Avis juridique important

|

31994H1069

94/1069/EF: Kommissionens henstilling af 7. december 1994 vedrørende overdragelse af små og mellemstore virksomheder (Tekst af betydning for EØS)

EF-Tidende nr. L 385 af 31/12/1994 s. 0014 - 0017

KOMMISSIONENS  HENSTILLINGaf 7. december 1994vedroerende overdragelse af smaa og mellemstore virksomheder  (*)(Tekst af betydning for EOES)(94/1069/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab ogud  fra foelgende betragtninger: Raadet har vedtaget afgoerelse 89/490/EOEF (1) vedroerende bl.a. forbedring af erhvervsklimaet; det  program for stoette til smaa og mellemstore virksomheder, der er fastlagt ved naevnte afgoerelse, er  revideret ved Raadets afgoerelse 91/319/EOEF (2); Raadet har ved resolution af 17. juni 1992 (3)  bekraeftet sin forpligtelse til at styrke foranstaltningerne til fordel for virksomhederne; Raadet har ved afgoerelse 93/379/EOEF (4) med virkning fra 1. juli 1993 vedtaget et program til  styrkelse af prioriterede omraader og med henblik paa at sikre kontinuiteten i erhvervspolitikken;  programmer sigter foerst og fremmest mod forbedring af virksomhedernes retlige, skattemaessige og  administrative vilkaar og indeholder en saerlig undersoegelse af virksomhedsoverdragelse; i Hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse omtales overdragelse af virksomheder som et  af de prioriterede omraader, hvor der er behov for foranstaltninger til forbedring (5); i det integrerede program til fordel for SMV og haandvaerksfagene af 3. juni 1994 (6) bebudes der en  henstilling fra Kommissionen vedroerende virksomhedsoverdragelse inden for rammerne af  faellesskabsydelserne til forbedring af erhvervsklimaet; Kommissionen har i sin meddelelse om forbedring af forholdene for smaa og mellemstore virksomheder  bebudet et initiativ, der sigter mod at lempe beskatningen af arv og gavedispositioner (7); Raadet opfordrer i sin resolution af 10. oktober 1994 (8) medlemsstaterne og Kommissionen til at  undersoege de gaeldende bestemmelser, der laegger hindringer i vejen for virksomheders oprettelse,  vaekst og overdragelse; Kommissionen har foretaget denne undersoegelse og konstateret, at flere tusinde virksomheder hvert  aar er tvunget til at lukke virksomheden paa grund af uoverstigelige vanskeligheder i forbindelse med  overdragelsen af disse; saadanne likvidationer har negative virkninger for virksomhedernes  oekonomiske struktur samt for deres kreditorer og arbejdstagere; tabet af arbejdspladser og oekonomiske midler er saa meget mere beklageligt, som det ikke er en  konsekvens af markedskraefterne, men af utilstraekkelig forberedelse af overtagelsen og af  uoverensstemmelse mellem visse dele af medlemsstaternes retsregler, navnlig paa omraadet selskabs-,  arve- og skatteret; bestraebelser, der tager sigte paa at sensibilisere, informere og uddanne virksomhedsejeren med  henblik paa at faa denne til at forberede arvespoergsmaalet grundigt i levende live, ville bidrage til  at oege chancerne for at gennemfoere overdragelsen med succes; en raekke aendringer i medlemsstaternes retsregler ville imidlertid aabne mulighed for en betydelig  foroegelse af antallet af succesfulde virksomhedsoverdragelser; en af hindringerne for en vellykket overdragelse er, at det er vanskeligt for arvtagerne at  finansiere kompensationen til medarvinger, der forlader virksomheden; fyldestgoerende  finansieringsinstrumenter burde vaere disponible i alle medlemsstater; med henblik paa forberedelse af overdragelsen kan det vaere noedvendigt at aendre virksomhedens retlige  status og anvende den status, der er bedst egnet for at opnaa et godt resultat af transaktionen;  virksomhederne har ikke i alle medlemsstater ret til omdannelse og til at aendre retlig status uden  at oploese virksomheden og stifte en ny enhed; disse transaktioner medfoerer udgifter og  administrative forholdsregler samt en periode med usikkerhed for selskabsdeltagere og tredjemand; aktieselskabet ser ud til at vaere en af de former, der bedst opfylder de krav, der stilles i  forbindelse med en overdragelse; der stilles imidlertid strenge betingelser med hensyn til  oprettelse og daglig ledelse af et aktieselskab; betingelserne er saedvanligvis fastsat med henblik  paa et aktieselskab, der har mange aktionaerer, i den hensigt at beskytte selskabsdeltagere og  tredjemand; nogle af disse betingelser synes ikke at vaere noedvendige, naar det drejer sig om en  virksomhedsejer, som proever paa at stifte et aktieselskab inden for familien med det formaal at lette  overdragelsen; visse teknikker eller retlige former letter overdragelsen, idet der derved aabnes mulighed for en  sondring mellem administrative befoejelser og ejendomsret til virksomheden; skattereglerne burde ikke kunne hindre, at en virksomhed anvender den bedst egnede retlige status  for at opnaa en vellykket overdragelse; det samme gaelder alle andre former for forberedelse af  overdragelsen, saasom tilfoersel af aktiver, fusion, spaltning og ombytning af kapitalandele; i de fleste medlemslande oploeses et interessentskab eller et kommanditselskab ved en  selskabsdeltagers doed, medmindre andet er anfoert i kontrakten; desuden kan en selskabsdeltagers  ensidige dispositioner afvige fra selskabskontrakten, og i lovgivningen angives det ikke, hvad der  har forrang; ved en saadan selskabsdeltagers doed kan denne uoverensstemmelse skabe en konflikt, der  bringer selskabets fortsatte eksistens i fare, og som endog kan medfoere likvidation; naar en af deltagerne i et interessentskab eller et kommanditselskab eller ejeren af en  enkeltmandsvirksomhed afgaar ved doeden, er medarvingerne i de fleste medlemslande forpligtet til at  udtale sig enstemmigt om virksomhedens skaebne; virksomhedens eksistens kan foelgelig bringes i fare,  hvis blot en af arvingerne oensker at blokere; en af de stoerste hindringer for en vellykket overdragelse inden for familien er den dermed foelgende  skattebyrde; udredningen af arve- eller gaveafgifter risikerer at saette virksomhedens finansielle  ligevaegt og foelgelig dens eksistens paa spil; dette skattesystem bevirker, at europaeiske  virksomheder befinder sig i en ufordelagtig situation i forhold til konkurrencen paa verdensplan; krav om oejeblikkelig erlaeggelse af arve- og gaveafgifter kan tvinge virksomhedens arvinger til at  realisere en del af aktiverne eller til at saelge hele virksomheden, ja endog til at lade den  likvidere; ved vaerdiansaettelse af virksomheden boer der tages hensyn til en eventuel formindskelse af  virksomhedens vaerdi som foelge af overdragelsen; det er vanskeligere end foer i tiden at finde en arvtager inden for familien; virksomhedssalg er en  overdragelsesmaade, som boer lettes for at sikre virksomhedens overlevelse, isaer naar overdragelsen  ikke kan gennemfoeres inden for familien; det er absolut noedvendigt at tilskynde virksomhedsejeren  til at tilrettelaegge overdragelsen i levende live; medarbejdernes overtagelse af virksomheden er en overdragelsesmaade, som boer fremmes; en saadan aabner  mulighed for at sikre virksomhedens kontinuitet samt overfoersel af knowhow og indhoestet erfaring; nogle medlemsstater har allerede ivaerksat foranstaltninger til at lette virksomhedsoverdragelse;  visse fremgangsmaader kunne overfoeres til andre medlemsstater -UDFAERDIGET FOELGENDE HENSTILLING: Artikel 1MaalsaetningerMedlemsstaterne opfordres til at traeffe de noedvendige  foranstaltninger til at lette overdragelsen af de smaa og mellemstore virksomheder med det formaal at  sikre virksomhedernes overlevelse og opretholdelsen af de dertil knyttede arbejdspladser. Medlemsstaterne opfordres navnlig til at traeffe de bedst egnede foranstaltninger, saaledes at deres  retlige, skattemaessige og administrative system kompletteres med henblik paa: - at sensibilisere virksomhedsejeren over for problemerne i forbindelse med overdragelse og  derigennem anspore ham til at forberede denne transaktion i levende live- at skabe finansielle  vilkaar, som fremmer en vellykket overdragelse- at goere det muligt for virksomhedsejeren at  forberede overdragelsen paa en effektiv maade ved at stille egnede instrumenter til hans raadighed-  at sikre kontinuiteten i interessentskaber, kommanditselskaber og enkeltmandsvirksomheder i  tilfaelde af, at en af selskabsdeltagerne eller virksomhedsejeren afgaar ved doeden- at sikre en  vellykket familieoverdragelse ved at undgaa, at beskatningen af arv og gavedisposition bringer  virksomhedens overlevelse i fare- skattemaessigt at tilskynde virksomhedsejeren til at overdrage  sin virksomhed ved salg eller at lade den overtage af loenmodtagerne, isaer hvis der ikke er en  arvtager inden for familien. Artikel 2InformationOffentlige eller private initiativer, der tilsigter sensibilisering,  information og uddannelse af virksomhedsejere - og dermed forberedelse af deres succession - boer  fremmes, saaledes at en vellykket overdragelse af de smaa og mellemstore virksomheder sikres. Artikel 3Finansielle vilkaarSmaa og mellemstore virksomheder boer nyde godt af finansielle vilkaar,  som fremmer muligheden for at gennemfoere overdragelsen med succes. Artikel 4Forberedelse af overdragelsenVirksomhedsejerne boer have egnede instrumenter til  raadighed, saaledes at en hensigtsmaessig overdragelse af virksomheden er mulig. Med henblik herpaa  opfordres medlemsstaterne til: a) at soerge for, at virksomhederne har ret til omdannelse og dermed mulighed for under hensyntagen  til tredjemands og selskabsdeltagernes rettigheder at overgaa fra én retlig status til en anden uden  at skulle oploese virksomheden eller oprette en ny enhedb) at give de smaa og mellemstore  virksomheder mulighed for at etablere sig i form af et aktieselskab, der kun har et meget begraenset  antal aktionaerer, og hvis oprettelse og ledelse er enklere i forhold til, hvad der gaelder for  aktieselskaber, hvis aktier har en vid udbredelse paa de finansielle markederc) at goere det muligt  at stifte et aktieselskab med kun én selskabsdeltager som angivet i artikel 6 i Raadets tolvte  direktiv 89/667/EOEF (1)d) i forbindelse med beskatning af transaktioner, der har til formaal at  adskille administrative befoejelser og ejendomsret til virksomheden, at anerkende den oekonomiske  noedvendighed af de retlige transaktioner i de tilfaelde, hvor de gennemfoeres med det formaal at lette  overdragelsen, og i paakommende tilfaelde at traeffe foranstaltninger til at godkende og fremme deme)  uafhaengigt af forpligtelserne i henhold til faellesskabsretten at anvende princippet om skattemaessig  neutralitet ved transaktioner i forbindelse med overdragelse, saasom tilfoersel af aktiver, fusion,  spaltning og ombytning af kapitalandele. Reglen om skattemaessig neutralitet boer ligeledes gaelde for  stempelafgifter, registreringsafgifter og andre lignende afgifter. Artikel 5Interessentskabers, kommanditselskabers og enkeltmandsvirksomheders  kontinuitetInteressentskabers, kommanditselskabers og enkeltmandsselskabers kontinuitet boer sikres  i tilfaelde af en selskabsdeltagers eller virksomhedsejers doed. Med henblik herpaa opfordres  medlemsstaterne til: a) at anvende princippet om et interessentskabs og et kommanditselskabs kontinuitet ved en  selskabsdeltagers doed, saaledes at de resterende selskabsdeltagere kan beslutte at foere selskabet  videre med eller uden deltagelse af den afdoede selskabsdeltagers arvinger mod i paakommende tilfaelde  at udbetale den afdoedes andel; selskabskontrakten kan fravige princippet om selskabets  kontinuitetb) naar spoergsmaalet om eventuel uoverensstemmelse mellem selskabskontrakten og de  testamentariske bestemmelser eller gavedispositioner ikke er afklaret, at indfoere en bestemmelse i  den nationale lovgivning, hvorefter selskabskontrakten har forrang frem for en selskabsdeltagers  ensidige dispositionerc) at drage omsorg for, at familieretten, arveretten og i saerdeleshed reglen  om enstemmighed i forbindelse med beslutninger, der traeffes som led i sameje, ikke kan bringe  virksomhedens kontinuitet i fare i tilfaelde af, at en selskabsdeltager i et interessentskab eller  et kommanditselskab eller ejeren af en enkeltmandsvirksomhed doerd) at drage omsorg for, at den i  litra a) naevnte udbetaling af afdoedes andel samt den betaling af kompensation til arvinger i  mindretal, der foelger af litra c), ikke kan bringe virksomhedens overlevelse i fare. Det boer i den  forbindelse fastsaettes, at kompensationen, hvis parterne vaelger ratevis betaling, beregnes paa  grundlag af virksomhedens handelsvaerdi inkl. kundekreds (»goodwill«), medens kompensationen, hvis  en part kraever oejeblikkelig betaling, beregnes udelukkende paa grundlag af regnskabsvaerdien. Artikel 6Skattemaessige vilkaar ved succession og gavedispositionVirksomhedens viderefoerelse boer  sikres ved en hensigtsmaessig skattemaessig behandling af succession og gavedisposition. Med henblik  herpaa opfordres medlemsstaterne til at traeffe en eller flere af foelgende foranstaltninger: a) lempe beskatningen af strengt erhvervsmaessige aktiver i tilfaelde af overdragelse ved  gavedisposition eller arv inkl. arve-, gave- og registreringsafgifter under forudsaetning af en  trovaerdig viderefoerelse i en bestemt minimumsperiodeb) give arvingerne mulighed for ratevis eller  udskudt betaling af gave- eller arveafgifter, saafremt de fortsaetter virksomhedens drift, og  indroemme dem rentefritagelsec) drage omsorg for, at den skattemaessige vurdering af virksomheden  kan foretages under hensyntagen til udviklingen i dens vaerdi indtil nogle maaneder efter  virksomhedsejerens doed. Artikel 7Overdragelse til tredjemandVirksomhedsejeren boer tilskyndes til i levende live at  planlaegge overdragelse til tredjemand, naar en saadan ikke kan finde sted inden for familien. Med  henblik herpaa opfordres medlemsstaterne til at: a) undlade beskatning af i hvert fald en del af salgsudbytte eller kapitalvinding hidroerende fra en  virksomheds aktiver i tilfaelde af salg, isaer naar ejeren har naaet en alder af 55 aar; tilskynde  skattemaessigt til reinvestering af indtaegt fra salg af en virksomhed i en anden ikke-boersnoteret  virksomhed, der er aktivt beskaeftiget med produktion eller salg af varer eller tjenesteydelserb)  lette loenmodtagernes overtagelse af virksomheden i skattemaessig henseende gennem en lempelse af  kapitalvindingsskatten i forbindelse med overdragelse af andele til loenmodtagerne gennem fritagelse  for registreringsafgifter, gennem skattemaessige fordele, naar finansielle midler stilles til  raadighed for loenmodtagerne til gennemfoerelse af erhvervelsen eller gennem udskydelse af  beskatningen indtil det tidspunkt, hvor loenmodtageren saelger sine andele; disse foranstaltninger  boer ligeledes vaere gaeldende for en virksomhed eller et andelsforetagende, der er oprettet af  loenmodtagerne. Artikel 8Indbyrdes samordningMedlemsstaterne opfordres til i kontakt med Kommissionen at  underrette og raadfoere sig med hinanden med henblik paa at drage nytte af udvekslingen af erfaringer  og de bedste fremgangsmaader i forbindelse med overdragelse af smaa og mellemstore virksomheder,  navnlig med henblik paa ivaerksaettelse af de foranstaltninger, der anbefales i denne henstilling. Artikel 9RapportFor at give Kommissionen mulighed for at vurdere de opnaaede fremskridt  opfordres medlemsstaterne til senest den 31. december 1996 at meddele teksten til de vigtigste  lovmaessige og administrative bestemmelser, som vedtages for at efterkomme denne henstilling, og til  at underrette Kommissionen om enhver yderligere aendring inden for omraadet. Artikel 10AdressaterDenne henstilling er rettet til medlemsstaterne. Udfaerdiget i Bruxelles, den 7. december 1994. Paa Kommissionens vegneRaniero VANNI d'ARCHIRAFIMedlem af Kommissionen(*) Den  forklarende bemaerkning til denne henstilling er offentliggjort som en meddelelse i EFT nr. C 400 af  31. 12. 1994, s. 1. (1) EFT nr. L 239 af 16. 8. 1989, s. 33. (2) EFT nr. L 175 af 4. 7. 1991, s. 32. (3) EFT nr. C 178 af 15. 7. 1992, s. 8. (4) EFT nr. L 161 af 2. 7. 1993, s. 68. (5) Hvidbog, del A. En mere konkurrencedygtig oekonomi, s. 14 og del B, punkt 2.7. Forslag til  afhjaelpning af situationen, s. 88. (6) KOM(94) 207 endelig udg. af 3. juni 1994. (7) EFT nr. C 187 af 9. 7. 1994, s. 5. (8) EFT nr. C 296 af 22. 10. 1994, s. 6. (1) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 40.


title: Kommissionens henstilling af 28. juni 2016 om overvågning af nikkel i foder (EØS-relevant tekst)

text:
               29.6.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 235/1

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 28. juni 2016
   om overvågning af nikkel i foder
   (EØS-relevant tekst)
   (2016/C 235/01)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Nikkel (Ni) i foder kommer fra både naturlige og menneskeskabte kilder. Desuden indeholder visse fodermidler metallisk nikkel, da dette anvendes som katalysator ved fremstillingen heraf.

               (2)

               Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (i det følgende benævnt »EFSA«) Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden (i det følgende benævnt »ekspertpanelet«) har afgivet en videnskabelig udtalelse om de risici for dyre- og folkesundheden og for miljøet, der er forbundet med tilstedeværelsen af Ni i foder (1).

               (3)

               Ekspertpanelet konkluderede, at Ni via foder til kvæg, svin, kaniner, ænder, fisk, hunde, høns, heste, får, geder og katte sandsynligvis ikke har negative konsekvenser. For så vidt angår vurderingen af risiciene for menneskers sundhed i forbindelse med tilstedeværelsen af Ni i fødevarer af animalsk oprindelse konkluderede ekspertpanelet, at de nuværende niveauer af kronisk eksponering for NI i den gennemsnitlige befolkning, når man kun tager fødevarer af animalsk oprindelse i betragtning, kan give anledning til bekymring med hensyn til de yngre befolkningsgrupper. For så vidt angår akut eksponering via kosten konkluderede ekspertpanelet, at nikkeloverfølsomme personer også har risiko for udvikling af eksematøse hudreaktioner, der kan blusse op, gennem indtagelse af fødevarer af animalsk oprindelse. Det bidrag, som fødevarer af animalsk oprindelse yder til menneskers eksponering for nikkel, bør derfor ikke undervurderes, navnlig ikke i aldersgrupper med et højt niveau af eksponering for nikkel via kosten. Dog var det ud fra de tilgængelige data ikke muligt at fastsætte overslæbsmængder fra foder til fødevarer af animalsk oprindelse.

               (4)

               Det bemærkes, at de data om forekomst, der anvendes i EFSA's videnskabelige udtalelse, hovedsagelig stammer fra én medlemsstat og derfor ikke nødvendigvis er repræsentative for tilstedeværelsen af Ni i foder i Unionen.

               (5)

               Tilstedeværelsen af Ni i foder bør derfor overvåges i hele Unionen, inden det overvejes at fastsætte maksimalgrænseværdier for Ni i foder eller gennemføre andre risikostyringsforanstaltninger, der er nødvendige for at sikre et højt niveau af beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               1.

               Medlemsstaterne bør med aktiv inddragelse af foderstofvirksomhedsledere udføre overvågning af tilstedeværelsen af nikkel i foder.

               2.

               For at sikre, at stikprøverne er repræsentative for det parti, hvoraf de er udtaget, bør medlemsstaterne følge prøveudtagningsproceduren i Kommissionens forordning (EF) nr. 152/2009 (2).

               3.

               Medlemsstaterne bør sikre, at analyseresultaterne indberettes regelmæssigt og senest den 31. oktober 2017 til EFSA i EFSA's dataindgivelsesformat i overensstemmelse med kravene i EFSA's vejledning om standardprøvebeskrivelse for fødevarer og foder (3) og EFSA's supplerende specifikke indberetningskrav.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. juni 2016.

            På vegne af Kommissionen

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFSA's Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden, 2015. Scientific Opinion on the risks to animal and public health and the environment related to the presence of nickel in feed. EFSA Journal 2015;13(4):4074, 76 s. doi:10.2903/j.efsa.2015.4074, www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 152/2009 af 27. januar 2009 om prøveudtagnings- og analysemetoder til offentlig kontrol af foder (EUT L 54 af 26.2.2009, s. 1).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


Vigtig juridisk meddelelse

|

52007PC0218

Henstilling med henblik på Rådets afgørelse om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af konventionen af 26. maj 1997, som er udarbejdet på grundlag af artikel K.3, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union, om bekæmpelse af bestikkelse, som involverer tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber eller i Den Europæiske Unions medlemsstater  /* KOM/2007/0218 endelig udg. - CNS 2007/0072 */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 25.4.2007KOM(2007) 218 endelig2007/0072 (CNS)Henstilling med henblik påRÅDETS AFGØRELSEom Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af konventionen af 26. maj 1997, som er udarbejdet på grundlag af artikel K.3, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union, om bekæmpelse af bestikkelse, som involverer tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber eller i Den Europæiske Unions medlemsstater(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEMed akten af 2005 om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse[1] blev der indført en enklere procedure for Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af de konventioner (og protokoller), som er indgået af medlemsstaterne på grundlag af artikel 34 i EU-traktaten (tidligere artikel K.3 i EU-traktaten) eller artikel 293 i EF-traktaten. Det er således ikke længere nødvendigt at føre forhandlinger om indgåelse af særlige tiltrædelsesprotokoller til disse konventioner (som i givet fald skulle ratificeres af 27 medlemslande): Ifølge artikel 3, stk. 3, i tiltrædelsesakten tiltræder Bulgarien og Rumænien disse konventioner og protokoller i kraft af tiltrædelsesakten.Ifølge artikel 3, stk. 3 og 4, i tiltrædelsesakten skal Rådet i den forbindelse træffe afgørelse om, på hvilken dato de pågældende konventioner skal træde i kraft for Bulgariens og Rumæniens vedkommende og hvilke tilpasninger, der skal foretages af konventionerne som følge af de to nye medlemslandes tiltrædelse (hvilket under alle omstændigheder ville omfatte vedtagelse af konventionerne på bulgarsk og rumænsk, således at disse sprogversioner har samme gyldighed). Rådet træffer afgørelse på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Europa-Parlamentet.Bilag I til tiltrædelsesakten indeholder en liste over de syv konventioner og protokoller, det drejer sig om inden for retlige og indre anliggender.Listen omfatter konventionen af 26. maj 1997 udarbejdet på grundlag af artikel K.3, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union, om bekæmpelse af bestikkelse, som involverer tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber eller i Den Europæiske Unions medlemsstater.Formålet med denne henstilling om Rådets afgørelse er at foretage de tilpasninger, der kræves som følge af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af føromtalte konvention i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i tiltrædelsesakten.2007/0072 (CNS)Henstilling med henblik påRÅDETS AFGØRELSEom Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af konventionen af 26. maj 1997, som er udarbejdet på grundlag af artikel K.3, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union, om bekæmpelse af bestikkelse, som involverer tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber eller i Den Europæiske Unions medlemsstaterRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,under henvisning til traktaten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse,under henvisning til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, i det følgende benævnt "tiltrædelsesakten", særlig artikel 3, stk. 4,under henvisning til henstilling fra Kommissionen[2],under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[3] ogud fra følgende betragtninger:1.  Konventionen om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber eller i Den Europæiske Unions medlemsstater, i det følgende benævnt "konventionen om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer tjenestemænd", blev undertegnet den 26. maj 1997 og trådte i kraft den 28. september 2005.2.  Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet har efter tiltrædelsen af Den Europæiske Union deponeret deres instrumenter om tiltrædelse af konventionen om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer tjenestemænd.3.  Ifølge artikel 3, stk. 3, i tiltrædelsesakten tiltræder Bulgarien og Rumænien de konventioner og protokoller, som medlemsstaterne har indgået, og som er anført i bilag I til tiltrædelsesakten, hvilket bl.a. omfatter konventionen om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber eller i Den Europæiske Unions medlemsstater. Rådet fastsætter en dato for, hvornår de træder i kraft for Bulgariens og Rumæniens vedkommende.4.  I overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, foretager Rådet alle de tilpasninger, som tiltrædelsen af de pågældende overenskomster og protokoller kræver —TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Konventionen om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer tjenestemænd, træder i kraft for Bulgariens og Rumæniens vedkommende den første dag i den første måned efter datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.Artikel 2Den bulgarske og den rumænske version af konventionen om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer tjenestemænd, og som er vedlagt som bilag til denne afgørelse, er autentiske på samme vilkår som for de øvrige sprogversioner af konventionen om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer tjenestemænd.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .Udfærdiget i Bruxelles, den [...]På Rådets vegneFormandBILAG Teksten til konvention af 26. maj 1997 udarbejdet på grundlag af artikel K.3, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union, om bekæmpelse af bestikkelse, som involverer tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber eller i Den Europæiske Unions medlemsstater.[1] EUT 2005 L 157, s. 203.[2] EUT C […] af […], s. […].[3] EUT C […] af […], s. […].


Avis juridique important

|

31997H0489

97/489/EF: Kommissionens Henstilling af 30. juli 1997 om transaktioner med elektroniske betalingsmidler, især forholdet mellem udsteder og indehaver (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 208 af 02/08/1997 s. 0052 - 0058

KOMMISSIONENS HENSTILLING af 30. juli 1997 om transaktioner med elektroniske betalingsmidler, især forholdet mellem udsteder og indehaver (EØS-relevant tekst) (97/489/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 155, andet led, og som tager følgende i betragtning:1) Et af Fællesskabets vigtigste mål er at sikre et fuldt fungerende indre marked, hvoraf betalingssystemer udgør en væsentlig del; transaktioner med elektroniske betalingsmidler tegner sig mængde- og værdimæssigt for en stadig større del af både de nationale og de grænseoverskridende betalinger; i betragtning af den nuværende situation med kraftig innovation og hastig teknologisk udvikling, forventes denne tendens at blive mere udpræget, især på grund af det store antal innovative virksomheder, markeder og handelsgrupper, som den elektroniske handel medfører;2) det er af stor betydning for privatpersoner og virksomheder, at de kan anvende elektroniske betalingsmidler overalt i Fællesskabet; denne henstilling har til formål at fortsætte fremskridtene hen imod etableringen af det indre marked, navnlig på baggrund af liberaliseringen af kapitalbevægelserne, og at bidrage til gennemførelsen af Den Økonomiske og Monetære Union;3) denne henstilling omfatter transaktioner med elektroniske betalingsmidler; elektroniske betalingsmidler i denne henstilling omfatter betalingsmidler, der giver (fjern)adgang til en kundes konto, især betalingskort, telefonbankforretninger og home-banking; transaktioner med et betalingskort omfatter elektroniske og ikke-elektroniske betalinger med et betalingskort, herunder processer, hvor der kræves underskrift, og hvor der udstedes kvittering; i denne henstilling omfatter betalingsmidler også genopladelige elektroniske pengeinstrumenter i form af forudbetalte kort og elektroniske værdienheder lagret i netværkscomputere; genopladelige elektroniske pengeinstrumenter er på grund af deres karakteristika, nemlig den mulige forbindelse til kontoindehaverens konto, det område, hvor behovet for forbrugerbeskyttelse er størst; denne henstilling omfatter, for så vidt angår elektroniske pengeinstrumenter, derfor kun genopladelige pengeinstrumenter;4) denne henstilling tager sigte på at bidrage til indførelsen af informationssamfundet og især elektronisk handel, ved at fremme forbrugernes tillid til og detailhandlernes accept af disse betalingsmidler; Kommissionen vil derfor også overveje muligheden af at modernisere og ajourføre Kommissionens henstilling 87/598/EØF (1) med henblik på at fastlægge klare regler for forholdet mellem indehavere af elektroniske betalingsmidler og betalingsmodtagerne; i overensstemmelse med ovennævnte mål indeholder den foreliggende henstilling en række minimumsinformationskrav, som skal indgå i de vilkår, der anvendes på transaktioner med elektroniske betalingsmidler, samt de pågældende parters minimumsforpligtelser og -ansvar; disse vilkår skal foreligge skriftligt, eventuelt elektronisk, og sikre en rimelig balance mellem de berørte parters interesser; i overensstemmelse med Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (2) skal disse vilkår foreligge i en klar og forståelig form;5) af hensyn til gennemsigtigheden indeholder denne henstilling en række minimumskrav, der er nødvendige for at sikre en tilstrækkelig kundeinformation ved indgåelsen af en kontrakt og efter transaktioner, der er foretaget med et betalingsmiddel, herunder oplysninger om gebyrer, valutakurser og rentesatser; med hensyn til underretning af indehaveren om, hvorledes rentesatsen beregnes, henvises til Rådets direktiv 87/102/EØF af 22. december 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (3), ændret ved direktiv 90/88/EØF (4);6) denne henstilling indeholder minimumskrav med hensyn til de berørte parters forpligtelser og ansvar; information til indehaveren bør omfatte en klar redegørelse for kundens forpligtelser som indehaver af et elektronisk betalingsmiddel, der giver den pågældende mulighed for at foretage betalinger til tredjemand og at gennemføre visse finansielle transaktioner til fordel for sig selv;7) for at forbedre kundernes klagemuligheder indeholder henstillingen en bestemmelse om, at medlemsstaterne skal sørge for, at der findes fyldestgørende og effektive midler til bilæggelse af tvister mellem en indehaver og en udsteder; den 14. februar 1996 offentliggjorde Kommissionen en handlingsplan for forbrugernes klagemuligheder og bilæggelse af tvister på forbrugerområdet inden for det indre marked; handlingsplanen omfatter særlige initiativer til fremme af udenretslige procedurer; der foreslås objektive kriterier (bilag II) for at sikre, at disse procedurer er pålidelige, og der foreslås anvendt standardiserede klageformularer (bilag III);8) formålet med denne henstilling er at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau inden for elektroniske betalingsmidler;9) det er vigtigt, at der føres fortegnelser over transaktioner med elektroniske betalingsmidler, således at det er muligt at efterspore transaktionerne og rette eventuelle fejl; bevisbyrden for, at en transaktion er korrekt registreret og konteret og ikke har været berørt af eventuelle tekniske sammenbrud eller andre uheld, bør påhvile udstederen;10) uden at det påvirker indehaverens rettigheder efter national ret, bør indehaverens betalingsinstrukser i forbindelse med transaktioner med elektroniske betalingsmidler være uigenkaldelige, undtagen hvis beløbet ikke var fastlagt, da ordren blev afgivet;11) der bør fastsættes nærmere regler om udstederens ansvar i det tilfælde, hvor en kontoindehavers betalingsinstrukser ikke er blevet effektueret eller er blevet effektueret mangelfuldt, samt for transaktioner, som indehaveren ikke har givet tilladelse til, dog altid under forbehold af indehaverens egne forpligtelser for tab eller tyveri af de elektroniske betalingsmidler;12) Kommissionen vil føre tilsyn med gennemførelsen af denne henstilling og vil eventuelt, hvis den finder gennemførelsen utilfredsstillende, stille forslag til den fornødne bindende lovgivning om de spørgsmål, der er omhandlet i henstillingen,HENSTILLER:AFSNIT I ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER Artikel 1 Anvendelsesområde 1. Denne henstilling finder anvendelse på følgende transaktioner:a) pengeoverførsler med elektroniske betalingsmidler, bortset fra pengeoverførsler, som finansielle institutioner giver ordrer til og gennemførerb) hævning af kontanter med et elektronisk betalingsmiddel og opladning (og tømning) af et elektronisk pengeinstrument f.eks. i kontantautomater, ved automatiske bankterminaler, hos udstederen eller i et institut, der er kontraktmæssigt forpligtet til at acceptere betalingsmidlet.2. Som undtagelse fra stk. 1 finder artikel 4, stk. 1, artikel 5, litra b), andet og tredje led, artikel 6, stk. 7, stk. 2, litra c) og litra d), artikel 7, stk. 2, litra e), første led, artikel 8, stk. 1, 2 og 3, og artikel 9, stk. 2, ikke anvendelse på transaktioner med elektroniske pengeinstrumenter. Denne henstilling anvendes dog i sin helhed i tilfælde, hvor elektroniske pengeinstrumenter anvendes til at oplade (og tømme) værdienheder gennem fjernadgang til indehaverens konto.3. Denne henstilling finder ikke anvendelse på:a) betalinger med checkb) en række korts garantifunktion ved betaling med check.Artikel 2 Definitioner I denne artikel forstås ved:a) »Elektronisk betalingsmiddel«: et middel, der giver indehaveren mulighed for at foretage transaktioner af den i artikel 1, stk. 1, omhandlede art. Det omfatter både fjernbetalingsmidler og elektroniske pengeinstrumenter.b) »Fjernbetalingsmiddel«: et middel, der giver indehaveren adgang til penge på hans/hendes konto i et institut, og hvormed der kan gives tilladelse til at foretage en betaling til en beneficiant, idet der normalt kræves en personlig identifikationskode og/eller et tilsvarende identitetsbevis. Dette omfatter især betalingskort (kreditkort, debetkort, debetkort med forsinket debitering eller T& E-kort), telefonbankforretninger og home-banking.c) »Elektronisk pengeinstrument«: et genopladeligt betalingsmiddel, bortset fra et fjernbetalingsmiddel, f.eks. et forudbetalt kort eller elektroniske værdienheder lagret i computere, hvormed indehaveren kan foretage transaktioner af den i artikel 1, stk. 1, omhandlede art.d) »Finansiel institution«: en institution som defineret i artikel 4, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 3604/93 (5).e) »Udsteder«: en person, der som led i sin virksomhed stiller et betalingsmiddel til rådighed for offentligheden i henhold til en kontrakt, som han/hun har indgået.f) »Indehaver«: en person, der i besiddelse af et betalingsmiddel i henhold til en kontrakt, som han/hun har indgået med udstederen.AFSNIT II GENNEMSIGTIGHED I TRANSAKTIONSVILKÅRENE Artikel 3 Minimumsoplysninger i vilkårene for udstedelse og anvendelse af et elektronisk betalingsmiddel 1. Udstederen giver ved kontraktens underskrivelse eller under alle omstændigheder i god tid før udstedelsen af et elektronisk betalingsmiddel indehaveren meddelelse om kontraktvilkårene (i det følgende benævnt »vilkårene«) for udstedelse og anvendelse af det pågældende elektroniske betalingsmiddel. I vilkårene anføres, hvilken ret der gælder for kontrakten.2. Vilkårene skal foreligge skriftligt, eventuelt elektronisk, i let forståeligt sprog i en let tilgængelig form og foreligge på mindst de(t) officielle sprog i den medlemsstat, hvor det elektroniske betalingsmiddel tilbydes.3. Vilkårene skal mindst omfatte:a) en beskrivelse af det elektroniske betalingsmiddel, herunder eventuelt de tekniske krav til brugerens godkendte kommunikationsudstyr, og den måde, hvorpå det kan anvendes, herunder eventuelle finansielle grænserb) en beskrivelse af indehaverens og udstederens respektive forpligtelser og ansvar, herunder hvilke rimelige foranstaltninger indehaveren skal træffe for at garantere sikkerheden i forbindelse med det elektroniske betalingsmiddel og de midler (som f.eks. personligt identifikationsnummer eller anden kode), der gør det muligt at bruge detc) eventuelt den normale frist for debitering eller kreditering af indehaverens konto, herunder valørdato, eller hvis indehaveren ikke har nogen konto hos udstederen, den normale faktureringsperioded) de forskellige typer gebyrer, som indehaveren eventuelt skal betale, herunder, eventuelt, detaljerede oplysninger om følgende:- eventuelle oprindelige eller årlige gebyrer- eventuelle provisioner og gebyrer, som indehaveren skal betale udstederen for bestemte typer transaktioner- eventuelle rentesatser, herunder den måde, hvorpå de beregnese) den periode, hvor indehaveren kan bestride en given transaktion, samt oplysninger om indehaverens klagemuligheder og om, hvorledes han/hun får adgang til dem.4. Hvis det elektroniske betalingsmiddel kan anvendes til transaktioner i udlandet (uden for udstedelses-/tilslutningslandet), skal indehaveren også have følgende oplysninger:a) eventuelle gebyrer og afgifter for valutatransaktioner, herunder eventuelt valutakurserb) referencekursen for omregning af valutatransaktioner, herunder den dato, hvor den pågældende kurs er blevet fastsat.Artikel 4 Oplysninger efter en transaktion 1. Udstederen giver indehaveren oplysninger om transaktioner, der er gennemført med et elektronisk betalingsmiddel. Disse oplysninger, der skal foreligge skriftligt, eventuelt elektronisk, og i en let forståelig form, skal mindst omfatte følgende:a) en reference, der gør det muligt for indehaveren at identificere transaktionen, herunder eventuelt oplysninger om modtageren af transaktionenb) det transaktionsbeløb, der debiteres indehaveren i faktureringsvalutaen, og eventuelt beløbet i udenlandsk valutac) eventuelle provisioner og gebyrer for bestemte typer transaktioner.Udstederen skal også oplyse indehaveren om den valutakurs, der er anvendt ved omregningen af valutatransaktionerne.2. Udstederen af et elektronisk pengeinstrument skal give indehaveren mulighed for at kontrollere de sidste fem transaktioner, der er gennemført med det pågældende pengeinstrument samt de udestående lagrede værdienheder.AFSNIT III DE KONTRAHERENDE PARTERS FORPLIGTELSER OG ANSVAR Artikel 5 Indehaverens forpligtelser Indehaveren:a) skal anvende det elektroniske betalingsmiddel i overensstemmelse med vilkårene for udstedelse og anvendelse af et betalingsmiddel; indehaveren skal især træffe alle rimelige foranstaltninger for at garantere sikkerheden i forbindelse med det elektroniske betalingsmiddel og de midler (som f.eks. et personligt identifikationsnummer eller anden kode), der gør det muligt at bruge detb) skal omgående give udstederen (eller et af denne opgivet organ) besked, når han/hun opdager:- at det elektroniske betalingsmiddel, eller de midler, der gør det muligt at bruge det, er gået tabt eller er blevet stjålet- at der på hans/hendes konto er registreret en transaktion, som han/hun ikke har givet tilladelse til- at der er sket fejl eller andre uregelmæssigheder ved udstederens administration af hans/hendes kontoc) må ikke notere sit personlige identifikationsnummer eller anden kode på let genkendelig måde, især på det elektroniske betalingsmiddel eller på genstande, som han/hun opbevarer sammen med det elektroniske betalingsmiddeld) må ikke annullere en ordre, som han/hun har givet ved hjælp af sit elektroniske betalingsmiddel, undtagen hvis beløbet ikke var fastlagt, da ordren blev afgivet.Artikel 6 Indehaverens ansvar 1. Indtil indehaveren har meddelt udstederen, at det elektroniske betalingsmiddel er blevet stjålet eller er gået tabt, skal han/hun bære det deraf følgende tab op til en grænse på højst 150 ECU; denne grænse gælder dog ikke, hvis han/hun har handlet groft uagtsomt, i strid med bestemmelserne i artikel 5, litra a), b) og c), eller svigagtigt.2. Så snart indehaveren har givet udstederen (eller et af denne nærmere specificeret organ) besked i henhold til artikel 5, litra b), er han/hun ikke længere ansvarlig for tab, som opstår i forbindelse med, at det elektroniske betalingsmiddel er gået tabt eller er blevet stjålet, medmindre han/hun har handlet svigagtigt.3. Som undtagelse fra stk. 1 og 2 er indehaveren ikke ansvarlig, hvis betalingsmidlet anvendes, uden at det sker ved fremlæggelse eller elektronisk identifikation (af selve betalingsmidlet). Anvendelse af en fortrolig kode eller andet tilsvarende identitetsbevis er ikke i sig selv tilstrækkelig til at gøre indehaveren ansvarlig.Artikel 7 Udstederens forpligtelser 1. Udstederen kan ændre vilkårene, hvis han/hun giver indehaveren personlig meddelelse om ændringen i så god tid, at sidstnævnte kan opsige kontrakten, hvis han/hun ønsker det. Der fastsættes en periode på mindst en måned, hvorefter anses indehaveren for at have accepteret vilkårene, hvis han/hun ikke har opsagt kontrakten forinden.Betydelige ændringer i den faktiske rentesats er dog ikke omfattet af første afsnit og træder i kraft på det tidspunkt, der er anført ved bekendtgørelsen af en sådan ændring. I så fald underretter udstederen indehaveren personligt derom ved først kommende lejlighed, uden at dette får indvirkning på indehaverens ret til at opsige kontrakten.2. Udstederen:a) må ikke afsløre indehaverens personlige identifikationsnummer eller anden kode, undtagen til indehaveren selvb) må ikke uopfordret sende et elektronisk betalingsmiddel, undtagen når det afløser et elektronisk betalingsmiddel, som indehaveren allerede harc) skal opbevare sine interne opgørelser tilstrækkelig længe til, at det er muligt at efterspore de i artikel 1, stk. 1, omhandlede transaktioner, og rette fejld) skal sikre, at indehaveren har tilstrækkelig mulighed for at give udstederen besked som omhandlet i artikel 5, litra b). Når udstederen får besked pr. telefon, skal han/hun (eller det af udstederen nærmere specificeret organ) give indehaveren en kvittering derfore) skal i forbindelse med uoverensstemmelser med indehaveren om en transaktion som omhandlet i artikel 1, stk. 1, og uden at det påvirker indehaverens eventuelle beviser på det modsatte, bevise, at transaktionen:- blev korrekt registreret og konteret- ikke var berørt af teknisk sammenbrud eller andre fejl.Artikel 8 Udstederens ansvar 1. Med forbehold af artikel 5, artikel 6 og artikel 7, stk. 2, litra a) og e), er udstederen ansvarlig for:a) indehaverens transaktioner, som omhandlet i artikel 1, stk. 1, der ikke gennemføres eller gennemføres mangelfuldt, også selv om en sådan transaktion indledes på terminaler eller andet udstyr, der ikke er under udstederens direkte kontrol eller enekontrol, forudsat at transaktionen ikke indledes via terminaler eller andet udstyr, som udstederen ikke har godkendtb) transaktioner, som indehaveren ikke har godkendt, samt eventuelle fejl eller uregelmæssigheder i forbindelse med udstederens administration af indehaverens konto.2. Med forbehold af stk. 3 dækker ansvaret i stk. 1 følgende:a) beløbet for den transaktion, der ikke er udført, eller som er udført mangelfuldt, og eventuelle renter derafb) det beløb, der er nødvendigt for at sætte indehaveren i samme situation, som før den pågældende transaktion fandt sted.3. Yderligere finansielle konsekvenser, og navnlig spørgsmålet om omfanget af eventuel skadeserstatning, påhviler udstederen i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse på kontrakten mellem udstederen og indehaveren.4. Udstederen er ansvarlig over for indehaveren af et elektronisk pengeinstrument for tab af værdienheder lagret i pengeinstrumentet og for den mangelfulde effektuering af indehaverens transaktioner, hvis tabet eller den mangelfulde effektuering skyldes, at det pågældende pengeinstrument, den godkendte terminal eller andet godkendt udstyr har fungeret forkert, forudsat at dette ikke er sket med indehaverens vidende eller i strid med artikel 3, stk. 3, litra a).AFSNIT IV ANMELDELSE, BILÆGGELSE AF TVISTER SAMT AFSLUTTENDE BESTEMMELSE Artikel 9 Anmeldelse 1. Udstederen (eller et af denne opgivet organ) skal stille midler til rådighed, hvorved indehaveren på et hvilket som helst tidspunkt af døgnet kan anmelde, at hans elektroniske betalingsmiddel er gået tabt eller er blevet stjålet.2. Udstederen (eller et af denne nærmere angivet organ) skal, så snart han/hun modtager anmeldelsen, træffe alle rimelige foranstaltninger for at standse yderligere brug af det elektroniske betalingsmiddel, også selv om indehaveren har handlet groft uagtsomt eller svigagtigt.Artikel 10 Bilæggelser af tvister Medlemsstaterne opfordres til at sørge for, at der findes fyldestgørende og effektive midler til bilæggelse af tvister mellem en indehaver og en udsteder.Artikel 11 Afsluttende bestemmelse Medlemsstaterne opfordres til at træffe de nødvendige foranstaltninger til, at udstederne af elektroniske betalingsmidler udøver deres virksomhed i overensstemmelse med artikel 1-9 senest den 31. december 1998.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juli 1997.På Kommissionens vegneMario MONTIMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 365 af 24. 12. 1987, s. 72.(2) EFT nr. L 95 af 21. 4. 1993, s. 29.(3) EFT nr. L 42 af 12. 2. 1987, s. 48.(4) EFT nr. L 61 af 10. 3. 1990, s. 14.(5) EFT nr. L 332 af 31. 12. 1993, s. 4.


Avis juridique important

|

52004SC0836

Henstilling med henblik på Rådets henstilling til Slovakiet med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør  /* SEK/2004/0836 endelig udg. */

Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING TIL SLOVAKIET med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEDen 7. april 2004 offentliggjorde Kommissionen sine økonomiske forårsprognoser [1]. Ifølge disse prognoser, der byggede på de tal, som Slovakiet havde indberettet i marts 2004, faldt det offentlige underskud i Slovakiet fra 5,7 % af BNP i 2002 til 3,6 % af BNP i 2003 og overskred dermed traktatens referenceværdi på 3 % af BNP.[1]  Kommissionens prognoser fra foråret 2004 findes på følgende websted:  http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.På denne baggrund indledte Kommissionen proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Slovakiet den 12. maj 2004 med vedtagelse af en rapport i henhold til traktatens artikel 104, stk. 3 [2]. Den 14. maj 2004 modtog Kommissionen Slovakiets konvergensprogram, der bekræftede, at det offentlige underskud udgjorde 3,6 % af BNP i 2003.[2]  Rapporten foreligger i sin fulde ordlyd på følgende websted:  http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud reguleres af traktatens artikel 104 og Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der indgår som led i stabilitets- og vækstpagten [3]. De lande, der blev optaget i EU den 1. maj 2004, er medlemsstater med dispensation og skal undgå uforholdsmæssigt store underskud, men de kan ikke pålægges sanktioner i henhold til artikel 104, stk. 9 og 11.[3]  EFT L 209 af 2.8.1997.Kommissionens rapport i henhold til traktatens artikel 104, stk. 3, konkluderede, at underskuddets overskridelse af traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2003 hverken var en følge af usædvanlige begivenheder, som de slovakiske myndigheder ikke selv var herre over, eller resultatet af et alvorligt økonomisk tilbageslag i stabilitets- og vækstpagtens forstand, eftersom den reale BNP-vækst udgjorde 4,2 % i 2003. Om udviklingen i 2004 konkluderede rapporten, at det offentlige underskud sandsynligvis ville stige og forblive over 3 % af BNP. Mere præcist forventes det offentlige underskud ifølge Kommissionens prognoser fra foråret 2004 at udgøre 4,1 % af BNP i 2004, hvilket ligger tæt på de 4,0 % af BNP, som de slovakiske myndigheder havde beregnet sig frem til i konvergensprogrammet.Med udgangspunkt i Kommissionens prognoser fra foråret 2004 konkluderede Kommissionens rapport desuden, at den offentlige gæld som andel af BNP, der udgjorde 42,8 % af BNP i 2003, ville forblive under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP i 2004. Mere præcist forventer Kommissionen ifølge sine prognoser fra foråret 2004, at gældskvoten vil vokse til 45,1 % af BNP i 2004 ganske i overensstemmelse med de slovakiske myndigheders egne fremskrivninger i konvergensprogrammet.Det hedder i traktatens artikel 104, stk. 4, at "det i artikel 114 omhandlede udvalg [dvs. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg] afgiver udtalelse om Kommissionens rapport". Udvalget afgav sin udtalelse den 24. maj 2004, hvori det tilsluttede sig Kommissionens vurdering. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg konkluderede især, at budgetsituationen i Slovakiet var af en sådan karakter, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i henhold til det første af de to kriterier i artikel 104, stk. 2. Selv hvis der blev taget hensyn til andre relevante faktorer, herunder især den mellemfristede budgetstilling og den offentlige investeringskvote, ændrede dette ikke ved vurderingen baseret på disse kriterier. Udvalget fandt det også sandsynligt, at det offentlige underskud igen ville overskride traktatens referenceværdi i 2004, og at den offentlige bruttogæld ville forblive under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP i 2004.Kommissionen, der har undersøgt de relevante faktorer, der tages hensyn til i dens rapport, og som henviser til Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse, finder, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovakiet. Kommissionen vedtog en udtalelse herom den 24. juni 2004, som den har rettet til Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 5. Kommissionen har henstillet, at Rådet træffer afgørelse i overensstemmelse hermed i henhold til artikel 104, stk. 6. Herudover forelægger Kommissionen hermed Rådet en henstilling med henblik på Rådets henstilling, der skal rettes til Slovakiet med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør, jf. traktatens artikel 104, stk. 7. Kontrollen med gennemførelsen af de foranstaltninger, der træffes af de slovakiske myndigheder, kan nødvendiggøre, at Rådet retter nye henstillinger til Slovakiet i henhold til artikel 104, stk. 7, idet artikel 104, stk. 9, ikke finder anvendelse på medlemsstater med dispensation.Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING TIL SLOVAKIET med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophørRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104, stk. 7,som henviser til henstilling fra Kommissionen, ogsom tager følgende i betragtning:(1) I henhold til traktatens artikel 104 skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.(2) Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og en stærk og vedblivende vækst, som fører til øget beskæftigelse.(3) Rådet fastslog den [5. juli] 2004 i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovakiet.(4) Efter at Rådet har fastslået, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovakiet, skal Rådet i henhold til traktatens artikel 104, stk. 7, og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 samtidig rette henstillinger til den pågældende medlemsstat med henblik på at bringe denne situation til ophør inden for en given frist.(5) I henhold til artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 skal der i denne henstilling fastsættes en frist på højst fire måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger, og der skal fastsættes en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som bør gennemføres i året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder. Der foreligger sådanne særlige omstændigheder i Slovakiets tilfælde i form af de igangværende strukturelle forandringer i økonomien.(6) Når der foreligger særlige omstændigheder, kan Rådet tillade en mellemfristet korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Det er rimeligt at vurdere, at Slovakiets konvergensprogram fra maj 2004, de efterfølgende opdateringer heraf samt Rådets udtalelser herom udstikker kursen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud. I henhold til konvergensprogrammet fra maj 2004 er det planen, at det uforholdsmæssigt store underskud vil være fuldstændig korrigeret i 2007, og programmet indeholder følgende årlige mål for det offentlige underskud i den mellemliggende periode: 4,0 % af BNP i 2004, 3,9 % i 2005, 3,9 % i 2006 og 3,0 % i 2007. Kursen for korrektionen bygger på et makroøkonomisk scenario, der er plausibelt i henhold til Rådets udtalelse af [5. juli] 2004 om konvergensprogrammet.(7) Efter Rådets opfattelse vil der ved hjælp af budgetkonsolideringsforanstaltninger kunne sikres en vedvarende forbedring af den offentlige saldo, og de bør samtidig indrettes således, at kvaliteten i de offentlige finanser forbedres og økonomiens vækstpotentiel styrkes -HENSTILLER:- at de slovakiske myndigheder bringer den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør så hurtigt som muligt- at de slovakiske myndigheder tager skridt til på mellemlang sigt og på troværdig og holdbar vis at reducere underskuddet til under 3,0 % af BNP i 2007 ved at følge den kurs for nedbringelsen af underskuddet, der er beskrevet i Rådets udtalelse [af 5. juli 2004] om konvergensprogrammet fra maj 2004- at de slovakiske myndigheder beslutsomt træffer de foranstaltninger, der er redegjort for i konvergensprogrammet fra maj 2004, herunder især dem med relation til de påtænkte nye reformer inden for sundhedssektoren og de supplerende rationaliseringer inden for den offentlige sektor- at de slovakiske myndigheder senest den 5. november 2004 tager effektive skridt til at gennemføre de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå målet for underskuddet i 2005.Derudover opfordrer Rådet de slovakiske myndigheder til:- at udnytte enhver mulighed for at fremskynde den finanspolitiske justering, især ved at afsætte indtægter, der måtte blive større end forventet, til udelukkende at mindske underskuddet- at styrke den bindende karakter af de treårige budgetrammer ved at indføre detaljerede mellemfristede udgiftslofter, der skal godkendes af parlamentet.Denne henstilling er rettet til Den Slovakiske Republik.Udfærdiget i Bruxelles, den [5. juli] 2004.På Rådets vegneFormand[...]


				|

		52013PC0653

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om godkendelse af Kommissionens indgåelse på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side /* COM/2013/0653 final - 2013/ () */

			   	BEGRUNDELSE
1.           Baggrund for forslaget
Den 15. maj 2013 fremsatte Kommissionen to
forslag til Rådets afgørelser vedrørende associeringsaftalen mellem EU og
Ukraine. Det første var om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og
midlertidig anvendelse af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og
dens medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (COM(2013)289).
Det andet var om indgåelse af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union
og dens medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (COM(2013)290).
Da Det Europæiske Atomenergifællesskab
(Euratom) også er part i associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og
dens medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side, anførte
Kommissionen i begrundelsen, at den ville fremlægge en separat henstilling til
Rådets godkendelse af Kommissionens indgåelse af de dele af aftalen, der falder
ind under traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab
(Euratom).
Der gælder forskellige procedurer for Euratoms
undertegnelse og indgåelse af internationale aftaler. Navnlig fastsættes det i
Euratomtraktatens artikel 101, at sådanne aftaler skal indgås af Kommissionen
med Rådets godkendelse. Det er derfor nødvendigt at vedtage særskilte
afgørelser for både undertegnelsen og indgåelsen af associeringsaftalen på EU's
og Euratoms vegne.
Med henblik på indgåelsen af
associeringsaftalen på Euratoms vegne henstiller Kommissionen, at Rådet giver
sin godkendelse i henhold til artikel 101, stk. 2, i traktaten om oprettelse
af Euratom.
På baggrund af
resultaterne af de forhandlinger, der er anført i dokument COM(2013)289 og
COM(2013)290, og forudsat, at de ukrainske myndigheder påviser en beslutsom
indsats og konkrete fremskridt på de tre områder, der er anført i Rådets konklusioner
om Ukraine af 10. december 2012, foreslår Kommissionen, at Rådet
træffer afgørelse om, at associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og
dens medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side bør undertegnes
på Unionens vegne, og udpeger den eller de personer, der er beføjet til at
undertegne aftalen på Unionens vegne.
På grundlag af Rådets
godkendelse og den relevante kommissionsafgørelse vil Kommissionen kunne
undertegne og ratificere associeringsaftalen på Euratoms vegne.
2.           RESULTATER OG JURIDISKE
ASPEKTER AF FORSLAGET
Kommissionen henstiller, at Rådet i henhold
til artikel 101, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Atomenergifællesskab giver sin godkendelse til indgåelsen af
associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den
ene side og Ukraine på den anden side, for så vidt angår spørgsmål, der
henhører under Euratom.
Eftersom aftaleteksten allerede er blevet
forelagt Rådet efter forslag fra Kommissionen den 15. maj 2013 og med
henblik på at lette processen, er selve aftalen ikke vedlagt dette forslag, men
findes som bilag til COM(2013)289.
For
Unionen er retsgrundlaget for aftalens indgåelse artikel 217 sammenholdt med
artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit,
i TEUF.
For
Euratom er retsgrundlaget for denne aftale er artikel 101 i traktaten om
oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab.
Vedlagte
forslag udgør sammen med Kommissionens afgørelse om indgåelse det retlige
instrument for indgåelsen af associeringsaftalen på Euratoms vegne.
At Kommissionen har forelagt sit
forslag som en aftale mellem Unionen og dens medlemsstater og Ukraine, hænger
sammen med aftalens tilblivelse efter traktatens bestemmelser inden
ikrafttrædelsen af Lissabontraktaten.
Ifølge Euratomtraktatens artikel 102 kan
en aftale først træde i kraft for Euratoms vedkommende, efter at
medlemsstaterne over for Kommissionen har tilkendegivet, at aftalen er gjort
anvendelig i overensstemmelse med deres respektive nationale lovgivning.
Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om godkendelse af Kommissionens indgåelse på
Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne af associeringsaftalen mellem Den
Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden
side
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse
af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101, stk. 2,
under henvisning til henstilling fra
Kommissionen og
ud fra følgende betragtninger:
(1)       Den
22. januar 2007 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede
forhandlinger med Ukraine om indgåelse af en ny aftale mellem Den Europæiske
Union og Ukraine med henblik på at erstatte partnerskabs- og samarbejdsaftalen.

(2)       Forhandlingerne
om associeringsaftalen, der foregik under hensyntagen til de tætte historiske
bånd og de gradvist tættere forbindelser mellem parterne samt deres ønske om at
styrke og udvide disse forbindelser på en ambitiøs og innovativ måde, blev
afsluttet med positivt resultat og parafering af aftalen i 2012.
(3)       Den
15. maj 2013 foreslog Kommissionen Rådet, at aftalen burde
undertegnes på Unionens vegne og anvendes midlertidigt i overensstemmelse med
aftalens artikel 486 i afventning af dens indgåelse på et senere tidspunkt, og
godkendelsen af vedlagte erklæring(er).
(4)       Undertegnelsen
og indgåelsen af aftalen er omfattet af en særskilt procedure for så vidt angår
anliggender henhørende under traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om
Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(5)       Aftalen
bør derfor også indgås på vegne af Det Europæiske Atomenergifællesskab for så
vidt angår anliggender henhørende under Euratomtraktaten.
(6)       Ifølge Euratomtraktatens
artikel 102 kan en aftale kan først træde i kraft for Det Europæiske
Atomenergifællesskabs vedkommende, efter at medlemsstaterne over for
Kommissionen har tilkendegivet, at den pågældende aftale er gjort anvendelig i
overensstemmelse med deres respektive nationale lovgivning.
(7)       Kommissionens
indgåelse af aftalen på vegne af Det Europæiske Atomenergifællesskab bør godkendes
—
BESTEMT FØLGENDE:
Eneste
artikel
1.           Kommissionens indgåelse på
Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne af associeringsaftalen mellem Den
Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden
side godkendes hermed.
2.           Teksten til aftalen er
knyttet til Rådets afgørelse om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og
midlertidig anvendelse af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og
dens medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 16. februar 2009 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Deutsche Bundesbank (ECB/2009/3)

text:
               21.2.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 43/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING

   af 16. februar 2009
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Deutsche Bundesbank
   (ECB/2009/3)
   (2009/C 43/01)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for nationale centralbanker revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Mandatet for Deutsche Bundesbanks nuværende eksterne revisorer udløber efter revisionen for regnskabsåret 2008. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2009.

               (3)

               Deutsche Bundesbank har valgt Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft som eksterne revisorer for regnskabsårene 2009 til 2014 —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft udnævnes som ekstern revisor for regnskabsårene 2009 til 2014.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main den 16. februar 2009.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB


|

52010DC0151

 Henstilling fra Kommissionen til Rådet om et forslag på Den Europæiske Unions vegne til ændringer af bilag A og C til Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte  /* KOM/2010/0151 endelig udg. */

	[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |Bruxelles, den 15.4.2010KOM(2010)151 endeligHENSTILLING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDETom et forslag på Den Europæiske Unions vegne til ændringer af bilag A og C til Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifteHENSTILLING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDETom et forslag på Den Europæiske Unions vegne til ændringer af bilag A og C til Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifteA. Begrundelse1.  Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte trådte i kraft den 17. maj 2004. Formålet med konventionen er at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod skadevirkninger fra persistente organiske miljøgifte. Konventionen opstiller rammebestemmelser, baseret på forsigtighedsprincippet, om afvikling af fremstilling, anvendelse, import og eksport af for tiden 21 prioriterede persistente organiske miljøgifte, om sikker håndtering og bortskaffelse heraf og om afvikling eller mindskelse af udslip af visse utilsigtede persistente organiske miljøgifte.2.  Forpligtelserne i Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte (herefter "konventionen"), der er godkendt ved Rådets afgørelse 2006/507/EF, og i protokollen til 1979-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande angående persistente organiske miljøgifte, der er godkendt ved Rådets afgørelse 2004/59/EF, er gennemført i EU-retten ved forordning (EF) nr. 850/2004.3.  Konventionen fastsætter i artikel 8, stk. 1, at en part kan indgive forslag til sekretariatet om opførelse af kemikalier i bilag A, B eller C. Forslaget skal indeholde de i bilag D anførte oplysninger. Proceduren for vedtagelse af ændringer til bilagene fremgår af konventionens artikel 22.4.  Efter de foreliggende videnskabelige oplysninger og vurderingsrapporter udviser hexachlorbutadien, pentachlorphenol og chlorerede naphthalener de træk, der er karakteristiske for persistente organiske miljøgifte, når der tages hensyn til screeningkriterierne i konventionens bilag D.5.  Fremstilling, markedsføring, anvendelse og utilsigtede udslip af disse stoffer er allerede ophørt eller kraftigt reduceret i EU, men det kan ikke udelukkes, at de stadig fremstilles, anvendes eller udledes utilsigtet i betydelige mængder i andre lande. Disse stoffer kan transporteres i miljøet over lange afstande. Derfor kan et højt beskyttelsesniveau for miljø og sundhed ikke sikres ved foranstaltninger nationalt eller på EU-plan, men forudsætter indgreb af bredere international rækkevidde.6.  Rådets bemyndigelse til forhandlinger bygger på EUF-traktatens artikel 218, stk. 2.B. HENSTILLINGPå denne baggrund henstiller Kommissionen følgende:Med henblik på iværksættelse af vurderingsprocedurerne som indledning til forhandlinger om mulige ændringer af bilag A og C til Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte bemyndiger Rådet Kommissionen til at forelægge konventionens eksekutivsekretariat et forslag fra Den Europæiske Union om at ændre de relevante bilag til konventionen ved at opføre nedenstående stoffer i bilag A og/eller C, således at forslaget kan blive drøftet på det næste møde i Komitéen for undersøgelse af persistente organiske Miljøgifte i oktober 2010:-  hexachlorbutadien (CAS-nummer: 87-68-3)-  pentachlorphenol (CAS-nummer: 87-86-5)-  chlorerede naphthalener (en gruppe på 75 chlorerede naphthalener, der indeholder mellem et og otte chloratomer).Sammen med medlemsstaterne sikrer Kommissionen, at Komitéen for undersøgelse af persistente organiske Miljøgifte får forelagt relevant information til støtte for forslagene.Udfærdiget i Bruxelles,På Rådets vegne, formand


Vigtig juridisk meddelelse

|

52005SC0149

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Estlands opdaterede konvergensprogram 2004-2008  /* SEK/2005/0149 endelig udg. */

	Bruxelles, den 2.2.2005SEK(2005) 149 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Estlands opdaterede konvergensprogram 2004-2008(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1] fastsætter, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. lande, der ikke har indført den fælles valuta, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen. I overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet gennemgå hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det udvalg, der er nedsat ved traktatens artikel 114 (Det Økonomiske og Finansielle Udvalg). På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive udtalelse efter at have gennemgået programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede konvergensprogrammer, som også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.De medlemsstater, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, deltager ikke i den fælles valuta, men skal med tiden opfylde konvergenskriterierne, herunder kriteriet om holdbare offentlige finanser, for at kunne indføre euroen.De medlemsstater, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, forpligtede sig til at fremlægge deres konvergensprogrammer inden den 15. maj 2004 og den første opdatering heraf inden udgangen af 2004. Estlands første konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2008, blev fremlagt den 1. maj 2004 og gennemgået af Rådet den 5. juli 2004. Estland fremlagde en opdatering af sit konvergensprogram den 1. december 2004. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk gennemgang af denne opdatering under hensyntagen til Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2004 samt til adfærdskodeksen om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output, henstillingerne i de generelle økonomiske retningslinjer for 2003-2005 og principperne i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om bedre samordning af finanspolitikken[3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:-  Den første opdatering af Estlands konverteringsprogram blev fremlagt for Kommissionen den 1. december 2004. Det dækker perioden 2004-2008. Programmet overholder adfærdskodeksen om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form.-  I det makroøkonomiske scenario, der præsenteres i programmet, forventes en real BNP-vækst på 5,6 % i 2004. I 2005 forventes den reale BNP-vækst at nå op på 5,9 % for derefter at holde sig på 6 % i perioden 2006-2008. Disse tal er lidt lavere end Kommissionens prognose fra efteråret 2004 for perioden 2004-2006, hvor man regner med en gennemsnitlig vækstrate på 5,9 % i 2004 og 2005 og 6,2 % i 2006. Begge fremskrivninger ligger under Kommissionens overslag over den potentielle vækst i perioden 2004-2007. På grundlag af de foreliggende oplysninger og især eftersom den faktiske vækstrate i de første tre kvartaler af 2004 var på 6,3 % udtrykt på årsbasis, og de estiske myndigheder traditionelt foretager forsigtige skøn, kan programscenariet betragtes som plausibelt. Et stort underskud over for udlandet vil fortsat være den største makroøkonomiske ubalance i Estland i en overskuelig fremtid, hvilket afspejler landets store investeringsbehov for at kunne nå op på indtægter i nærheden af EU-gennemsnittet. Selv om man i programmet forudser en betydelig nedbringelse af det eksterne underskud gennem strukturelle forbedringer af handelsbalancen, giver de nuværende trends og de noget upålidelige handelsdata grund til forsigtighed.-  Den 28. juni 2004 tilsluttede Estland sig ERM II med en standardbåndbredde, samtidig med at landet opretholdt et unilateralt tilsagn om at blive inden for det nuværende "currency-board"-system. Den stærke binding til euroen har sammen med en stram disciplin i den økonomiske politik medvirket til at hæmme den estiske inflation ganske kraftigt i de senere år. Hovedsagelig som følge af tiltrædelsen af EU steg den årlige HICP-inflation til omkring 3 % i 2004, men den forventes at aftage på mellemlang sigt. Den estiske pengemarkeds- og bankrente er historisk lav, hvilket afspejler udviklingen i euroområdet samt vedvarende rentekonvergens.-  Det opdaterede program tager sigte på en budgetstilling tæt på balance eller med et lille overskud i hele programperioden. For 2004 forventes et budgetoverskud på 1 % af BNP. Fra og med 2005 tilsigtes budgetbalance. På grund af den livlige aktivitetsvækst, ventes de offentlige investeringers og det offentlige forbrugs andel af BNP at falde, mens de nominelle udgifter til begge poster vil stige. Parallelt hermed vil indtægterne falde udtrykt i procent af BNP, især som følge af nettovirkningerne af den igangværende skattereform. Mens den overordnede strategi er uændret i forhold til programmet fra maj 2004, er det forventede budgetoverskud justeret op fra 0,7 % til 1 % af BNP. Fremskrivningerne af BNP-væksten er forhøjet for hele programperioden, men forekommer dog stadig noget forsigtige.-  Risiciene i forbindelse med programmets budgetfremskrivninger synes i det store og hele at være i balance. På den ene side viser det forsigtige makroøkonomiske scenario, at indtægterne kan blive bedre end forventet, og at udgifterne kan blive noget mindre end budgetteret. Estland har afgjort opnået positive resultater med hensyn til opstilling af forsigtige prognoser og har gentagne gange mere end opfyldt de finanspolitiske mål i de seneste år. På den anden side kan det ikke udelukkes, at der vil være uventede fald i indtægterne som følge af de planlagte skattenedsættelser, eller opstå negative virkninger for væksten som følge af udefra kommende chokvirkninger.-  På baggrund af denne risikovurdering forekommer det budgetpolitiske mål i programmet i tilstrækkelig grad at kunne nå stabilitets- og vækstpagtens mellemfristede målsætning om en budgetstilling tæt på balance for hele programperioden. Den synes også at give en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre underskuddet i at overskride referenceværdien på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske forhold.-  Gældskvoten anslås til 4,8 % af BNP i 2004, altså langt under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP, og faktisk den laveste i EU. I programperioden forventes gældskvoten at falde yderligere med 1,9 procentpoint.-  Programmet indeholder en kort gennemgang af regeringens strukturreformprogram, som fokuserer på foranstaltninger, der kan forbedre landets infrastruktur (blandt andet ved hjælp af EU-midler) og uddannelses- og sundhedssystem, og på en aktiv arbejdsmarkedspolitik samt styrkelse af innovation og forskning. I programmet skitseres det også, hvordan man kan styrke budgetprocessen yderligere gennem en flerårig budgetramme, og øge gennemsigtigheden og pålideligheden af de nominelle udgiftslofter ved hjælp af systematiske evalueringsmekanismer. Der er planer om at bringe de lokale myndigheders underskud under kontrol gennem forbedret koordinering af låntagningen hos centralregeringen samt obligatorisk udarbejdelse af mellemfristede budgetrammer, indførelse af lofter for årlige underskud og obligatorisk akkumulering af reserver. Disse reformer, hvoraf de fleste allerede er iværksat eller under forberedelse i form af lovforslag, må forventes at forbedre den estiske økonomis vækstbetingelser og samtidig skabe et øget incitament til at arbejde, skabe nye arbejdspladser og undlade skatteunddragelse samt forbedre den finanspolitiske disciplin i såvel ressortministerierne som hos de lokale myndigheder. Allerede i 2004 er de første opmuntrende resultater opnået, især på arbejdsmarkedet.-  Estlands offentlige finanser synes at stå stærkt med hensyn til langfristet bæredygtighed, hvoraf de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning er et vigtigt element. Lav statsgæld, betydelige statslige finansielle reserver og en mellemfristet budgetstrategi, der er fuldt foreneligt med målsætningen om balance eller overskud på budgettet sammen med troværdige og gennemgribende reformer af pensions- og sundhedssystemet, som efter planen skal dæmme op for de budgetmæssige pres på længere sigt, skulle sikre, at de offentlige finanser fortsat har et sikkert fodfæste.-  Den økonomiske politik, der er skitseret i opdateringen, er stort set forenelig med de landespecifikke generelle økonomiske retningslinjer med hensyn til de offentlige finanser. Det uventet store budgetoverskud i 2004 stemmer overens med henstillingen om at undgå en procyklisk finanspolitik. Eftersom underskuddet over for udlandet antagelig ikke er mindsket væsentligt (om overhovedet) i 2004, kan en hurtig nedbringelse af budgetoverskuddet imidlertid være et utilstrækkeligt bidrag fra den finanspolitiske position til at korrigere den eksterne ubalance.På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling med henblik på Rådets udtalelse om Estlands opdaterede konvergensprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Estlands opdaterede konvergensprogram 2004-2008RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[4], særlig artikel 9, stk. 3,under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [17. februar 2005] gennemgik Rådet Estlands opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2008. Programmet opfylder kravene i den reviderede adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form.I det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes den reale BNP-vækst at stige fra 5,6 % i 2004 til 6,0 % i gennemsnit i resten af programperioden. På grundlag af de aktuelt foreliggende oplysninger, synes scenariet at afspejle troværdige vækstantagelser. Programmets inflationsfremskrivninger forekommer også realistiske.Estland tager sigte på en budgetstilling tæt på balance eller med et lille overskud i hele programperioden. For 2004 regner man i programmet med et budgetoverskud på 1 % af BNP, hvilket er 0,3 % højere end det overskud, man påregnede i programmet fra maj 2004. Fra og med 2005 forventer man ligesom i det tidligere program budgetbalance. De offentlige investeringer vil i 2004 stige med et procentpoint af BNP til 4,4 % for derefter at falde til 3,9 % i 2008 og ligger således langt over EU-gennemsnittet (2,4 % af BNP i 2004).Risiciene i forbindelse med programmets budgetfremskrivninger synes i det store og hele at være i balance. På den ene side viser det forsigtige makroøkonomiske scenario, at indtægterne kan blive større end forventet, og at udgifterne kan blive noget mindre end budgetteret. Estland har afgjort opnået positive resultater med hensyn til opstilling af forsigtige prognoser og har gentagne gange mere end opfyldt de finanspolitiske mål i de seneste år. På den anden side kan det ikke udelukkes, at der vil være uventede fald i indtægterne som følge af de planlagte skattenedsættelser, eller opstå negative virkninger for væksten som følge af udefra kommende chokvirkninger. På baggrund af risiciene forekommer det budgetpolitiske mål i programmet i tilstrækkelig grad at kunne nå stabilitets- og vækstpagtens mellemfristede målsætning om en budgetstilling tæt på balance for hele programperioden 2004-2008. Den synes også at give en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre underskuddet i at overskride referenceværdien på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske forhold.Gældskvoten anslås til 4,8 % af BNP i 2004, altså langt under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP, og faktisk den laveste i EU. I programperioden forventes gældskvoten at falde yderligere med 1,9 procentpoint.Estlands offentlige finanser synes at stå stærkt på længere sigt på trods af de omfattende forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Lav statsgæld, betydelige statslige finansielle reserver og en mellemfristet budgetstrategi, der er fuldt foreneligt med målsætningen om balance eller overskud på budgettet sammen med troværdige og gennemgribende reformer af pensions- og sundhedssystemet, som efter planen skal dæmme op for de budgetmæssige pres på længere sigt, skulle sikre, at de offentlige finanser fortsat har et sikkert fodfæste.Den økonomiske politik, der er skitseret i opdateringen, er stort set forenelig med de landespecifikke generelle økonomiske retningslinjer med hensyn til de offentlige finanser. Det uventet store budgetoverskud i 2004 stemmer overens med henstillingen om at undgå en procyklisk finanspolitik. Eftersom underskuddet over for udlandet antagelig ikke er mindsket væsentligt (om overhovedet) i 2004, kan en hurtig nedbringelse af budgetoverskuddet imidlertid være et utilstrækkeligt bidrag fra den finanspolitiske position til at korrigere den eksterne ubalance.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Real BNP-vækst (procentvis ændring) | KP dec. 2004 | 5,6 | 5,9 | 6,0 | 6,0 | 6,0 |KOM okt. | 5,9 | 6,0 | 6,2 | - | - |KP maj 2004 | 5,3 | 5,8 | 5,6 | 5,9 | 5,8 |HICP-inflation* (%) | KP dec. 2004 | 3,3 | 3,2 | 2,5 | 2,8 | 2,8 |KOM okt. | 3,4 | 3,5 | 2,8 | - | - |KP maj 2004 | 3,1 | 3,0 | 2,8 | 2,8 | 2,8 |Offentlig saldo (% af BNP) | KP dec. 2004 | 1,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |KOM okt. | 0,5 | 0,2 | 0,1 | - | - |KP maj 2004 | 0,7 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |Primær saldo (% af BNP) | KP dec. 2004 | 1,3 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 |KOM okt. | 0,8 | 0,4 | 0,3 | - | - |KP maj 2004 | 1,0 | 0,3 | 0,3 | 0,3 | 0,3 |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | KP dec. 2004 | 4,8 | 4,6 | 4,3 | 3,1 | 2,9 |KOM okt. | 4,8 | 4,4 | 4,2 | - | - |KP maj 2004 | 5,4 | 5,1 | 4,7 | 3,4 | 3,2 |Anm.: * I programmet henvises til inflationen udtrykt ved forbrugerprisindekset og ikke HICP-inflationen. Kilder: Konvergensprogram (KP), Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2004 (KOM). |[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om adfærdskodeksen vedrørende stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, dokument EFC/ECFIN/404/01-REV 1 af 27.6.2001, der blev godkendt af Rådet (økonomi og finans) den 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668 af 27.11.2002.[4] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Henstilling fra Kommissionen til Rådet om tilladelse til ændring af forhandlingsdirektiverne vedrørende en handels- og samarbejdsaftale med Republikken Irak

text:
   DA
DA    DA
 ---pagebreak---                  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
                                                 Bruxelles, den 27.7.2009
                                                 SEK(2009) 1062 endelig
                HENSTILLING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET
   om tilladelse til ændring af forhandlingsdirektiverne vedrørende en handels- og
                       samarbejdsaftale med Republikken Irak
DA                                         1                                       DA
 ---pagebreak---    1.        BEGRUNDELSE
   Den 23. marts 2006 bemyndigede Rådet Kommissionen til at føre forhandlinger om en
   handels- og samarbejdsaftale med Irak og udstedte de relevante forhandlingsdirektiver
   (dok. 6511/06 COMEM 23 WTO 38 RESTREINT UE).
   Under den 7. forhandlingsrunde mellem EU og Irak den 25.-26. februar 2009 i Baghdad
   enedes Irak og Kommissionen om at højne aftaleudkastets status navnlig med bestemmelse
   om oprettelse af et samarbejdsråd, som skal mødes jævnligt på ministerplan, og ved ændring
   af aftalens betegnelse fra handels- og samarbejdsaftale til partnerskabs- og samarbejdsaftale.
   Rådet tilsluttede sig dette initiativ (MOG-arbejdsgruppen) både før og efter den 7.
   forhandlingsrunde. Kommissionen henstiller derfor, at disse ændringer indarbejdes i
   forhandlingsdirektiverne, og opfordrer Rådet til at tillade de foreslåede ændringer.
DA                                                2                                               DA
 ---pagebreak---    2.       HENSTILLING
   Kommissionen henstiller på basis af det ovenfor anførte, at Rådet tillader følgende ændringer
   af forhandlingsdirektiverne:
   (1)     Ændring af aftalens betegnelse:
            • Aftalens betegnelse ændres fra "handels- og samarbejdsaftale" til "partnerskabs-
               og samarbejdsaftale" overalt, hvor det forekommer i forhandlingsdirektiverne.
   (2)     Oprettelse af et samarbejdsråd
            • Der indsættes et nyt punkt i afdeling D (institutionelle, almindelige og afsluttende
               bestemmelser) i afsnit III:
   "Der oprettes et samarbejdsråd, som skal føre tilsyn med gennemførelsen af denne aftale.
   Samarbejdsrådet træder sammen på ministerplan. Det undersøger alle større spørgsmål, som
   opstår inden for rammerne af aftalen."
            • Det nuværende punkt D.1 ændres som en konsekvens af oprettelsen af
               samarbejdsrådet:
   Stk. 1 – ny tekst
   "Der nedsættes et samarbejdsudvalg, som skal bistå samarbejdsrådet i dets opgaver."
   Stk. 2 – uændret.
DA                                                3                                                DA


				|

		52013PC0386

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om ophævelse af beslutning 2009/591/EF om et uforholdsmæssigt stort underskud i Letland /* COM/2013/0386 final - 2013/ () */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om ophævelse af beslutning 2009/591/EF om et
uforholdsmæssigt stort underskud i Letland
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 12,
under henvisning til henstilling fra
Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)       Efter henstilling fra
Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 6,
vedtog Rådet ved beslutning 2009/591/EF af 7. juli 2009[1], at der forelå et
uforholdsmæssigt stort underskud i Letland. Rådet konstaterede, at det
offentlige underskud udgjorde 4,0 % af BNP i 2008, hvilket er over
traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, mens den offentlige bruttogæld
udgjorde 19,5 % af BNP i 2008, hvilket er et langt stykke under traktatens
referenceværdi på 60 % af BNP[2].

(2)       Den 7. juli 2009 rettede
Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 7, og artikel 3, stk.
4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og
afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud[3]
efter henstilling fra Kommissionen en henstilling til Letland med henblik på at
bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i
2012. Henstillingen blev offentliggjort.
(3)       I henhold til artikel 4 i
protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud,
der er knyttet som bilag til traktaterne, er det Kommissionens ansvar at
tilvejebringe de data, der skal benyttes til gennemførelse af proceduren. Som
led i gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette
oplysninger om det offentlige underskud og den offentlige gæld og andre
relaterede variabler to gange årligt, nemlig inden den 1. april og inden
den 1. oktober, jf. artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 479/2009
af 25. maj 2009 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse
med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om
oprettelse af Det Europæiske Fællesskab[4].

(4)       I forbindelse med ophævelse
af en beslutning om et uforholdsmæssigt stort underskud skal Rådet træffe
afgørelse på grundlag af de indberettede data. Desuden bør en beslutning om
eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud alene ophæves, hvis
Kommissionens prognoser viser, at underskuddet ikke vil overstige tærsklen på 3
% af BNP i løbet af prognoseperioden[5].
(5)       På grundlag af de af
Kommissionen (Eurostat) fremlagte data i overensstemmelse med artikel 14 i
forordning (EF) nr. 479/2009 efter indberetning fra Letland inden
den 1. april 2013 og på grundlag af Kommissionens forårsprognose fra
2013 kan der drages følgende konklusioner:
–
Efter store offentlige underskud i 2009 og 2010 (på
henholdsvis 9,8 % og 8,1 % af BNP), som delvist afspejlede, at der
var truffet foranstaltninger med henblik på at stabilisere den finansielle
sektor, begyndte underskuddet at falde hurtigt i 2011, hvor det nåede
3,6 % af BNP. Denne forbedring afspejlede den betydelige og bredt
funderede finanspolitiske konsolidering, der blev gennemført i perioden 2009‑2011
inden for rammerne af det økonomiske tilpasningsprogram, som var omfattet af
betalingsbalancestøtte, samt forbedrede konjunkturer; tilpasningsprogrammet
blev endeligt gennemført i januar 2012. I 2012 faldt det offentlige
underskud yderligere til 1,2 % af BNP, hvilket var langt bedre end
underskudsmålet på 2,1 % af BNP, som var fastsat i konvergensprogrammet
for 2012, og et godt stykke under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP.
På indtægtssiden blev dette afspejlet i form af gode konjunkturer og forbedret
skatteeffektivitet, mens væksten i udgifterne forblev væsentligt under den
nominelle vækst i BNP. Som følge deraf steg de offentlige indtægters andel af
BNP med ¼ procentpoint, mens de offentlige udgifters andel faldt med 2
procentpoint i 2012.
–
I konvergensprogrammet for 2013 forventes et samlet
underskud på 1,1 % af BNP i 2013 og en efterfølgende stabilisering på
0,9 % af BNP indtil 2016. I Kommissionens tjenestegrenes prognose fra
foråret 2013 forventes det, at det offentlige underskud stort set vil forblive
uændret i 2013 på 1,2 % af BNP, og at det vil falde til 0,9 % af BNP
i 2014, hvilket er et godt stykke under referenceværdien på 3 % af BNP.
–
Den offentlige gæld lå på
40,7 % af BNP i 2012. I Kommissionens tjenestegrenes
prognose fra foråret 2013 forventes den offentlige bruttogæld at stige til
43,2 % af BNP i 2013, mens forvaltningen samler finansielle aktiver til
store tilbagebetalinger af gæld, som skal finde sted i perioden 2014‑2015.
Gælden forventes at falde igen til ca. 40 % af BNP i 2014, når disse
tilbagebetalinger gennemføres.
(6)       Rådet minder om, at Letland
fra 2013, som var året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store
underskud, bør sikre overholdelse af kravene i den forebyggende del af
stabilitets‑ og vækstpagten, herunder at benchmarket for udgifter
overholdes.
(7)       I henhold til traktatens
artikel 126, stk. 12, skal en rådsbeslutning om et uforholdsmæssigt stort
underskud ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende
medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.
(8)       Efter Rådets opfattelse er
det uforholdsmæssigt store underskud i Letland blevet korrigeret, og beslutning
2009/591/EF bør derfor ophæves —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ud fra en samlet vurdering kan det
konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Letland
er blevet korrigeret.
Artikel 2
Beslutning 2009/591/EF ophæves.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Republikken
Letland.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 202 af 4.8.2009, s. 50.
[2]               Det offentlige underskud og den offentlige bruttogæld i
2008 blev efterfølgende opjusteret til henholdsvis 4,2 % af BNP og
19,8 % af BNP.
[3]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.
[4]               EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1.
[5]               I overensstemmelse med "Specifikationer om
gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for
stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form" af 3. september
2012. Se: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.