målestok for nationale kvalitetssikringssystemer.(8) Dette initiativ vedrørende kvalitetssikring er rettet mod lovpligtige revisorer i EU som helhed og tager sigte på at fastlægge en standard for medlemsstaternes kvalitetssikringssystemer i hele EU.(9) Med det formål at forbedre kvaliteten af den lovpligtige revision kan definitionen af mindstekrav suppleres med andre former for ekstern kontrol med den lovpligtige revisionsfunktion, som kan foretages af tilsynsmyndigheder, børsmyndigheder eller andre sektorspecifikke myndigheder.(10) Det er op til medlemsstaterne selv at foretage supplerende kontrol med kvaliteten af den lovpligtige revision.(11) Spørgsmålet om kvalitetssikring blev behandlet i Kommissionens grønbog(2) om den lovpligtige revisors rolle, stilling og ansvar i EU, som fik tilslutning fra Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Europa-Parlamentet.(12) I fortsættelse af Kommissionens meddelelse "Lovpligtig revision i EU: Vejen frem"(3) nedsattes EU-Revisionsudvalget, som har besluttet at sætte kvalitetssikring højt på dagsordenen, og dets drøftelser har vist, at der er enighed om, at hver medlemsstat skal råde over et kvalitetssikringssystem i forbindelse med den lovpligtige revision.(13) I ovennævnte meddelelse bliver der klart givet udtryk for, at der skal arbejdes hen imod en harmonisering og forbedring af kvaliteten af den lovpligtige revision, og at dette helst skal ske, uden at der skal udarbejdes en ny lovgivning. Det er derfor hensigtsmæssigt at udstede en henstilling fra Kommissionen. Hvis denne henstilling ikke medfører den ønskede harmonisering af kvalitetssikringen, vil Kommissionen tage behovet for lovgivning op til fornyet overvejelse. I den forbindelse har Kommissionen til hensigt at vurdere situationen tre år efter vedtagelsen af denne henstilling.(14) I fortsættelse af konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Lissabon har Kommissionen udsendt en meddelelse "Regnskabsstrategi: vejen frem"(4), hvori det understreges, hvor vigtigt det er, at lovpligtig revision gennemføres på et niveau, der er lige højt i hele EU.(15) I EU-Revisionsudvalget og Kontaktudvalget om Regnskabsdirektiverne er der generel enighed om mindstekravene i denne henstilling,HENSTILLER:at kvalitetssikringssystemerne i medlemsstaterne i Den Europæiske Union skal opfylde følgende mindstekrav:1. KVALITETSSIKRINGENS OMFANGMedlemsstaterne skal træffe foranstaltninger til at sikre, at alle personer, der foretager lovpligtig revision, er omfattet af et kvalitetssikringssystem.Udtrykket "personer" refererer til ottende direktiv, hvori der fastlægges regler for godkendelse af personer, der foretager lovpligtig revision (lovpligtige revisorer). I øjeblikket er det ikke alle personer i EU, som foretager lovpligtig revision, der er omfattet af et kvalitetssikringssystem.2. METODOLOGIBåde sagkyndig vurdering ("peer review") og overvågning er acceptable metoder til kvalitetssikring.Der anvendes grundlæggende to forskellige metoder til kvalitetssikring i EU: overvågning og sagkyndig vurdering. Overvågning henviser til en situation, hvor ansatte fra brancheorganet eller tilsynsmyndigheden styrer kvalitetssikringssystemet og foretager kvalitetskontrollen. Sagkyndig vurdering henviser til en situation, hvor (aktive) fagfæller, "peers", aflægger kontrolbesøg.Overvågning og sagkyndig vurdering anses for ligeværdige metoder. I begge tilfælde skal såvel kontrollanternes kvalitet som deres objektivitet omhyggeligt sikres. Der skal træffes tilstrækkelige foranstaltninger til at sikre, at kontrollanterne har en ajourført viden om revisionsstandarder og kvalitetskontrolsystemer (jf. punkt 9). Dette gælder især, når overvågningsmetoden anvendes.Betænkeligheder med hensyn til kontrollanternes uafhængighed bør reduceres gennem et tilstrækkeligt offentligt tilsyn med den måde, hvorpå kvalitetssikringssystemet administreres og fungerer og resultaterne deraf præsenteres (jf. punkt 6 og 10). Dette er især vigtigt, når metoden med sagkyndig vurdering anvendes.3. KONTROLPERIODE OG UDVÆLGELSE AF KONTROLLEREDE PERSONER3.1. Genstanden for en kvalitetskontrol er den lovpligtige revisor, som i denne forbindelse kan være et revisionsfirma eller en individuel revisor (jf. punkt 1).Nogle medlemsstater kræver, at revision skal foretages af mindst to revisorer. I denne situation kunne udgangspunktet for udvælgelse af genstanden for kvalitetskontrollen være den enkelte lovpligtige revisionsopgave i stedet for den lovpligtige revisor, men genstanden for kvalitetskontrollen er dog fortsat den lovpligtige revisor.3.2. Udvælgelsen af de lovpligtige revisorer, der skal kontrolleres, bør ske på en konsekvent måde, således at det sikres, at alle lovpligtige revisorer vurderes over en i forvejen fastlagt periode.Såfremt det sikres, at alle lovpligtige revisorer vurderes over en i forvejen fastlagt periode, kan den årlige udvælgelse af lovpligtige revisorer, der skal kontrolleres, ske på grundlag af risiko (f.eks. på basis af arten af klienterne, omsætningen ved revisionsarbejde i relation til den samlede omsætning eller resultaterne af tidligere kontroller), stikprøver eller en kombination af disse metoder.3.3. I tilfælde af et revisionsfirma med flere afdelinger er afdelingen den optimale enhedsstørrelse for en kvalitetskontrol. Ved en kvalitetsvurdering af et revisionsfirma, med flere afdelinger bør dets afdelinger altid være passende repræsenteret.Større revisionsfirmaer har kontrolpolitikker og -procedurer, som omfatter hele firmaet, og som sikrer en vis grad af ensartethed, men de enkelte afdelinger kan anvende normer og standarder forskelligt. Derfor anses afdelingen for at være den mest velegnede enhed i forbindelse med en kvalitetskontrol.3.4. Alle lovpligtige revisorer bør kunne vurderes inden for en periode på højst seks år.Med de nuværende kvalitetssikringssystemer i EU varer det mellem et og ti år at vurdere samtlige lovpligtige revisorer. I overensstemmelse med den skelnen, der foretages i punkt 5.1, bør der ske en afkortning af perioden for vurdering af alle lovpligtige revisorer med klienter blandt public interest-foretagender.Når en lovpligtig revisor udelukkende reviderer små virksomheder med lav risiko, kan det accepteres, at kontrolperioden strækker sig over højst ti år. I sådanne tilfælde vil det være nødvendigt at få regelmæssige oplysninger fra den lovpligtige revisor for at få bekræftet, at arten af hans klienter ikke har ændret sig væsentligt.3.5. Perioden bør afkortes for lovpligtige revisorer, der tidligere er vurderet med mindre tilfredsstillende resultater.I situationer, hvor resultatet af den sidste kvalitetskontrol som helhed var tilfredsstillende, men hvor der er fremsat en række henstillinger om forbedringer, kunne det være mere effektivt at følge op på gennemførelsen af de enkelte henstillinger end at foretage en ny omfattende kvalitetskontrol.4. OMFANGET AF KVALITETSKONTROLLEN4.1. Kvalitetssikring angår lovpligtige revisioner af årsregnskaber foretaget af lovpligtige registrerede revisorer. Kvalitetskontrollen skal blandt andet omfatte en vurdering af det interne kvalitetskontrolsystem i et revisionsfirma. For at efterprøve, om kvalitetskontrollen fungerer tilfredsstillende, skal der foretages en tilstrækkelig revisionstest med hensyn til procedurer og revisionsdokumenter.Alle medlemsstater har allerede krævet, at revisionsfirmaerne skal indføre en intern kvalitetskontrol i overensstemmelse med den internationale revisionsstandard ISA 220, "Quality Control for Audit work". Foruden de fremhævede afsnit i ISA 220 kan det blive nødvendigt, at de enkelte medlemsstater indfører mere specifikke krav til den interne kvalitetskontrol hos lovpligtige revisorer, som tjener til at underbygge kvalitetsvurderingerne. Disse yderligere krav kan baseres på de kvalitetskontrolprocedurer, der er anført i ISA 220, punkt 6, som omhandler målsætningerne med interne kvalitetskontrolsystemer i revisionsfirmaer.4.2. Kvalitetskontrollen skal omfatte følgende emner med henblik på analyse af de enkelte revisionsdokumenter:- kvaliteten af arbejdsdokumenternes oplysninger som grundlag for vurdering af kvaliteten af revisionsarbejdet- overholdelse af revisionsstandarder- overholdelse af etiske principper og regler, herunder regler om uafhængighed- revisionsberetninger:1) korrekt format og type for påtegningen2) årsregnskabernes overensstemmelse med reglerne for regnskabsaflæggelse som anført i revisionsberetningen3) manglende omtale af det forhold, at årsregnskabet ikke opfylder andre retskrav som anført i revisionsberetningen.En lovpligtig revision, der foretages i overensstemmelse med retskrav, etablerede revisionsstandarder og under overholdelse af etiske regler, er af afgørende betydning for brugerne af reviderede finansielle oplysninger, fordi den sikrer en vis grad af troværdighed af de reviderede regnskaber. Der er fastlagt særlige krav med hensyn til revisionsberetningen på grund af dens betydning som det offentligt tilgængelige produkt af en lovpligtig revision. Kravet om overensstemmelse med reglerne for regnskabsaflæggelse er medtaget for at understrege den rolle, den lovpligtige revision spiller med hensyn til at håndhæve regnskabsstandarderne.5. SKELNEN MELLEM METODER5.1. Der bør skelnes mellem den metode for kvalitetssikring, der gælder for lovpligtige revisorer med klienter blandt public interest-foretagender, og den, der gælder for dem, der ikke har klienter blandt public interest-foretagender. Denne skelnen angår en række systematiske aspekter af kvalitetssikring såsom hyppigere vurdering, øget offentligt tilsyn med styringen af kvalitetssikringen og mulighed for, at de kompetente myndigheder kan få adgang til kontrollantens dokumenter (jf. punkt 5.2). Denne skelnen ændrer ikke omfanget, målsætningerne eller den generelle fremgangsmåde i forbindelse med den individuelle kvalitetskontrol.Udtrykket "Public interest-foretagende" dækker blandt andet: børsnoterede selskaber, kreditinstitutter, forsikringsselskaber, investeringsvirksomheder, UCITS (institutter for kollektiv investering i værdipapirer) og pensionsfonde.5.2. De kompetente myndigheder, som har det endelige ansvar for at administrere og opretholde kvalitetssikringssystemet, skal eventuelt have adgang til de enkelte dokumenter, som kontrollanten har udarbejdet om lovpligtige revisorer, der især har klienter blandt public interest-foretagender. Adgangen til kontrollantens dokumenter bør være omfattet af bestemmelserne om tavshedspligt i punkt 8.6. OFFENTLIG KONTROL OG OFFENTLIGGØRELSE6.1. Kvalitetssikringssystemerne bør være underkastet en passende offentlig kontrol foretaget af et kontrolorgan, hvor flertallet af medlemmerne ikke er revisorer.Kvalitetssikringssystemerne i EU bør være tilstrækkelig troværdige til at opfylde de eksterne målsætninger, nemlig at opretholde offentlighedens tillid og påvise over for myndighederne, at de selvregulerende forpligtelser opfyldes i tilstrækkelig grad. Kravet om offentlig kontrol skal sikre, at kvalitetssikringen i såvel praksis som i teori fremstår tilstrækkelig troværdig i offentlighedens øjne. Den faktiske organisering af den offentlige kontrol med kvalitetssikringen vil variere fra det ene medlemsland til det andet afhængig af de eksisterende strukturer for tilsyn med lovpligtige revisorer og omfanget af den foreskrevne kontrol med kvaliteten af den lovpligtige revision i de enkelte sektorer.Offentlig kontrol med kvalitetssikringen kunne være et supplement til eksisterende strukturer for tilsyn med revisorerhvervet, som allerede indebærer offentlig deltagelse, mens der i andre situationer vil være behov for et særskilt udvalg, hvis medlemmer ikke er revisorer, men f.eks. repræsentanter for erhvervslivet, for tilsynsmyndighederne på værdipapirområdet og for aktionærerne.Formålet med den offentlige kontrol med kvalitetssikringen kunne blandt andet være at:1) føre tilsyn med styringen (planlægning og kontrol) af kvalitetssikringssystemet2) evaluere kontrolresultaterne3) godkende offentliggørelsen af resultaterne af kvalitetsvurderingen (jf. punkt 6.2).6.2. Der skal ske en tilstrækkelig omfattende offentliggørelse af resultaterne af kvalitetsvurderingen.Offentliggørelse af resultaterne af kvalitetsvurderingen er endnu et middel til at øge offentlighedens tillid til kvalitetssikringssystemerne. Offentliggørelse af de samlede resultater af kvalitetsvurderingen uden at nævne de enkelte revisionsfirmaer anses for at være tilstrækkelig. Troværdigheden vil blive større, hvis der også offentliggøres oplysninger om henstillinger vedrørende faglige og/eller regulerende foranstaltninger, om opfølgning af henstillinger og om sanktioner.7. DISCIPLINÆRE SANKTIONERNegative resultater af kvalitetskontrollen skal automatisk føre til, at der iværksættes disciplinære sanktioner. Disciplinærsystemet bør give mulighed for at slette den lovpligtige revisor i revisorregistret.Kvalitetssikringen er ikke i sig selv det eneste redskab for disciplinære sanktioner. Kvalitetssikringen tager sigte på at håndhæve, påvise og forbedre revisionskvaliteten. Forbindelsen mellem kvalitetskontrol og disciplinære sanktioner bidrager til at øge troværdigheden og er også logisk, fordi kvalitetssikring kan anses for et håndhævelsesværktøj. Muligheden for at slette en revisor i registret er særlig relevant for lande, hvor registreringen af revisorer ikke foretages af det faglige organ, der varetager kvalitetssikringssystemet.8. TAVSHEDSPLIGT8.1. Den lovpligtige revisor skal fritages for fortrolighedsbestemmelserne med hensyn til revisionsdokumenter, der anvendes i forbindelse med kvalitetskontrollen.I de fleste medlemsstater med et kvalitetssikringssystem er overdragelse af revisionsdokumenter til kontrollanterne ikke omfattet af de normale regler for revisorers tavshedspligt. Dette betyder, at overdragelse af revisionsdokumenter til kontrollanten ikke er et brud på tavshedspligten og derfor ikke kan være ansvarspådragende.8.2. Kontrollanten skal være omfattet af samme regler om tavshedspligt som dem, der gælder for de lovpligtige revisorer. Når de kompetente myndigheder gives adgang til kontrollantens dokumenter (jf. punkt 5.2), kan dette dog ikke anses for brud på tavshedspligten.De fleste medlemsstater med et kvalitetssikringssystem har vedtaget samme regler for kontrollantens tavshedspligt som dem, der gælder for de lovpligtige revisorer, når de foretager lovpligtige revisioner.8.3. Det skal fastsættes, at alle personer, som arbejder eller har arbejdet for de relevante kompetente myndigheder med ansvar for at administrere og opretholde kvalitetssikringssystemet, samt medlemmerne af det offentlige tilsynsorgan skal være bundet af reglerne om tavshedspligt.Tavshedspligten, som i sidste ende afhænger af den nationale lovgivning, indebærer i denne forbindelse, at de pågældende personer ikke må røbe fortrolige oplysninger, som de har modtaget under deres arbejde for en hvilken som helst person eller myndighed, undtagen i sammenfattet form, således at kontrollanten eller den lovpligtige revisor, der er omfattet af kvalitetskontrollen, og den revisionsklient, som de vurderede dokumenter vedrører, og de parter, der er knyttet til denne revisionsklient, ikke kan identificeres enkeltvis.9. KONTROLLANTENS KVALITETKvalitetssikringssystemet bør sikre, at de personer - hvad enten der er tale om fagfæller eller ansatte i et kontrolorgan - som foretager kvalitetskontrol, har en faglig uddannelse og relevante erfaringer kombineret med en specifik uddannelse i kvalitetssikring.I flere lande er det kun registrerede revisorer, der kan udpeges til at foretage sagkyndig vurdering. Relevante erfaringer kan også vedrøre erfaringer fra en specifik sektor.10. KONTROLLANTENS UAFHÆNGIGHED OG OBJEKTIVITETKvalitetssikringssystemet bør sikre, at der tages passende hensyn til eventuelle interessekonflikter, når kontrollanterne udvælges til de enkelte kontrolopgaver. Kontrollanterne bør mindst være omfattet af de uafhængighedskrav, der gælder for lovpligtige revisorer.Udvælgelsen af kontrollanter til individuelle kvalitetsundersøgelser bør være baseret på kriterier, som sikrer, at kontrollanten er uafhængig og objektiv både i teori og i praksis. Den faktiske anvendelse af udvælgelseskriterierne for kontrollanterne kunne overvåges af det offentlige tilsynsorgan.11. RESSOURCERDer bør afsættes tilstrækkelige ressourcer (input) til kvalitetssikringssystemerne for at give dem en realistisk virkning af hensyn til troværdigheden.Det er klart, at kvalitetssikringssystemer koster penge og derfor bør være så effektive som muligt for at opfylde de realistiske krav fra offentligheden og myndighederne. Anvendes et kvalitetssikringssystem upartisk på alle lovpligtige revisorer i EU, vil det i princippet ikke forstyrre konkurrencevilkårene på dette område.Der er indlysende forskelle med hensyn til de ressourcer, der anvendes til kvalitetssikring. For at der kan foretages en meningsfuld sammenligning, bør de samlede ressourcer ses i forhold til antallet af lovpligtige revisioner, idet der tages hensyn til, om de lovpligtige revisorer har klienter blandt public interest-foretagender eller ej (jf. punkt 3.4 vedrørende kontrolperioden). Offentliggørelse af oplysninger om de ressourcer, der afsættes til ekstern kvalitetssikring, vil øge offentlighedens tillid til systemerne.12. AFSLUTTENDE BESTEMMELSEDenne henstilling er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 15. november 2000.På Kommissionens vegneFrederik BolkesteinMedlem af Kommissionen(1) EFT L 126 af 12.5.1984, s. 20.(2) EFT C 321 af 28.10.1996, s. 1.(3) EFT C 143 af 8.5.1998, s. 12.(4) KOM(2000) 359 endelig af 13.6.2000.


				|

		52013DC0352

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Bulgariens nationale reformprogram 2013 og om Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2012-2016 /* COM/2013/0352 final - 2013/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Bulgariens nationale reformprogram 2013
og om Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2012-2016

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk. 2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om
forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2], særlig artikel 6,
stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske
politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       På grundlag af Kommissionens
forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[5],
som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne
blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres
nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 29. juni 2012 vedtog
stats- og regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en
sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i
euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og
politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af
medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa
2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)       Den 6. juli 2012 vedtog Rådet
en henstilling om Bulgariens nationale reformprogram for 2012 og afgav sin
udtalelse om Bulgariens opdaterede konvergensprogram for 2011-2015.
(5)       Den 28. november 2012 vedtog
Kommissionen den årlige vækstundersøgelse[6],
som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de
økonomiske politikker i 2013. Den 28. november 2012 vedtog Kommissionen
ligeledes på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om
varslingsmekanismen[7],
hvori Bulgarien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville
blive gennemført en dybdegående undersøgelse.
(6)       Den 14. marts 2013
tilsluttede det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af
finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af
vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og
vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder
i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de
sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)       Den 10. april 2013
offentliggjorde Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse[8] for Bulgarien, jf. artikel 5 i
forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionens analyse førte til den konklusion,
at Bulgarien oplever makroøkonomiske ubalancer, som fortjener overvågning og
politiske foranstaltninger. Særligt gældsnedbringelsen i erhvervslivet samt den
fortsatte tilpasning af balancerne over for udlandet, konkurrenceevnen og
arbejdsmarkedet fortjener fortsat opmærksomhed.
(8)       Den 19. april 2013 forelagde
Bulgarien sit konvergensprogram for 2013, der dækker perioden 2012-2016, og sit
nationale reformprogram for 2013. For at tage hensyn til de indbyrdes
sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(9)       Baseret på vurderingen af
konvergensprogrammet for 2013 i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er
Rådet af den opfattelse, at Bulgarien overordnet set har haft sunde offentlige
finanser. Den mellemfristede budgetmålsætning blev nået i 2012. Det
makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige
fremskrivninger i programmet, er realistisk for perioden 2013-2014, hvor den
årlige vækst forventes at nå 1,0 % i 2013 og 1,8 % i 2014.
Kommissionens prognose fra foråret 2013 forudser en vækst i BNP på 0,9 % i
2013 og 1,7 % i 2014. Målsætningen med programmets budgetstrategi er at
holde den strukturelle budgetsaldo tæt på den mellemfristede budgetmålsætning i
hele programperioden. Programmet bekræfter den forrige mellemfristede
budgetmålsætning på ‑0,5 % af BNP, hvilket er mere ambitiøst end
det, der kræves i stabilitets‑ og vækstpagten. På grundlag af den
(genberegnede) strukturelle budgetsaldo, som vurderes at ville blive svækket en
smule fra et underskud på 0,4 % af BNP i 2012 til mellem 0,7 % og
0,8 % af BNP i perioden 2013‑2016, kommer Bulgarien til at ligge
marginalt under sin mellemfristede budgetmålsætning i
konvergensprogramperioden. I 2013-2015 vil vækstraten i de offentlige udgifter,
hvorunder de diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden er indregnet,
overholde benchmarket for udgifter i stabilitets- og vækstpagten, men den vil
overskride det i 2016. Gældskvoten ligger under 60 % af BNP og forventes
ifølge konvergensprogrammet at toppe ved 20,4 % af BNP i 2014 for derefter
at falde resten af programperioden. Kommissionens prognose fra foråret 2013
forudser på lignende måde en gældskvote på 20,3 % af BNP i 2014.
(10)     Bulgarien har styrket de
finanspolitiske rammer væsentligt de seneste år, hvilket har bidraget til at
opretholde den finanspolitiske disciplin og øge den finanspolitiske
troværdighed. Den nye lov om offentlige finanser, som træder i kraft i 2014,
viderefører de eksisterende numeriske finanspolitiske regler, strammer kravene
på kommunalt niveau yderligere og reformerer den treårige mellemfristede
budgetramme. Det er vigtigt, at myndighederne opretholder reformtempoet og
forbereder gennemførelsen af den nye lovgivning, især ved at oprette den
planlagte uafhængige skattemyndighed og give den et klart mandat, funktionel
autonomi og tilstrækkelige ressourcer. Der er betydelig plads til forbedring
med hensyn til overholdelse af skattereglerne, og fremskridt inden for dette
område vil gøre det muligt for Bulgarien at afholde større vækstfremmende udgifter.
Bulgarien har taget mærkbare skridt til at reducere omkostningerne ved at
overholde reglerne og til at forbedre inddrivelsen af skatter, men
skattesystemet er fortsat kendetegnet ved skatteunddragelse i betydeligt omfang
og lav administrativ effektivitet. De administrative omkostninger til
skatteinddrivelse er høje, og det samme gælder de omkostninger, der for
virksomhederne er forbundet med at betale skat. På trods af de
foranstaltninger, der er truffet for at øge overholdelsen af skattereglerne, er
den sorte økonomi fortsat stor, og det vil kræve en langsigtet indsats at
begrænse den.
(11)     Det er fortsat en central
udfordring at reducere den tidlige tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet, hvis
pensionssystemets holdbarhed og udbuddet af arbejdskraft skal øges.
Beskæftigelsesgraden blandt ældre arbejdstagere, især ældre kvinder, er under
EU-gennemsnittet og medfører, at en stor del af modtagernes pensioner er
utilstrækkelige. Selvom der allerede er iværksat vigtige reformer inden for
dette område, er de resterende særordninger for visse professioner blandt de
faktorer, der bidrager til at nedbringe den faktiske pensionsalder. For at
fortsætte de fremskridt, der er opnået ved at hæve pensionsalderen, bør
Bulgarien også forberede og fastsætte en dato for indførelsen af den samme
lovbestemte pensionsalder for mænd og kvinder, der har bidraget hele deres
arbejdsliv. En revision af kriterierne for og kontrollen af tildelingen af
invalidepensioner (f.eks. indførelse af uarbejdsdygtighed som kriterium) vil
kunne bidrage effektivt til at begrænse misbruget.
(12)     Bulgarien lider under en
faldende beskæftigelse, der ligger under gennemsnittet, og store forskelle i
arbejdsløsheden mellem regioner og befolkningsgrupper. Krisens påvirkning har
været særligt stor blandt lavt kvalificerede arbejdstagere, og den har medført
en betydelig stigning i ungdomsarbejdsløsheden. Antallet af langtidsledige er
steget hurtigere end i resten af EU. En reformeret arbejdsformidling vil
potentielt kunne spille en vigtig rolle ved at afstemme udbud og efterspørgsel
på det bulgarske arbejdsmarked gennem en mere effektiv rådgivning, målrettede
beskæftigelsesforanstaltninger og bedre prognoser for fremtidige
kompetencekrav. En tidlig evaluering af det igangværende initiativ til
bekæmpelse af ungdomsarbejdsløsheden kunne bidrage til at sikre, at de tiltag,
som har den største jobskabende effekt, tilføres ressourcer. Det er fortsat en
udfordring at sikre, at systemet med minimumsgrænser for socialsikringsbidrag
bidrager til at reducere den sorte økonomi, uden at lavt kvalificerede
arbejdere bliver udkonkurreret. Bulgarske borgere har den største risiko for
fattigdom eller social udstødelse i EU. Gennemførelsen af den nationale
strategi for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse bør prioriteres højt.
Der er behov for at forbedre tilgængeligheden og effektiviteten af sociale
ydelser og øge effektiviteten af og adgangen til sociale tjenesteydelser, især
for børn og ældre. Den nationale strategi for integration af romaer bør
ledsages af en handlingsplan med specifikke foranstaltninger, tilstrækkelige
midler og etableringen af en overvågningsmekanisme til at måle tiltagenes
virkning.
(13)     Bulgarien står over for den
udfordring at skulle forbedre den generelle kvalitet og effektivitet i sit
uddannelsessystem. Den endelige vedtagelse af loven om skoleuddannelse inden
udgangen af 2013 vil kunne etablere en ramme, der kan levere fremskridt med
hensyn til de nødvendige reformer, herunder modernisering af læseplaner og
gennemførelse af forbedringer af lærernes uddannelse og deres incitamenter til
at nå resultater. Inden for de højere uddannelser har reformerne skabt meget
begrænsede fremskridt. Et betydeligt misforhold mellem resultaterne af de
videregående uddannelser og arbejdsmarkedets behov forværrer den strukturelle
arbejdsløshed og hæmmer udviklingen af innovative højværdisektorer. De
videregående uddannelsers dårlige resultater er forbundet med manglende
incitamenter på institutionelt niveau, men også de enkelte forskeres og
underviseres standard. Det har længe været en af Bulgariens store udfordringer
at forbedre sundhedsvæsenets kvalitet og dækning. Øget gennemsigtighed i
finansieringen af sundhedsvæsenet vil kunne bidrage til vækst og konkurrence
inden for sektoren. Den ambulante behandlings andel af sundhedsudgifterne er
lav, hvilket begrænser adgangen til omkostningseffektive sundhedsydelser. Visse
dele af befolkningen udelukkes reelt fra sundhedsydelser på grund af den store
andel af egenbetaling. Bulgarien står over for væsentlige udfordringer med
hensyn til rationalisering og ledelse af sygehusvæsenet.
(14)     Bulgarske virksomheders
konkurrenceevne og evnen til at tiltrække udenlandske investeringer kunne drage
stor nytte af forbedringer af Bulgariens erhvervsmiljø, herunder mere effektive
offentlige tjenester. Der er et betragteligt potentiale i en hurtig og
systematisk indførelse af elektronisk forvaltning, og det kan bl.a. reducere
virksomhedernes omkostninger til overholdelse af reglerne og deres
administrative byrder. Derudover vil fuld gennemførelse og håndhævelse af
selskabslovgivningen, herunder procedurerne for forsinket betaling og
insolvenser, kunne forbedre rammebetingelserne betragteligt, ikke mindst for
SMV'er. Utilstrækkelig adgang til finansiering udgør fortsat en hindring for
SMV'ers udvikling. Et velfungerende og uafhængigt retssystem er en forudsætning
for en bæredygtig økonomisk udvikling. Bulgarien har i de seneste år gjort
fremskridt med hensyn til at reformere det juridiske system, især ved at
modernisere de retlige og institutionelle rammer. Der er dog stadig et
betragteligt potentiale for at udnytte disse rammer fuldt ud, således at
resultaternes bæredygtighed sikres, og ejerskabet til reformerne øges på alle
niveauer. En øget indsats i bekæmpelsen af korruption vil ligeledes bidrage
positivt til at forbedre erhvervsmiljøet.
(15)     Effektiv
anvendelse af EU-midler er fortsat afgørende i forbindelse med nødvendige
offentlige investeringer. Reformen af lovgivningen på udbudsområdet fra 2011
var et vigtigt skridt i retning af at forbedre overvågning, forebyggelse og
straf i forbindelse med uregelmæssigheder. Nye regler er trådt i kraft, der
bl.a. omfatter EU-finansierede projekter, men det vil øge effektiviteten af den
forudgående kontrol yderligere, hvis agenturet for offentlige indkøb får mere
omfattende beføjelser.
(16)     Myndighedernes kapacitet og
uafhængighed inden for vigtige økonomiske sektorer udgør vigtige
rammebetingelser for konkurrenceevnen. Der er foretaget opgraderinger af
Bulgariens transportinfrastruktur i de seneste år, mens der fortsat er et
betydeligt potentiale for at gøre tjenesteydelser og vedligeholdelse
tilstrækkeligt effektive. Bulgarien mangler endnu fuldt ud at gennemføre sine
forpligtelser med hensyn til det indre marked for energi. Der er fortsat
betydelige udfordringer på både engros‑ og detailsalgsniveau. Vedvarende
hindringer for markedsadgang, aftaler om garanterede fortjenester og
priskontrol udgør sammen med manglen på et engrosmarked for elektricitet og
naturgas særligt problematiske områder. Eftersom Bulgarien er meget afhængig af
en enkelt energiforsyningsrute, er der en høj risiko for betydelige
forsyningschok. Gennemførelsen af samkøringslinjeprojekter for elektricitet og
gas bør fremskyndes for at øge spredningen af energikilderne og forsyningssikkerheden.
Lav energieffektivitet udgør fortsat en betydelig økonomisk byrde for
virksomhederne og de private forbrugere. Der er især et stort potentiale for
forbedring af både offentlige og private bygningers energieffektivitet.
(17)     Som led i det europæiske
semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Bulgariens
økonomiske politik. Den har vurderet konvergensprogrammet og det nationale
reformprogram og fremlagt en dybdegående undersøgelse. Kommissionen har ikke
blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik i Bulgarien, men også til, i hvor høj grad de er i
overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at
styrke Den Europæiske Unions samlede økonomiske styring, ved at der fra
EU-niveau gives input til kommende nationale beslutninger. Kommissionens
henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester er afspejlet i
henstilling 1-7 nedenfor.
(18)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet gennemgået Bulgariens konvergensprogram, og Rådets udtalelse[9] afspejles især i henstilling 1
nedenfor.
(19)     På baggrund af Kommissionens
dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået Bulgariens
nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger i henhold
til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 3, 4 og 5
nedenfor,
HENSTILLER, at Bulgarien i perioden
2013-2014 træffer foranstaltninger med henblik på at:
1.           opretholde en sund
finanspolitisk position ved at sikre opfyldelse af den mellemfristede
målsætning og føre en vækstvenlig finanspolitik som fastlagt i
konvergensprogrammet. Gennemføre en omfattende skattestrategi, der styrker alle
dele af skattelovgivningen og inddrivelsesprocedurerne, med henblik på at øge
skatteprovenuet, især ved at forbedre skatteinddrivelsen, bekæmpe den sorte
økonomi og reducere omkostningerne ved overholdelse af reglerne. Oprette en
uafhængig institution, som skal overvåge finanspolitikken og bidrage med
analyser og rådgivning.
2.           udfase mulighederne for
tidlig tilbagetrækning, indføre samme lovbestemte pensionsalder for mænd og
kvinder og gennemføre en aktiv arbejdsmarkedspolitik, som gør det muligt for
ældre arbejdstagere at blive længere tid på arbejdsmarkedet. Stramme
kriterierne for og kontrollen af tildeling af invalidepensioner for effektivt
at begrænse misbrug
3.           fremskynde det nationale
initiativ til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed, f.eks. ved hjælp af en
ungdomsgaranti. Reformere arbejdsformidlingen med henblik på at give de
jobsøgende en effektiv rådgivning og udvikle kapaciteten til at udarbejde
prognoser for og afstemme krav til kompetencer. Styrke den aktive
arbejdsmarkedspolitik, især med hensyn til nationale beskæftigelsesordninger.
Foretage en undersøgelse af minimumsgrænserne for socialsikringsbidrag med
henblik på at sikre, at systemet ikke bevirker, at de lavt kvalificerede
udkonkurreres på arbejdsmarkedet. Sikre, at de nationale strategier for
integration af romaer og bekæmpelse af fattigdom leverer konkrete resultater.
Forbedre tilgængeligheden og effektiviteten af sociale ydelser og
tjenesteydelser, især for børn og ældre
4.           vedtage loven om
skoleuddannelse og fortsætte reformerne af de højere uddannelser, især ved
bedre at tilpasse resultaterne til arbejdsmarkedets behov og styrke samarbejdet
mellem uddannelse, forskning og erhvervsliv. Forbedre adgangen til inklusiv
uddannelse for vanskeligt stillede børn, især romaer. Sikre effektiv adgang til
sundhedsydelser og forbedre prissætningen af sundhedstjenester ved at knytte
sygehusfinansieringen til resultater og udvikle den ambulante behandling
5.           forbedre Bulgariens
erhvervsmiljø yderligere ved at reducere bureaukratiet, indføre en strategi for
elektronisk forvaltning og gennemføre lovgivningen om forsinket betaling. Øge
kvaliteten og uafhængigheden af det juridiske system og bekæmpe korruption mere
effektivt. Forbedre SMV’ers og nystartede virksomheders adgang til finansiering
6.           fremskynde absorptionen af
EU-midler. Sikre hensigtsmæssig gennemførelse af lovgivningen på udbudsområdet
ved at udvide agenturet for offentlige indkøbs forudgående kontrol med henblik
på at forhindre uregelmæssigheder
7.           styrke uafhængigheden af de
nationale tilsynsmyndigheder og den administrative kapacitet, især i
energisektoren og transportsektoren og inden for forvaltningen af affald og
vandressourcer. Fjerne hindringer for markedsadgang, kvoter, territoriale
begrænsninger og regulerede priser og gennemføre struktureringen af markedet
ved at etablere et gennemsigtigt marked for elektricitet og naturgas.
Fremskynde samkøringslinjeprojekter for elektricitet og gas og øge kapaciteten
til at håndtere afbrydelser. Øge indsatsen for at forbedre
energieffektiviteten.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2013) 352 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 og P7_TA(2013)0053.
[5]               Rådets afgørelse 2013/208/EU af 22. april 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 114 final.
[9]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr.
1466/97.


Kommissionens henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politikker - udarbejdet i henhold til artikel 103, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab