title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens opdaterede konvergensprogram, 2005-2008

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52006SC0112

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens opdaterede konvergensprogram, 2005-2008  /* SEK/2006/0112 endelig udg. */

	Bruxelles, den 1.2.2006SEK(2006) 112 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens opdaterede konvergensprogram, 2005-2008(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEBaggrundStabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, bygger på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk bæredygtig vækst, der fører til jobskabelse. I 2005 blev pagten ændret for første gang. Ved reformen blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men man søgte samtidig at styrke dens effektivitet og økonomiske fundament samt at sikre holdbarhed i de offentlige finanser på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som er en del af pagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer af dem (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer) for Rådet og Kommissionen. Sloveniens første konvergensprogram blev forelagt i maj 2004. I henhold til forordningen afgav Rådet udtalelse om det den 5. juli 2004 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. Efter samme procedure vurderes de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer af Kommissionen og undersøges af det ovenfor nævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.I programmerne skal medlemsstaterne angive deres mellemfristede målsætning for budgetstillingen og redegøre for de politiske foranstaltninger, de træffer for at opnå og fastholde den, herunder de tilgrundliggende økonomiske antagelser. Efter reformen af pagten bør den mellemfristede målsætning differentieres for de enkelte medlemsstater i lyset af den økonomiske og budgetmæssige diversitet i EU, herunder under hensyntagen til den finanspolitiske risiko for holdbarheden i de offentlige finanser. Andre elementer i reformen er, at tilgangen til finanspolitikken bør være mere symmetrisk under konjunkturforløbet ved hjælp af øget budgetdisciplin i økonomisk gode tider, og at der bør tages hensyn til "større strukturreformer" med en kontrollerbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt med henblik på en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede målsætning eller kursen for tilpasning hen imod den.Under hensyntagen til Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2005, adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi og de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der er inkluderet i de integrerede retningslinjer, for perioden 2005-2008, har Kommissionen foretaget en gennemgang af den nyligt forelagte opdatering af Sloveniens konvergensprogram og har på grundlag af følgende vurdering vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse om det.Vurdering1.  Den anden opdatering af det slovenske konvergensprogram for perioden 2005-2008 blev forelagt den 8. december 2005. Det opdaterede program følger i store træk den model og de oplysningskrav for stabilitets- og konvergensprogrammer, der opstilles i den nye adfærdskodeks[3].2.  I sin udtalelse af 8. marts 2005 om den tidligere opdatering af konvergensprogrammet for perioden 2004-2007 opfordrede Rådet Slovenien til at (i) udnytte enhver mulighed for at fremskynde nedbringelsen af det offentlige underskud og (ii) gennemføre yderligere foranstaltninger til at styrke den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser, herunder reformer af pensions- og sundhedssystemet.3.  Efter en overgangsrecession i begyndelsen af 1990'erne vendte den slovenske økonomi fuldt ud tilbage til en solid vækst i BNP, som i gennemsnit lå næsten 4 % højere end i det foregående tiår. Inflationspresset er med held holdt nede, og væksten i forbrugerpriserne nærmede sig EU-gennemsnittet i slutningen af 2005. Den offentlige saldo skred i 1997 og er siden da forblevet negativ med underskud på gennemsnitlig 3 % af BNP ifølge ESA95 i perioden 2000-2004.4.  Det makroøkonomiske scenario, hvor væksten i BNP forventes at holde sig på omkring 4 % i hele programperioden på baggrund af en stigende indenlandsk efterspørgsel, forekommer realistisk. Konjunkturerne vil formentlig forbedres gradvis; det negative produktionsgab, der anslås til at have ligget på 1 % af BNP i 2005, forventes at blive lukket inden periodens udgang. Vækstantagelserne omfatter ikke virkningerne af en reformplan, der blev vedtaget i oktober 2005, og som forventes at øge væksten til over 5 % i gennemsnit efter 2008. Dette forekommer ret optimistisk, navnlig fordi programmet ikke indeholder detaljerede oplysninger om, hvordan strukturreformerne kan påvirke den potentielle vækst.5.  I 2005 var inflationen svingende, men i gennemsnit faldt den fortsat og nåede 2,5 % ved årets udgang (3,7 % i 2004). Regeringen var fortsat forsigtig med hensyn til at regulere de administrerede prisstigninger og indirekte skatteændringer. Regelmæssige justeringer af punktafgifterne til at modvirke de negative virkninger af høje oliepriser bidrog til at holde styr på inflationen. Medlemskabet af ERM II har desuden fremmet disinflationen. Tolaren har holdt sig meget tæt på centralkursen på 239,64 SIT/EUR, lige siden Slovenien tilsluttede sig ERM II den 28. juni 2004. Det lange rentespænd har svinget inden for og lejlighedsvis endog langt under 100 basispoint siden april 2004, hvilket nøje afspejler udviklingen i obligationsudbytterne i euroområdet. Valutamyndighederne anerkender, at de står over for visse begrænsninger med hensyn til at justere de politiske rentesatser for at holde inflationen under kontrol som optakt til deltagelsen i ØMU. Igennem programperioden forventes inflationen at lægge sig på omkring 2,5 %, hvilket forekommer realistisk, men der bør fortsat gøres en indsats for at fjerne de resterende strukturelle stivheder. Med henblik på indførelsen af euroen i begyndelsen af 2007 er løntilbageholdenhed og sunde offentlige finanser af afgørende betydning ifølge programmet.6.  Hvad angår budgetgennemførelsen i 2005, anslås det offentlige underskud for 2005 i Kommissionens prognose for efteråret 2005 at ligge på 1,7 % af BNP i forhold til målet på 2,1 % af BNP, som blev fastsat i den tidligere opdatering af konvergensprogrammet. Det foreløbige resultat er bedre end forventet, fordi indtægterne var blevet undervurderet på baggrund af den nye ordning for direkte beskatning, der har været i kraft siden januar 2005.7.  Det opdaterede program tager sigte på at skabe betingelserne for en vellykket integration i ØMU, samtidig med at der sker en indhentning af de gennemsnitlige EU-indkomstniveauer. Budgetstrategien er indrettet efter at holde det offentlige underskud et godt stykke under 3 % af BNP og tager sigte på at nå den mellemfristede målsætning for budgetstillingen som anført i stabilitets- og vækstpagten inden 2008. Til det formål bebudes der i programmet skatteændringsforanstaltninger, som vil resultere i et fald i indtægternes andel som procent af BNP på 1,8 %, og foranstaltninger på udgiftssiden, som resulterer i et fald i udgiftskvoten på 2,5 % af BNP. Programmet forventer en konsolidering, hvor vægten ligger sidst i perioden. I begyndelsen af programperioden forventes det offentlige underskud at holde sig på 1,7 % af BNP for derefter at falde langsomt til 1,4 % i 2007 og yderligere til 1,0 % af BNP i 2008. Sammenholdt med det tidligere program udsætter den nye opdatering målet for et underskud på 1 % af BNP med et år på baggrund af et stort set uændret makroøkonomisk scenario.8.  Baseret på Kommissionens beregninger ifølge den i fællesskab aftalte metode og i overensstemmelse med oplysningerne i programmet forventes strukturbalancen, dvs. med konjunkturjusteringer og eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, at forbedres med 0,2 procentpoint af BNP over programperioden. Strukturunderskuddet lå på 1¼ % af BNP i 2005. Efter en mindre forværring til 1½ % af BNP i 2006 forventes underskuddet derefter at forbedres gradvis. I det nye program fastsættes den mellemfristede målsætning for budgetstillingen i henhold til stabilitets- og vækstpagten til et strukturunderskud på 1,0 % af BNP, som skal nås i 2008. Programmets mellemfristede målsætning er mere krævende end den mindste benchmark (anslået til et underskud på næsten 2 % af BNP), og hvis den opfyldes, skulle det derfor betyde, at målet om en sikkerhedsmargen med hensyn til forekomsten af et uforholdsmæssigt stort underskud er nået. Programmets mellemfristede målsætning ligger på et passende niveau, for den ligger inden for de værdier, der i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen er angivet for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, og afspejler dermed i tilstrækkelig grad gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle vækst i produktionen på lang sigt.9.  De risici, der er forbundet med budgetmålene, er stort set afbalancerede. Slovenien har i de seneste år kunnet opvise en række budgetresultater, som er bedre end forventet, og som også understøttes af en effektiv budgetmekanisme til at dæmpe de offentlige udgifter som reaktion på et uventet fald i indtægterne. Antagelserne om væksten kan endvidere vise sig at være bedre end forventet, hvis strukturreformerne skulle blive gennemført til tiden. Manglen på klare tidsplaner for nedskæring af de offentlige udgifter med henblik på at opveje indtægtstabet som følge af skattereformen og især på baggrund af den seneste beslutning om at genindføre løntalsregulering af pensioner kan imidlertid gøre det vanskeligt at nå målene. Især den store andel af obligatoriske udgifter (over 80 % af de samlede udgifter) har rødder i de stramme lovgivningsmæssige rammer, som der endnu ikke er nået politisk enighed om at omstrukturere på en måde, så de bliver mere fleksible.10.  I lyset af denne risikovurdering ser det ud til, at budgetstillingen, som beskrevet i det opdaterede program, kan give en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre overskuddet i at overskride grænseværdien på 3 % af BNP med normale makroøkonomiske svingninger i hele programperioden. Strategien synes også at være tilstrækkelig til at sikre, at programmets mellemfristede målsætning som planlagt vil blive nået i 2008. Farten i tilpasningen i retning af programmets mellemfristede målsætning er imidlertid ikke helt i overensstemmelse med pagten, hvor der fastsættes en "benchmark" for den årlige forbedring af strukturbalancen på 0,5 % af BNP for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, og hvor det præciseres, at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider. Mens konjunkturvilkårene forbedres støt gennem programperioden, planlægges strukturbalancen kun at forbedres med 0,25 % af BNP.11.  Programmet anfører en midlertidig afvigelse på grundlag af "større strukturreformer" som omhandlet i den reviderede stabilitets- og vækstpagt og den nye adfærdskodeks. Afvigelsen fra pagtens benchmark for farten i strukturtilpasningen ønskes på grund af den yderligere finanspolitiske indsats for at klare indtægtsnedgangen som følge af skattereformen og på baggrund af det negative produktionsgab, der først forventes at blive lukket ved udgangen af programperioden. De strukturreformer, som den midlertidige afvigelse er baseret på, er imidlertid ikke tilstrækkelig detaljerede. Programmet indeholder desuden ikke nogen cost-benefit-analyse eller dokumentation for en betydelig positiv indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Den midlertidige afvigelse fra den tilsigtede tilpasning i retning af programmets mellemfristede budgetmålsætning er derfor ikke i overensstemmelse med den reviderede stabilitets- og vækstpagt.12.  Den offentlige bruttogæld er forholdsvis lav og holder sig på dette niveau igennem hele programperioden. I 2005 anslås gælden at være faldet til 29,3 % af BNP. I programmet forventes der en mindre stigning i gældskvoten i de kommende to år, der vil kulminere med 29,8 % af BNP i 2007. I 2008 forventes gælden at falde til 29,4 %, da man regner med en gunstig stock-flow-tilpasning.13.  Sloveniens offentlige finanser synes at være udsat for en høj risiko med hensyn til holdbarheden på lang sigt på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Den forholdsvis lave gældskvote vil bidrage til at begrænse aldringens budgetmæssige virkninger. Slovenien vil imidlertid stadig stå over for en meget stor stigning i de offentlige udgifter. Selv om pensionsreformen fra 1999 i høj grad har dæmpet de fremtidige udgiftsstigninger, er dens virkninger delvis blevet opvejet af en ny indekseringsregel, hvorved man går fra delvis til fuldstændig løntalsregulering. Det vil på et tidspunkt være nødvendigt med yderligere ændringer i pensionsordningerne, som anerkendt i programmet, for at dæmme op for fremtidige stigninger i de offentlige udgifter og reducere risikoen for holdbarheden på lang sigt. Hvis der ikke træffes yderligere foranstaltninger til at lette presset fra aldersrelaterede udgifter, vil de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt blive undermineret. En omhyggelig planlægning og rettidig vedtagelse af foranstaltninger er af afgørende betydning i så henseende.14.  De planlagte foranstaltninger inden for de offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Det er imidlertid ikke tydeligt præciseret, at de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt er det vigtigste politiske spørgsmål. Foranstaltningerne er fortsat vage og giver ikke mulighed for en vurdering af strategiens gennemførlighed på længere sigt.15.  I Sloveniens nationale reformprogram, som blev forelagt den 28. oktober 2005 i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, udpeges indførelsen af euroen i 2007 som den centrale målsætning. Det opdaterede konvergensprogram, som er gearet til at skabe betingelserne for en vellykket integration i ØMU, herunder gennem forbedring af kvaliteten af de offentlige finanser, er tæt forbundet med det nationale reformprograms omfattende liste over politiske foranstaltninger. Eftersom en række foranstaltninger imidlertid fortsat er forholdsvis uspecificerede, er de budgetmæssige virkninger af de foranstaltninger, der er beskrevet i det nationale reformprogram, ikke medtaget i budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet.Det opdaterede program tager sigte på at holde inflationen tæt på EU-gennemsnittet, samtidig med at der planlægges en gradvis finanspolitisk tilpasning. På baggrund af ovenstående vurdering bør Slovenien:i) gøre større fremskridt med hensyn til at nå programmets mellemfristede målsætning, navnlig ved at specificere og gennemføre de foranstaltninger, der ligger til grund for den planlagte reduktion af udgiftskvoten, samt ved at lægge vægten i tilpasningsbestræbelserne i starten af perioden;ii) træffe yderligere foranstaltninger til at styrke de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, navnlig i relation til pensionssystemet.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens opdaterede konvergensprogram, 2005-2008RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[4], særlig artikel 9, stk. 3,under henvisning til henstilling fra Kommissionen,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:16.  Efter en overgangsrecession i begyndelsen af 1990'erne vendte den slovenske økonomi fuldt ud tilbage til en solid vækst i BNP, som i gennemsnit lå næsten 4 % højere end i det foregående tiår. Inflationspresset er med held holdt nede, og væksten i forbrugerpriserne nærmede sig EU-gennemsnittet i slutningen af 2005. Den offentlige saldo skred i 1997 og er siden da forblevet negativ med underskud på gennemsnitlig 3 % af BNP ifølge ESA95 i perioden 2000-2004.17.  I sin udtalelse af 8. marts 2005 om den tidligere opdatering af konvergensprogrammet for perioden 2004-2007 opfordrede Rådet Slovenien til at i) udnytte enhver mulighed for at fremskynde nedbringelsen af det offentlige underskud og ii) gennemføre yderligere foranstaltninger til at styrke den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser, herunder reformer af pensions- og sundhedssystemet.18.  Hvad angår budgetgennemførelsen i 2005 anslås det offentlige underskud for 2005 i Kommissionens prognose for efteråret 2005 at ligge på 1,7 % af BNP i forhold til målet på 2,1 % af BNP, som blev fastsat i den tidligere opdatering af konvergensprogrammet. Det foreløbige resultat er bedre end forventet, fordi indtægterne var blevet undervurderet på baggrund af den nye ordning for direkte beskatning, der har været i kraft siden januar 2005.19.  Den [14 februar 2006] gennemgik Rådet Sloveniens opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2005 til 2008. Programmet følger i store træk, den model og de oplysningskrav for stabilitets- og konvergensprogrammer, der opstilles i den nye adfærdskodeks[5].20.  I det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes det, at det reelle BNP vil vokse støt med omkring 4 % efter 2005. Vurderet på baggrund af de foreliggende oplysninger, forekommer dette scenario at være baseret på realistiske antagelser om væksten. Konjunkturerne vil formentlig forbedres gradvis; det negative produktionsgab, der anslås til at have ligget på 1 % af BNP i 2005, forventes at blive lukket inden periodens udgang. Programmets prognoser for inflationen synes også at være realistiske. Hvad angår "større strukturreformer" som anført i stabilitets- og vækstpagten, præsenterer programmet en række omfattende socioøkonomiske reformer, der tager sigte på at forbedre den slovenske industris konkurrenceevne, og som man begyndte at gennemføre i 2005. De forventes at øge væksten i BNP fra og med 2008 til over 5 % om året i gennemsnit. Den analyse, der understøtter programmet, er ikke tilstrækkelig detaljeret, og den forventede vækstvirkning forekommer meget optimistisk.21.  Det opdaterede program tager sigte på at skabe betingelserne for en vellykket integration i ØMU, samtidig med at der sker en indhentning af de gennemsnitlige EU-indkomstniveauer. Budgetstrategien er indrettet efter at holde det offentlige underskud et godt stykke under 3 % af BNP og tager sigte på at nå den mellemfristede målsætning for budgetstillingen som anført i stabilitets- og vækstpagten inden 2008. Til det formål bebudes der i programmet skatteændringsforanstaltninger, som vil resultere i et fald i indtægternes andel som procent af BNP på 1,8 %, og foranstaltninger på udgiftssiden, som resulterer i et fald i udgiftskvoten på 2,5 % af BNP. Programmet forventer en konsolidering, hvor vægten ligger sidst i perioden. I begyndelsen af programperioden forventes det offentlige underskud at holde sig på 1,7 % af BNP for derefter at falde langsomt til 1,4 % i 2007 og yderligere til 1,0 % af BNP i 2008. Sammenholdt med det tidligere program udsætter den nye opdatering målet for et underskud på 1 % af BNP med et år på baggrund af et stort set uændret makroøkonomisk scenario.22.  Over programperioden forventes strukturbalancen (dvs. den konjunkturjusterede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) beregnet ifølge den i fællesskab aftalte metode at forbedres med omkring ¼ % af BNP. I programmet fastsættes den mellemfristede målsætning for budgetstillingen til et strukturunderskud på 1,0 % af BNP, og det tilstræbes at nå denne situation i 2008. Programmets mellemfristede målsætning er mere krævende end den mindste benchmark (anslået til et underskud på næsten 2 % af BNP), og hvis den opfyldes, skulle det derfor betyde, at målet om en sikkerhedsmargen med hensyn til forekomsten af et uforholdsmæssigt stort underskud er nået. Programmets mellemfristede målsætning ligger på et passende niveau, for den ligger inden for de værdier, der i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen er angivet for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, og afspejler dermed i tilstrækkelig grad gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle vækst i produktionen på lang sigt.23.  De risici, der er forbundet med budgetfremskrivningerne i programmet, forekommer stort set afbalancerede. På den ene side har Slovenien i de seneste år kunnet opvise en række budgetresultater, som er bedre end forventet, og som også understøttes af en effektiv budgetmekanisme til at dæmpe de offentlige udgifter som reaktion på et uventet fald i indtægterne. Antagelserne om væksten kan endvidere vise sig at være bedre end forventet, hvis strukturreformerne skulle blive gennemført til tiden. Mangelen på klare tidsplaner for nedskæring af de offentlige udgifter med henblik på at opveje indtægtstabet som følge af skattereformen og især på baggrund af den seneste beslutning om at genindføre løntalsregulering af pensioner kan imidlertid gøre det vanskeligt at nå målene. Især den store andel af obligatoriske udgifter (over 80 % af de samlede udgifter) har rødder i de stramme lovgivningsmæssige rammer, som der endnu ikke er nået politisk enighed om at omstrukturere på en måde, så de bliver mere fleksible.24.  I lyset af denne risikovurdering ser det ud til, at budgetstillingen i programmet kan give en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre overskuddet i at overskride grænseværdien på 3 % af BNP med normale makroøkonomiske svingninger i hele programperioden. Den synes også at være tilstrækkelig til at sikre, at programmets mellemfristede målsætning som planlagt vil blive nået i 2008. Farten i tilpasningen i retning af programmets mellemfristede målsætning er imidlertid ikke helt i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvor det fastsættes, at for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, skal den årlige forbedring i strukturbalancen være 0,5 % af BNP som benchmark, og at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider og kan være lavere i økonomiske nedgangstider. Mens konjunkturvilkårene forbedres støt gennem programperioden, planlægges strukturbalancen kun at forbedres med 0,25 % af BNP.25.  Ifølge stabilitets- og vækstpagten bør der tages hensyn til "større strukturreformer" med en kontrollerbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, når kursen for tilpasningen til programmets mellemfristede målsætning fastlægges, eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra programmets mellemfristede målsætning. Den mellemfristede strategi, der beskrives i programmet, omfatter en midlertidig afvigelse fra kursen for tilpasning i retning af programmets mellemfristede målsætning. Der sker bl.a. kun en mindre eller ingen tilpasning i retning af programmets mellemfristede målsætning mellem 2005 og 2007, hvor ovennævnte økonomiske reformer gennemføres gradvis. De strukturreformer, som den midlertidige afvigelse er baseret på, er imidlertid ikke tilstrækkelig detaljerede. Programmet indeholder desuden ikke nogen cost-benefit-analyse eller dokumentation for en betydelig positiv indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Den midlertidige afvigelse fra den tilsigtede retning i programmets mellemfristede budgetmålsætning er derfor ikke i overensstemmelse med den reviderede stabilitets- og vækstpagt.26.  Den offentlige bruttogæld anslås at have nået 29,0 % af BNP i 2005, hvilket er langt under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programmet forventes der en mindre stigning i gældskvoten i de kommende to år, der vil kulminere med 29,8 % i 2007. I 2008 forventes gælden at falde til 29,4 % af BNP.27.  Sloveniens offentlige finanser synes at være udsat for en høj risiko med hensyn til holdbarheden på lang sigt på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning[6]. Den forholdsvis lave gældskvote vil bidrage til at begrænse aldringens budgetmæssige virkninger. Slovenien vil imidlertid stadig stå over for en meget stor stigning i de offentlige udgifter. Selv om pensionsreformen fra 1999 i høj grad har dæmpet de fremtidige udgiftsstigninger, er dens virkninger delvis blevet opvejet af en ny indekseringsregel (hvorved man går fra delvis til fuldstændig løntalsregulering). Det vil på et tidspunkt være nødvendigt med yderligere ændringer i pensionsordningerne, som anerkendt i programmet, for at dæmme op for fremtidige stigninger i de offentlige udgifter og reducere risikoen for holdbarheden på lang sigt. Hvis der ikke træffes yderligere foranstaltninger til at lette presset fra aldersrelaterede udgifter, vil de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt blive undermineret. En omhyggelig planlægning og rettidig vedtagelse at foranstaltninger er af afgørende betydning i så henseende.28.  De planlagte foranstaltninger inden for de offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Det er imidlertid ikke tydeligt præciseret, at de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt er det vigtigste politiske spørgsmål. Foranstaltningerne er fortsat vage og giver ikke mulighed for en vurdering af strategiens gennemførlighed på længere sigt.29.  I Sloveniens nationale reformprogram, som blev forelagt den 28. oktober 2005 i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, udpeges indførelsen af euroen i 2007 som den centrale målsætning. Det opdaterede konvergensprogram, som er gearet til at skabe betingelserne for en vellykket integration i ØMU, herunder gennem forbedring af kvaliteten af de offentlige finanser, er tæt forbundet med det nationale reformprograms omfattende liste over politiske foranstaltninger. Eftersom en række foranstaltninger imidlertid fortsat er forholdsvis uspecificerede, er de budgetmæssige virkninger af de foranstaltninger, der er beskrevet i det nationale reformprogram, ikke medtaget i budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet.På baggrund af ovenstående vurdering konstaterer Rådet, at programmet tager sigte på at holde inflationen tæt på EU-gennemsnittet, samtidig med at der planlægges en gradvis finanspolitisk tilpasning. Rådet mener, at Slovenien bør:i) gøre større fremskridt med hensyn til at nå programmets mellemfristede målsætning, navnlig ved at specificere og gennemføre de foranstaltninger, der ligger til grund for den planlagte reduktion af udgiftskvoten, samt ved at lægge vægten i justeringsbestræbelserne i starten af perioden;ii) træffe yderligere foranstaltninger til at styrke de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, navnlig i relation til pensionssystemet.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reelt BNP (%-ændring) | KP dec. 2005 | 4,2 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 |KOM nov. 2005 | 4,2 | 3,8 | 4,0 | 4,2 | ikke relevant |KP jan. 2005 | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 | ikke relevant |HICP-inflation (%) | KP dec. 2005 | 3,6 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | 2,4 |KOM nov. 2005 | 3,6 | 2,6 | 2,5 | 2,5 | ikke relevant |KP jan. 2005 | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 | ikke relevant |Produktionsgab (% af potentielt BNP) | KP dec. 20051 | -1,4 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 |KOM nov. 20055 | -1,2 | -0,9 | -0,5 | 0,2 | ikke relevant |KP jan. 20051 | -1,2 | -1,2 | -1,3 | -1,3 | ikke relevant |Offentlig saldo (% af BNP) | KP dec. 2005 | -2,1 | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 |KOM nov. 2005 | -2,1 | -1,7 | -1,9 | -1,6 | ikke relevant |KP jan. 2005 | -2,1 | -2,1 | -1,8 | -1,1 | ikke relevant |Primær saldo (% af BNP) | KP dec. 2005 | -0,5 | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 |KOM nov. 2005 | -0,2 | -0,1 | -0,4 | -0,2 | ikke relevant |KP jan. 2005 | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 | ikke relevant |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | KP dec. 20051 | -1,4 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 |KOM nov. 2005 | -1,5 | -1,5 | -1,7 | -1,7 | ikke relevant |KP jan. 20051 | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant |Struktursaldo2 (% af BNP) | KP dec. 20053 | -1,4 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 |KOM nov. 20054 | -1,5 | -1,5 | -1,7 | -1,7 | ikke relevant |KP jan. 2005 | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant | ikke relevant |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | KP dec. 2005 | 29,5 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 |KOM nov. 2005 | 29,8 | 29,3 | 29,5 | 29,2 | ikke relevant |KP jan 2005 | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 | ikke relevant |Bemærkninger: 1 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet. 2 Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3 Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i programmet. 4 Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i prognosen fra Kommissionens tjenestegrene. 5 Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 3,7 %, 3,5 %, 3,5 % og 3,5 % i perioden 2004-2007. Kilde: Konvergensprogrammet (KP); Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2005 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse om specifikationer for gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes form og indhold, der blev godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.[3] Programmet har huller i de obligarotiske og frivillige data, der foreskrives i den nye adfærdskodeks. Der foreligger bl.a. ingen obligatoriske data om væksten i arbejdskraftens produktivitet. Der mangler også visse frivillige data vedrørende udviklingen på arbejdsmarkedet, i sektorsaldiene og i den offentlige gæld. Tabellen om offentlige udgifter opdelt efter funktioner er ikke medtaget.[4] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Programmet har huller i de obligatotiske og frivillige data, der foreskrives i den nye adfærdskodeks. Der foreligger bl.a. ingen obligatoriske data om væksten i arbejdskraftens produktivitet. Der mangler også visse frivillige data vedrørende udviklingen på arbejdsmarkedet, i sektorsaldiene og i den offentlige gæld. Tabellen om offentlige udgifter opdelt efter funktioner er ikke medtaget.[6] Nærmere oplysninger om holdbarheden på lang sigt gives i den tekniske vurdering af programmet fra Kommissionens tjenestegrene(http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


title: 2005/175/EF: Kommissionens henstilling af 1. marts 2005 om et koordineret program for offentlig fødevarekontrol i 2005 (EØS-relevant tekst).

text:
               5.3.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 59/27

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 1. marts 2005
   om et koordineret program for offentlig fødevarekontrol i 2005
   (EØS-relevant tekst)
   (2005/175/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   som henviser til Rådets direktiv 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler (1), særlig artikel 14, stk. 3,
   som har hørt Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               For at det indre marked skal kunne fungere effektivt, er det nødvendigt at tilrettelægge koordinerede programmer for fødevarekontrol på fællesskabsplan, der er udformet med henblik på at sikre en bedre harmoniseret gennemførelse af medlemsstaternes offentlige kontrol.

               (2)

               I sådanne programmer bør der lægges vægt på overensstemmelse med Fællesskabets fødevarelovgivning, som specifikt har til formål at beskytte folkesundheden og forbrugernes interesser og at sikre fair handelspraksis.

               (3)

               Ved direktiv 89/397/EØF fastlægges de generelle principper for gennemførelse af offentlig fødevarekontrol, herunder de tilsyn, der skal gennemføres af medlemsstaternes kompetente myndigheder. Direktivet indeholder ligeledes en bestemmelse om, at Kommissionen hvert år skal sende medlemsstaterne en henstilling vedrørende et koordineret kontrolprogram for det følgende år.

               (4)

               Kommissionens henstilling af 19. december 2003 om et koordineret program for offentlig levnedsmiddelkontrol i 2004 (2) omfatter en række henstillinger vedrørende et koordineret program for den offentlige kontrol, herunder vurdering af den bakteriologiske sikkerhed ved oste af rå eller termiseret mælk. Dette undersøgelsesarbejde bør udvides til også at omfatte andre kategorier af oste fremstillet af pasteuriseret mælk, således at der kan drages brugbare konklusioner vedrørende sikkerheden ved disse produkter.

               (5)

               Rådets direktiv 93/99/EØF af 29. oktober 1993 om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler (3) supplerer bestemmelserne i direktiv 89/397/EØF. Det fastsættes heri, at de offentlige laboratorier i medlemsstaterne, der er omhandlet i artikel 7 i direktiv 89/397/EØF, skal opfylde kriterierne i EN 45000-standarderne, som nu er erstattet af EN ISO 17025:2000.

               (6)

               Gennemførelsen af koordinerede programmer berører ikke anden offentlig kontrol, der gennemføres af medlemsstaterne som led i deres nationale kontrolprogrammer.

               (7)

               Resultaterne af den samtidige gennemførelse af nationale og koordinerede programmer kan give oplysninger og erfaringer, som kan danne grundlag for den fremtidige kontrolindsats og lovgivning,

         HENSTILLER:
   1.   I 2005 bør medlemsstaterne gennemføre tilsyn og kontrol, herunder prøveudtagning og laboratorieanalyser af disse prøver, når dette er påkrævet, med henblik på:

               a)

               at vurdere den bakteriologiske sikkerhed ved oste fremstillet af pasteuriseret mælk (videreførelse af det koordinerede program, der blev iværksat i 2004 på grundlag af henstillingen af 19. december 2003 om et koordineret program for offentlig levnedsmiddelkontrol i 2004)

               b)

               at vurdere den bakteriologiske sikkerhed ved blandede salater med hensyn til Listeria monocytogenes

               c)

               at vurdere sikkerheden ved samt kvaliteten og mærkningen af fjerkrækød for så vidt angår anvendelse af vandbindingsmidler

               d)

               at vurdere sikkerheden ved visse fødevarer til spædbørn og småbørn for så vidt angår indholdet af nitrat og patulin.

         2.   Selv om det i denne henstilling ikke angives, hvor hyppigt der skal udtages prøver eller gennemføres tilsyn, bør den enkelte medlemsstat sikre, at der foretages et tilstrækkeligt antal prøveudtagninger/tilsyn til, at man opnår et overblik over det pågældende område i medlemsstaten.
   3.   Medlemsstaterne bør ved formidlingen af de nødvendige oplysninger benytte formatet i oplysningsskemaerne i bilag I-IV, så det bliver lettere at sammenligne resultaterne. Oplysningerne bør sendes til Kommissionen senest den 1. maj 2006 ledsaget af uddybende forklaringer, herunder kommentarer til resultaterne og til de håndhævelsesforanstaltninger, der er truffet.
   4.   Fødevarer, der skal analyseres inden for rammerne af det koordinerede program for 2005, bør forelægges laboratorier, der opfylder kravene i artikel 3 i direktiv 93/99/EØF. Hvis der i en medlemsstat ikke findes laboratorier, der kan påtage sig gennemførelsen af bestemte analyser, som er omfattet af denne henstilling, kan medlemsstaten udpege andre laboratorier, der kan udføre disse analyser.
   5.   Den bakteriologiske sikkerhed ved oste fremstillet af pasteuriseret mælk
   5.1.   Anvendelsesområde for det koordinerede program for 2005
   Formålet med denne del af programmet er at videreføre det mikrobiologiske undersøgelsesarbejde, der blev indledt i 2004 som led i det koordinerede program for 2004, og som udelukkende fokuserede på oste af rå eller termiseret mælk, for også at få undersøgt andre oste fremstillet af mælk, som underkastes en behandling med højere varme end ved termisering (dvs. pasteurisering). Det koordinerede program bør udvides som beskrevet, for at der kan drages brugbare konklusioner vedrørende sikkerheden ved disse oste. Resultaterne af undersøgelsesarbejdet vil blive analyseret og fremlagt sammen med resultaterne af 2004-undersøgelsen, således at der opnås et samlet overblik på dette område.
   5.2.   Prøveudtagnings- og analysemetoder
   Undersøgelserne bør omfatte friske, bløde og faste oste fremstillet af mælk, der har undergået en pasteuriseringsproces. Medlemsstaternes kompetente myndigheder bør udtage repræsentative prøver af produkterne i såvel produktionsleddet som detailleddet, herunder af importerede produkter, med henblik på undersøgelse for forekomst af salmonella og Listeria monocytogenes samt bestemmelse af antallet (tælling) af Staphylococcus aureus og Escherichia coli. Hvis der påvises Listeria monocytogenes, bør disse bakterier tælles. Når der udtages prøver i detailleddet, kan man nøjes med at undersøge for forekomst af salmonella og tælle Listeria monocytogenes. Stikprøverne, som hver udgør mindst 100 g eller én ost, hvis denne vejer under 100 g, bør behandles på en hygiejnisk måde, anbringes i kølebeholdere og straks sendes til laboratoriet med henblik på analyse.
   Laboratorierne bør selv kunne vælge, hvilken metode de vil anvende, under forudsætning af at resultaternes kvalitet svarer til de mål, der skal nås. Med hensyn til påvisning af salmonella anbefales det dog, at den seneste udgave af ISO 6785- eller EN/ISO 6579-standarden anvendes, til påvisning af Listeria monocytogenes anbefales det at anvende den seneste udgave af EN/ISO 11290-1- og -2-standarderne, til tælling af Staphylococcus aureus anbefales den seneste udgave af EN/ISO 6888-1- eller -2-standarden, og til tælling af Escherichia coli den seneste udgave af ISO 11866-2,3- eller ISO 16649-1,2-standarden. Der kan også anvendes andre, tilsvarende metoder, der er anerkendt af de kompetente myndigheder.
   Det bør være op til medlemsstaternes kompetente myndigheder at fastsætte det overordnede prøveudtagningsniveau.
   Resultaterne af kontrollen bør registreres i skemaet i bilag I.
   6.   Den bakteriologiske sikkerhed ved blandede salater med hensyn til Listeria monocytogenes
   6.1.   Anvendelsesområde for det koordinerede program for 2005
   Der er i de senere år sket en stigning i forbruget af spiseklare fødevarer såsom blandede salater, der indeholder rå grøntsager og andre ingredienser såsom kød, fisk eller skaldyr. Disse produkter kan potentielt udgøre en fare for folkesundheden, fordi de kan indeholde patogene bakterier såsom Listeria monocytogenes. Det er af største betydning at gennemføre målrettede hygiejniske foranstaltninger, herunder blandt andet kontrol af holdbarhed og temperatur, for at forhindre vækst af patogene bakterier, der kan være til stede i produkterne, og beskytte folkesundheden.
   Formålet med denne del af programmet er at vurdere den mikrobiologiske sikkerhed ved færdigblandede salater, der indeholder rå grøntsager og andre ingredienser såsom kød, fisk eller skaldyr, med hensyn til Listeria monocytogenes med henblik på at fremme et højt forbrugerbeskyttelsesniveau og indsamle oplysninger om prævalensen af disse bakterier i de pågældende produkter.
   6.2.   Prøveudtagnings- og analysemetoder
   Undersøgelserne bør omfatte færdigpakkede blandede salater af rå grøntsager, der indeholder kød, fisk, skaldyr eller andre ingredienser, som

               a)

               ikke er varmebehandlet i den endelige emballage

               b)

               skal opbevares nedkølet

               c)

               er beregnet til at blive indtaget uden forudgående varmebehandling eller kan indtages uden forudgående varmebehandling.

         Medlemsstaternes kompetente myndigheder bør udtage prøver af disse produkter i detailleddet, fortrinsvis i supermarkeder, med henblik på undersøgelse for forekomst af Listeria monocytogenes og samtidig tælling heraf. En stikprøve består af en prøveenhed (en uåbnet pakning). Stikprøverne, som helst udtages kort før udløbsdatoen, bør anbringes i kølebeholdere og straks sendes til laboratoriet med henblik på analyse. Oplagringstemperaturen og produkternes holdbarhed registreres på tidspunktet for prøveudtagningen, og oplysningerne medtages i de uddybende forklaringer, der ledsager undersøgelsesresultaterne.
   Behandlingen på laboratoriet bør sikre, at alle ingredienser i prøven blandes grundigt.
   Det anbefales at anvende den seneste udgave af EN/ISO 11290-1- og -2-standarderne til påvisning og tælling af Listeria monocytogenes. Laboratorierne bør dog selv kunne vælge, hvilken metode de vil anvende, under forudsætning af at resultaternes kvalitet svarer til de mål, der skal nås.
   Det bør være op til medlemsstaternes kompetente myndigheder at fastsætte det overordnede prøveudtagningsniveau.
   Resultaterne af kontrollen bør registreres i skemaet i bilag II.
   7.   Sikkerheden ved samt kvaliteten og mærkningen af fjerkrækød for så vidt angår anvendelse af vandbindingsmidler
   7.1.   Anvendelsesområde for det koordinerede program for 2005
   Prøveudtagninger i den senere tid i visse medlemsstater har afsløret et væsentligt antal produkter på markedet, der er tilsat for meget vand/hydrolyseret protein anvendt som vandbindingsmiddel i fjerkrækød og tilberedninger heraf.
   I henhold til artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 71/118/EØF af 15. februar 1971 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med produktion og afsætning af fersk fjerkrækød (4) må fersk fjerkrækød ikke afsættes, hvis der er anvendt midler til vandbinding.
   I et arbejdsdokument af nyere dato fra Kommissionens tjenestegrene (SEK(2004) 1130) påpeges det også over for medlemsstaterne, at selv om det er tilladt at anvende vandbindingsmidler i fjerkrækødtilberedninger og -produkter, skal sådanne anvendes i overensstemmelse med kodekser for god praksis, som er godkendt af medlemsstaterne, eller god fremstillingspraksis samt under hensyntagen til diverse bestemmelser vedrørende forbrugerbeskyttelse, herunder fødevarelovgivningen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (5).
   Formålet med denne del af programmet er at kontrollere, at direktiv 71/118/EØF gennemføres korrekt på fællesskabsplan for så vidt angår anvendelse af vandbindingsmidler i kølet og frosset fjerkrækød (kyllingebryst) samt i frosne tilberedninger af fjerkræ (kyllingebryst) med henblik på at fremme forbrugerbeskyttelsen og efterprøve, at produkterne mærkes korrekt.
   7.2.   Prøveudtagnings- og analysemetoder
   Ved prøveudtagning, analyser og beregning af resultater bør medlemsstaternes kompetente myndigheder følge den i bilag V beskrevne analyseprocedure.
   Der bør ved prøveudtagningen fokuseres på partier af frosset kyllingebryst i engrosleddet samt på kølet og frosset kyllingebryst i detailhandelen. Det bør være op til medlemsstaternes kompetente myndigheder at fastsætte det overordnede prøveudtagningsniveau.
   Resultaterne af kontrollen bør registreres i skemaet i bilag III.
   8.   Sikkerheden ved visse fødevarer til spædbørn og småbørn for så vidt angår indholdet af nitrat og patulin
   8.1.   Anvendelsesområde for det koordinerede program for 2005
   Fødevarer, der indeholder forurenende stoffer i mængder, som overstiger de toksikologisk acceptable niveauer, kan potentielt udgøre en fare for folkesundheden, især for sårbare befolkningsgrupper såsom spædbørn og småbørn. Forekomsten af forurenende stoffer kan begrænses ved hjælp af god fremstillings- eller landbrugspraksis.
   For at beskytte folkesundheden er der ved Kommissionens forordning (EF) nr. 466/2001 af 8. marts 2001 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler (6) og Kommissionens forordning (EF) nr. 655/2004 af 7. april 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 466/2001 for så vidt angår nitrat i levnedsmidler til spædbørn og småbørn (7) fastsat særlige grænseværdier for indholdet af nitrat og patulin i fødevarer til spædbørn og småbørn.
   Formålet med denne del af programmet er at kontrollere, at indholdet af nitrat og patulin i fødevarer, der markedsføres med spædbørn og småbørn som målgruppe, ikke overstiger de grænseværdier, der er fastsat i EF-lovgivningen, for derigennem at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.
   8.2.   Prøveudtagnings- og analysemetoder
   Medlemsstaternes kompetente myndigheder bør udtage repræsentative prøver af fødevarer til spædbørn og småbørn, navnlig fødevarer, der indeholder gulerødder, kartofler, bladgrøntsager og æbleprodukter, og fokus skal især være på detailleddet — dog uden at produktions- og importleddet (hvis det er relevant) helt undtages — med henblik på at undersøge for forekomst af nitrat (fødevarer, der indeholder gulerødder, kartofler og bladgrøntsager) og patulin (fødevarer, der indeholder æbleprodukter, bortset fra forarbejdede fødevarer baseret på cerealier).
   De prøveudtagnings- og analysemetoder, der er beskrevet i følgende EF-retsakter, bør anvendes til offentlig kontrol af nitrat- og patulinniveauerne:

               —

               Nitrat: Kommissionens direktiv 2002/63/EF af 11. juli 2002 om EF-metoder til prøveudtagning til officiel kontrol af pesticidrester i og på vegetabilske og animalske produkter og om ophævelse af direktiv 79/700/EØF (8).

               —

               Patulin: Kommissionens direktiv 2003/78/EF af 11. august 2003 om prøveudtagnings- og analysemetoder til officiel kontrol af indholdet af patulin i levnedsmidler (9).

         Det bør være op til medlemsstaternes kompetente myndigheder at fastsætte det overordnede prøveudtagningsniveau.
   Resultaterne af kontrollen bør registreres i skemaet i bilag IV.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. marts 2005.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 186 af 30.6.1989, s. 23.

      (2)  EUT L 6 af 10.1.2004, s. 29.

      (3)  EFT L 290 af 24.11.1993, s. 14. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

      (4)  EFT L 55 af 8.3.1971, s. 23. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 807/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 36).

      (5)  EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29. Senest ændret ved direktiv 2003/89/EF (EUT L 308 af 25.11.2003, s. 15).

      (6)  EFT L 77 af 16.3.2001, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 208/2005 (EUT L 34 af 8.2.2005, s. 3).

      (7)  EUT L 104 af 8.4.2004, s. 48.

      (8)  EFT L 187 af 16.7.2002, s. 30.

      (9)  EUT L 203 af 12.8.2003, s. 40.
   BILAG I
   DEN BAKTERIOLOGISKE SIKKERHED VED OSTE FREMSTILLET AF PASTEURISERET MÆLK
   Medlemsstat: _

               Bakteriegrupper/kriterier (1)

               Prøveudtagningsled

               Produktidentifikation

               Antal stikprøver

               Analyseresultater (2)

               Håndhævelsesforanstaltninger (antal og art) (3)

               T

               A

               I

                  Salmonella spp.

               n = 5 c = 0
               Ingen i 25 g

               Produktion

               umodnet blød (frisk) ost

               modnet blød ost

               fast ost

               Detail

               umodnet blød (frisk) ost

               modnet blød ost

               fast ost

                  Staphylococcus aureus

               n = 5 c = 2
               m = 100 cfu/g
               M = 1 000 cfu/g

               Produktion

               umodnet blød (frisk) ost

               modnet blød ost

               fast ost

               Detail

               umodnet blød (frisk) ost

               modnet blød ost

               fast ost

                  Escherichia coli

               n = 5 c = 2
               m = 100 cfu/g
               M = 1 000 cfu/g

               Produktion

               umodnet blød (frisk) ost

               modnet blød ost

               fast ost

               Detail

               umodnet blød (frisk) ost

               modnet blød ost

               fast ost

               I

               F

               ≤ 100 cfu/g

               > 100 cfu/g

                  Listeria monocytogenes

               n = 5 c = 0
               Absent in 25 g

               Produktion

               umodnet blød (frisk) ost

               modnet blød ost

               fast ost

               Detail

               umodnet blød (frisk) ost

               modnet blød ost

               fast ost

      (1)  Der kan anvendes færre stikprøveenheder (n), når stikprøverne udtages i detailleddet. Når der er udtaget et reduceret antal prøver, bør dette anføres i rapporten.

      (2)  T = Tilfredsstillende, A = Acceptabel, I = Ikke tilfredsstillende. Hvad angår Listeria monocytogenes: I = Ingen, F = Forekomst. Hvad angår Staphylococcus aureus og Escherichia coli er resultatet tilfredsstillende, hvis alle fundne værdier er < m, acceptabelt, hvis højst c antal værdier ligger mellem m og M, og utilfredsstillende, hvis der konstateres en eller flere værdier > M, eller mere end c antal værdier ligger mellem m og M.

      (3)  Ved rapportering om håndhævelsesforanstaltninger bør følgende kategorier anvendes: mundtlig advarsel, skriftlig advarsel, krav om forbedret intern kontrol, krav om tilbagetrækning af produkt, administrativ sanktion, retsforfølgning, andet.
   BILAG II
   DEN MIKROBIOLOGISKE SIKKERHED VED BLANDEDE SALATER
   (med hensyn til Listeria monocytogenes)
   Medlemsstat: _

               Bakteriepatogener

               Produktidentifikation (1)

               Antal stikprøver

               Analyseresultater

               Håndhævelsesforanstaltninger (antal og art) (2)

               Påvisning i 25 g

               Tælling (cfu/g)

               Ingen

               Forekomst

               <10

               10-99

               100-999

               ≥1 000

               Listeria monocytogenes

      (1)  Produktet bør identificeres efter dets hovedingredienser.

      (2)  Ved rapportering om håndhævelsesforanstaltninger bør følgende kategorier anvendes: mundtlig advarsel, skriftlig advarsel, krav om forbedret intern kontrol, krav om tilbagetrækning af produkt, administrativ sanktion, retsforfølgning, andet.
   BILAG III
   SIKKERHEDEN VED SAMT KVALITETEN OG MÆRKNINGEN AF FJERKRÆKØD FOR SÅ VIDT ANGÅR ANVENDELSE AF VANDBINDINGSMIDLER
   Medlemsstat: _

               Prøvekode

               Produktnavn og beskrivelse på mærkesedlen

               Pakke- forarbejdningsvirksomhed og sundhedsmærke

               Ingrediensliste

               Indhold af kylling i henhold til mærkesedlen

               %
               vandindhold

               %
               fedt

               %
               nitrogen

               %
               protein

               %
               aske

               Hydroxy-prolin
               (g/100 g)

               Overskydende hydroxy-prolin
               (g/100 g)

               %
               kulhydrat

               Beregnet indhold af kylling
               med faktor 3,85

               Korrigeret indhold af kylling
               hvis hydroxyprolin over 0,08

               Håndhævelsesforanstaltninger
               (antal og art) (1)

      (1)  Ved rapportering om håndhævelsesforanstaltninger bør følgende kategorier anvendes: mundtlig advarsel, skriftlig advarsel, krav om forbedret intern kontrol, krav om tilbagetrækning af produkt, administrativ sanktion, retsforfølgning, andet.
   BILAG IV
   SIKKERHEDEN VED VISSE FØDEVARER TIL SPÆDBØRN OG SMÅBØRN FOR SÅ VIDT ANGÅR INDHOLDET AF NITRAT OG PATULIN
   Medlemsstat: _
   1.   NITRAT

               Prøveudtagningsled

               Produktidentifikation

               Antal stikprøver

               Analyseresultater (mg/kg)

               Håndhævelsesforanstaltninger
               (antal og art) (1)

               <100

               100-150

               151-200

               >200

               Detail

               Produktion

               Import
               (hvis relevant)

   2.   PATULIN

               Prøveudtagningsled

               Produktidentifikation

               Antal stikprøver

               Analyseresultater (μg/kg)

               Håndhævelsesforanstaltninger
               (antal og art) (1)

               <10

               10-25

               >25

               Detail

               Produktion

               Import
               (hvis relevant)

      (1)  Ved rapportering om håndhævelsesforanstaltninger bør følgende kategorier anvendes: mundtlig advarsel, skriftlig advarsel, krav om forbedret intern kontrol, krav om tilbagetrækning af produkt, administrativ sanktion, retsforfølgning, andet.
   BILAG V
   ANALYSEPROCEDURE
   Procedure til bestemmelse af indholdet af kylling eller tilsat vand og kollagenbaseret protein i produkter af kyllingebryst
   FERSK KYLLINGEBRYST (KØLET ELLER FROSSET)
   Hvis kyllingebrystet ikke er tilsat proteiner, stabilisatorer eller andre ingredienser, beregnes indholdet af tilsat vand ved hjælp af den officielle EF-metode til beregning af optaget vand (Kommissionens forordning (EØF) nr. 1538/91 (1)). Minimumsprøvestørrelsen i henhold til den officielle metode er fem kyllingebryster uden ben og skind. Indholdet af tilsat vand kan bestemmes ud fra en kurve, der viser sammenhængen mellem forholdet vand/protein og indholdet af optaget vand i kyllingebryst uden ben og skind (figur 1). Forholdet vand/protein er 3,28 for kyllingebryst uden ben og skind og uden tilsat vand; ved 2 % optaget vand (grænsen for kyllingebryst uden ben og skind) er dette forhold 3,40.
   FROSNE TILBEREDNINGER AF KYLLINGEBRYST
   1.   Modtagelse og opbevaring af prøver

               1.1.

               I engrosleddet består hver enkelt stikprøve normalt af en 10-kg's-kasse frosne produkter af kyllingebryst uden ben og skind. I detailleddet bør der udtages mindst fem kyllingebryster uden ben og skind med samme holdbarhedsdato eller samme lotmærkning.

               1.2.

               Stikprøverne bør kontrolleres ved modtagelsen for at sikre, at emballagen er ubeskadiget, og at prøven (hvis produkterne er frosne) er behørigt nedfrosset.

               1.3.

               Efter modtagelsen bør prøverne opbevares nedfrosset (– 18 °C ± 4 °C), indtil de skal analyseres.

         2.   Formål og anvendelse

               2.1.

               Denne metode anvendes til at bestemme indholdet af kylling (samt efter »forskelsmetoden« mængden af tilsat vand) og kollagenbaseret protein i produkter af kyllingebryst uden ben og skind. Metoden omfatter bestemmelse af indholdet af proteinnitrogen, vand, aske, fedt og hydroxyprolin.

         3.   Princip

               3.1.

               Indholdet (det apparente indhold) af fedtfri kylling beregnes ud fra indholdet af proteinnitrogen og med en nitrogenfaktor for kyllingebryst uden ben og skind (afsnit 9). Hvis kyllingebrystet er blevet tilsat kollagenbaserede proteiner, skal andelen af disse proteiner først trækkes fra den samlede mængde proteinnitrogen. Det samlede indhold af kylling beregnes ved at lægge indholdet af fedt sammen med indholdet af fedtfri kylling. Mængden af tilsat vand kan beregnes ved at trække alle kyllingebestanddele (indhold af kylling, aske og kulhydrat) fra 100.

         4.   Sundhed og sikkerhed

               4.1.

               Metoden omfatter brug af potentielt farligt udstyr, blandt andet en kraftig kødhakker og en blender, og der bør træffes passende sikkerhedsforholdsregler.

         5.   Grundlæggende undervisning

               5.1.

               Oplæring i brugen af slagteudstyr i industristørrelse er påkrævet.

         6.   Apparatur

               6.1.

               Vægt til vejning med en større nøjagtighed end ± 0,1 g.

               6.2.

               Kraftig kødhakker og/eller blender, som kan homogenisere frosne kyllingebryster.

                  NB: Der anbefales ikke noget bestemt mærke kødhakker, men den anvendte hakker skal være tilstrækkeligt kraftig til at kunne hakke frosset eller dybfrosset kyllingekød, så der fremkommer en homogen blanding svarende til den, der fås fra en hakker med en skive med huller på 4 mm.

               6.3.

               Til bestemmelse af vandindhold: det i ISO 1442:1997 (BS 4401 — 3:1997) foreskrevne apparatur.

               6.4.

               Til bestemmelse af proteinindhold: det i ISO 937:1978 (BS 4401 — 2:1980) foreskrevne apparatur eller tilsvarende.

               6.5.

               Til bestemmelse af det samlede askeindhold: det i ISO 936:1998 (BS 4401 — 1:1998) foreskrevne apparatur.

               6.6.

               Til bestemmelse af det samlede fedtindhold: det i BS 4401 — 4:1970 foreskrevne apparatur.

               6.7.

               Til bestemmelse af hydroxyprolinindhold: det i ISO 3496:1994 (BS 4401 — 11:1995) foreskrevne apparatur.

         7.   Procedure

      NB: Stikprøven opbevares nedfrosset, indtil den under punkt 7.1 til 7.10 (nedenfor) beskrevne analyse påbegyndes.

               7.1.

               Prøven tages ud af emballagen og placeres i en stor, ren plastbakke, som dækkes med folie for at undgå vandtab.

               7.2.

               Portioner af prøven hakkes eller homogeniseres og lægges tilbage i plastbakken. Processen gentages, indtil hele prøven er hakket/homogeniseret.

               7.3.

               Det hakkede prøvemateriale røres sammen med en stor, ren plasticske, idet det sikres, at alt materiale, der spildes, reintegreres i prøven.

               7.4.

               2 kg af prøven, hvis denne er udtaget i engrosleddet, eller hele prøven, hvis denne er udtaget i detailleddet og vejer mindre end 2 kg, homogeniseres fint i en blender/foodprocessor.

                  NB: De resterende 8 kg prøvemateriale fra engrosleddet kan kasseres.

               7.5.

               To delprøver a 50 g (om nødvendigt til DNA) af de 2 kg overføres til en beholder af passende størrelse. Resten af prøvematerialet overføres til en ren, mærket plastpose eller opdeles i delprøver a 200 g. Prøver, der ikke skal analyseres med det samme, bør opbevares nedfrosset.

               7.6.

               Der udtages en prøve af det homogeniserede materiale, og vandindholdet bestemmes efter ISO 1442-metoden.

               7.7.

               Der udtages en prøve af det homogeniserede materiale, og nitrogenindholdet bestemmes efter ISO 937-metoden (eller tilsvarende).

               7.8.

               Der udtages en prøve af det homogeniserede materiale, og askeindholdet bestemmes efter ISO 936-metoden.

               7.9.

               Der udtages en prøve af det homogeniserede materiale, og fedtindholdet bestemmes efter BS 4401—4-metoden.

               7.10.

               Der udtages en prøve af det homogeniserede materiale, og hydroxyprolinindholdet bestemmes efter ISO 3496-metoden.

         8.   Analysekvalitetskontrol

               8.1.

               Alle laboratorier bør som kvalitetskontrol for hvert parti foretage to analyser af et passende referenceprøvemateriale, for hvilket der er angivet nitrogen-, vand-, fedt-, aske- og hydroxyprolinindhold. For at et parti skal være acceptabelt, skal målingerne ligge inden for to standardafvigelser fra den angivne værdi. De to analyser skal ligge inden for de repeterbarhedsparametre, der er fastsat for metoden.

         9.   Beregning af resultater
   Proceduren for beregning af resultaterne stammer fra det britiske Food Standards Agencys faktablad nr. 20/01 fra december 2001, som kan konsulteres på agenturets websted på følgende adresse:
   http://www.food.gov.uk/science/surveillance/fsis-2001/20chick
   9.1.   Indholdet af kylling — beregning med nitrogenfaktoren
   Prøven analyseres for nitrogen, vand, fedt og aske efter Stubbs and More (The Analyst, 1919, 44, 125).
   Resultaterne af analysen anvendes først til at beregne det apparente indhold af fedtfrit kød efter følgende ligning:

                  Apparent indhold af fedtfrit kød = samlet nitrogen/NF × 100

               NF = nitrogenfaktoren i forbindelse med det analyserede produkt

         (3,85 for magert kød af kyllingebryst, som anbefalet af AMC (The Analyst, 2000, 125, 1359-1366)). Det skal bemærkes, at denne faktor har vist sig at gælde for kyllinger fra tredjelande.
   Det målte fedtindhold lægges derefter sammen med dette tal, hvorved man får det apparente samlede indhold af kylling.

      Apparent samlet indhold af kylling = apparent indhold af fedtfri kylling + fedt

   9.2.   Tilsat kollagenprotein
   En prøve vurderes at indeholde hydrolyseret protein af kollagen, hvis det bestemte indhold af hydroxyprolin overstiger den mængde, der normalt forbindes med magert kyllingebryst (AMC-data: 0,08 g/100 g — The Analyst, 2000, 125, 1359-1366).
   Ved ovenfor beskrevne beregning af det apparente samlede indhold af kylling forudsættes det, at hele den bestemte mængde nitrogen stammer fra kyllingens muskelkød. Hvis der er overskydende hydroxyprolin til stede, er det nødvendigt at korrigere.
   Den procentdel nitrogen i en prøve, der hidrører fra kollagen, beregnes ud fra hydroxyprolinet efter følgende ligning:

                  KOLLAGENNITROGEN = OVERSKYDENDE HYDROXYPROLIN × 1,28

         Den procentuelle andel af kollagennitrogen trækkes derefter fra den samlede nitrogenprocent, og det apparente samlede indhold af kylling beregnes som angivet ovenfor.
   9.3.   Tilsat vand
   Mængden af tilsat vand kan beregnes omtrentligt ved at trække indholdet af kylling samt alle tilsatte ingredienser fra 100 efter følgende ligning:

                  % tilsat vand = 100 – (apparent samlet indhold af kylling + aske + kulhydrat + andre ingredienser)

               Kulhydrat = 100 – (protein + fedt + aske + vand)

         Hvor samlet protein = samlet nitrogen × omregningsfaktor (6,25)

   På grundlag af ovenstående kan mængden af tilsat vand beregnes efter følgende ligning:

                  % tilsat vand = 100 – (apparent samlet indhold af kylling + aske + kulhydrat)

         9.4.   Måleusikkerhed
   Den gennemsnitlige måleusikkerhed ved bestemmelse af indhold af kylling vurderes til knap 3 % indhold af kylling med en konfidensgrænse på 95 %. Prøver kan således betragtes som værende fejlbeskrevet, hvis det bestemte kødindhold ligger 5 % under den angivne mængde.
   Figur 1 — Optaget vand (%) i forhold til grænseværdierne for vand/protein

      (1)  EFT L 143 af 7.6.1991, s. 11. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 814/2004 (EUT L 153 af 30.4.2004, s. 1).


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Finlandand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Finland, 2011-2014

text:
  EUROPA-KOMMISSIONEN
                                  Bruxelles, den 7.6.2011
                                  SEK(2011) 805 endelig
               Henstilling med henblik på
              RÅDETS HENSTILLING
        om Finlands nationale reformprogram for 2011
                 med Rådets udtalelse
om Finlands opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014
               {SEK(2011) 734 endelig}
 ---pagebreak---                                           Henstilling med henblik på
                                         RÅDETS HENSTILLING
                                 om Finlands nationale reformprogram for 2011
                                             med Rådets udtalelse
                      om Finlands opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121,
   stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af
   overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske
   politikker1, særlig artikel 5, stk. 3,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen2,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:
   (1)      Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag
            til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget
            koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der
            skal gøres en særlig indsats for at øge EU's potentiale for holdbar vækst og
            konkurrenceevne.
   (2)      Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for
            medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den
            21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes
            beskæftigelsespolitikker3, som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer".
            Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i
            deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
   1
            EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
   2
            EUT C af , s. .
   3
            Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011.
DA                                                       2                                           DA
 ---pagebreak---    (3) Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som
       markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første
       europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er
       forankret i Europa 2020-strategien.
   (4) Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk
       konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af
       15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige
       vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde
       budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af
       arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede
       medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal
       medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale
       reformprogrammer.
   (5) Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der
       deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i
       deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.
   (6) Den 6. april 2011 afleverede Finland sit opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014
       og sit nationale reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes
       sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.
   (7) Ved den globale økonomiske krises lavpunkt oplevede Finland et meget markant
       BNP-fald på baggrund af, at den finske økonomi traditionelt har været afhængig af
       landets vigtigste industrisektorers eksportresultater. I 2009 faldt BNP med 8,2 % som
       følge af et ekstraordinært kraftigt fald i eksporten (20 % målt på mængde) og den
       svigtende tillids afsmittende virkninger på investeringerne. Arbejdsløsheden øgedes
       med ca. 2 % – fra 6,4 % af arbejdsstyrken i 2008 til 8,3 % i 2010. Den økonomiske
       genopretning har været solid med en stigning i BNP på 3,1 % i 2010, der drives frem
       af såvel den indenlandske efterspørgsel som et opsving i eksporten. Efter en kortvarig
       nedgang i 2009 rettede ejendomspriser og byggeriet af nye boliger sig hurtigt og
       oversteg niveauerne fra før krisen, hvilket gav anledning til nogle betænkeligheder
       angående en for kraftig vækst på ejendomsmarkedet. Finland trådte ud af den
       økonomiske krise med et offentligt underskud på 2,5 % af BNP i 2010 og en gæld på
       48,5 % af BNP.
   (8) Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til Rådets
       forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske
       scenario, der danner grundlag for programmet, er plausibelt for 2011-2012, men en
       anelse for optimistisk derefter. For 2011-2012 er det makroøkonomiske scenario i tråd
       med Kommissionens forårsprognose. Ifølge programmet forventes der for 2013-2015
       en vækst på ca. 2 % af BNP, hvilket er en anelse højere end den anslåede potentielle
       vækst på 1,5 %, og den kunne derfor være behæftet med visse risici. Sigtet med
       budgetstrategien er at nedbringe underskuddet til 0,9 % af BNP i 2011 og 0,7 % i
       2012, hvilket afspejler den cykliske forbedring af økonomien og nogle konsoliderings-
       foranstaltninger, den tidligere regering havde truffet beslutning om. Det opdaterede
       stabilitetsprogram indeholder dog ingen planer om yderligere finanspolitisk
       konsolidering i 2013-2015. Risiciene for budgetmålene forekommer afbalancerede.
       Den største risikofaktor hidrører fra det globale makroøkonomiske miljø, som
       traditionelt har haft stor indflydelse på den eksportafhængige finske økonomi.
DA                                               3                                               DA
 ---pagebreak---    (9)  Ifølge den seneste opdatering af programmet påtænkes det ikke at anvende den
        forventede forbedring i de økonomiske vilkår til en budgetmæssig konsolidering på
        mellemlang sigt. Skønt den mellemfristede målsætning (MTO), som er fastlagt af de
        finske myndigheder til et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP, forventes at blive
        opfyldt i 2011, er den strukturelle saldo på vej til at falde under målsætningen i de
        følgende år.
   (10) Indsatsen for at imødegå konsekvenserne af en aldrende befolkning er prioriteret højt
        af de skiftende finske regeringer. Som følge af denne indsats synes Finland at stå over
        for en mellemstor risiko for så vidt angår den langsigtede holdbarhed i de offentlige
        finanser. Landet går imidlertid en udpræget og øjeblikkelig demografisk forandring i
        møde, og der må fortsat noteres et anseligt hul i de offentlige finansers holdbarhed.
        Denne udfordring får indflydelse på mange politikområder. Befolkningens aldring vil
        føre til en betydelig stigning i efterspørgslen efter aldersrelaterede ydelser, som i
        Finland for størstepartens vedkommende tilvejebringes af de lokale myndigheder.
        Forskellige undersøgelser har vist, at produktivitetsfremgangen inden for offentlige
        serviceydelser har været ringe i de seneste år. De finske myndigheder har allerede
        gennemført adskillige reformer for at omlægge den offentlige service og sætte skub i
        produktiviteten på både statsligt og lokalt plan. Den offentlige sektors relativt store
        investeringer i informationsteknologi er endnu ikke udmøntet i produktivitets-
        forbedringer, hvilket tyder på, at investeringerne må ledsages af strukturelle og
        administrative ændringer. Samlet set er der fortsat spillerum for yderligere
        foranstaltninger med henblik på at opnå produktivitetsgevinster og spare omkostninger
        ved leveringen af offentlige serviceydelser.
   (11) Den aktuelle stigning i langtidsledigheden giver anledning til betænkeligheder. Fra
        2005 til 2008 dalede langtidsledigheden betydeligt, men den begyndte igen at stige i
        2009. Ved udgangen af marts 2011 udgjorde antallet af langtidsledige 57 400, dvs. en
        stigning på 12 400 i forhold til året før. Mange af de langtidsledige er i aldersgruppen
        55–64 år. Som følge af pensioneringsmønstre vil den største stigning i ledigheden
        forekomme for de 45-54 årige. Selv om langtidsledighedsprocenten i Finland ligger
        under EU-gennemsnittet, bør spørgsmålet tages op i forbindelse med sikringen af
        fremtidens udbud af arbejdskraft og social integration. Erfaringerne viser, at
        langtidsledigheden bl.a. øger risikoen for fattigdom og social udstødelse. Skønt de
        finske myndigheder anerkender stigningen i langtidsledigheden som et presserende
        spørgsmål, er der ikke indtil videre udformet nogen fyldestgørende strategi til at
        imødegå den. Finland styrkede sine aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger
        under krisen for at bekæmpe ungdomsarbejdsløshed. Dette bidrog til at mindske
        ungdomsarbejdsløsheden i 2010-2011, men den er stadig højere end EU-
        gennemsnittet, hvilket kan gøre nye foranstaltninger berettiget. På lignende vis ville en
        styrkelse og en bedre målretning af aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger
        bidrage til at vende den negative udviklingstendens for langtidsledigheden.
   (12) På baggrund af de demografiske forandringer er en forøgelse af ældre arbejdstageres
        beskæftigelsesfrekvens væsentlig for de offentlige finanser og afgørende for at opfylde
        fremtidens efterspørgsel efter arbejdskraft. Finlands pensionssystem blev revideret i
        2005, og i 2009 blev pensionsydelserne knyttet til en koefficient for den forventede
        levetid. Den lovbestemte pensionsalder er imidlertid ikke på nuværende tidspunkt
        knyttet til den forventede levetid. I lyset af den forventede stigning i den forventede
        levetid ville en sådan sammenknytning ikke alene bidrage til at øge udbuddet af
        arbejdskraft, men også bidrage til pensionernes holdbarhed. Førtidspensions-
DA                                               4                                                DA
 ---pagebreak---         ordningerne er begrænset i de seneste år, men der er stadig spillerum for yderligere
        foranstaltninger med henblik på at øge beskæftigelsesincitamenterne for de ældre.
        Eksempelvis fungerer den forlængede arbejdsløshedsunderstøttelse stort set på samme
        måde som den afskaffede arbejdsløshedspension. Trods forbedringer i det seneste årti
        er ældre arbejdstageres beskæftigelsesfrekvens og den reelle alder for tilbagetrækning
        fra arbejdsmarkedet lave i forhold til nordiske standarder. Invaliditet er meget ofte
        årsagen til førtidspensionering. En forøgelse af den reelle alder for tilbagetrækning fra
        arbejdsmarkedet forudsætter foranstaltninger, som også inddrager arbejdslivets
        kvalitet, herunder arbejdstagernes velfærd og sundhed. Dette er navnlig vigtigt på
        baggrund af det store antal borgere på invalidepension. Siden 2009 har Finland brugt
        ca. 14 mio. EUR på projekter til forbedring af arbejdsmiljøet. Resultaterne af disse
        initiativer bør vurderes nærmere. Deltagelsen i livslang uddannelse har traditionelt
        været meget høj i Finland, og den vil fortsat være betydelig i lyset af de kommende
        krav til nye færdigheder og de demografiske forandringer.
   (13) Mere konkurrence, bl.a. i servicesektoren, er blevet stadig mere relevant, således at der
        sættes skub i produktiviteten, og den potentielle økonomiske vækst styrkes. Finlands
        beliggenhed i randområdet og lave befolkningstæthed svækker konkurrencen i
        erhvervslivet, hvilket fører til en relativt lav produktivitetsvækst inden for ikke-
        konkurrenceudsatte sektorer. De eksisterende virksomhedsstrukturer er tid tider meget
        koncentreret, især inden for fødevareindustrien eller engros- og detailhandelen. Dette
        kunne bidrage til de forholdsvis høje forbrugerpriser, skønt store transportafstande
        også kunne spille en rolle. Detailhandelspriserne er blandt de højeste i EU.
        Konkurrencen i detailhandelen hindres fortsat til dels af regler, trods nylige lempelser,
        og af hindringer for udenlandske og indenlandske virksomheder, der træder ind på og
        forlader markedet.
   (14) Der er ikke udtrykkeligt fastsat specifikke tilsagn angående europluspagten i Finlands
        stabilitetsprogram og nationale reformprogrammer, men de forventes forelagt, når den
        nye regering er dannet.
   (15) Kommissionen har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram4
        under hensyn til ikke alene deres relevans for en holdbar finanspolitik og
        socioøkonomisk politik i Finland, men også til, i hvor høj grad de er i
        overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den
        samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union. Kommissionen finder, at der
        bør specificeres konsolideringsforanstaltninger på mellemlang sigt, og at der er behov
        for en yderligere indsats med henblik på at forbedre holdbarheden i de offentlige
        finanser, herunder ved at sætte skub i den offentlige sektors produktivitet. Der er også
        behov for en yderligere indsats for at styrke incitamenterne til at arbejde og øge den
        reelle alder for tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet samt at forbedre produktiviteten
        og konkurrencen på markedet for servicesektorer.
   (16) På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til Rådets henstilling af 2. juni
        2010 i medfør af artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions
        funktionsmåde har Rådet undersøgt 2011-opdateringen af Finlands stabilitetsprogram,
        og Rådets udtalelse5 afspejles især i henstillingens nr. 1) og 2). Under hensyntagen til
   4
        SEK(2011) 734.
   5
        Jf. artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) Nr. 1466/97.
DA                                                        5                                       DA
 ---pagebreak---           Det Europæiske Råds konklusioner af 25. marts 2011 har Rådet gennemgået Finlands
          nationale reformprogram,
   HENSTILLER, at Finland træffer foranstaltninger i perioden 2011-2012 med henblik på
   følgende:
   1)      Den finanspolitiske konsolidering bør videreføres, og eventuelle ekstraindtægter bør
           udnyttes til at mindske underskuddet, samtidig med at der træffes yderligere
           foranstaltninger for at opretholde budgetstillingen over den mellemfristede
           målsætning.
   2)      Yderligere foranstaltninger bør træffes for at opnå produktivitetsgevinster og spare
           omkostninger i forbindelse med leveringen af offentlige serviceydelser, herunder
           strukturelle ændringer, for at imødegå udfordringerne fra den aldrende befolkning.
   3)      Aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger bør målrettes bedre mod langtidsledige og
           unge.
   4)      Der bør træffes foranstaltninger for at forbedre ældre arbejdstageres beskæftigelses-
           egnethed og deres deltagelse i livslang uddannelse. Der bør tages yderligere skridt til
           at nedbringe tidlig tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet og yderligere knytte den
           lovbestemte pensionsalder til den forventede levetid.
   5)      Der bør træffes flere foranstaltninger for yderligere at skabe åbenhed i
           servicesektoren ved at omlægge den reguleringsmæssige ramme og fjerne hindringer,
           således at nye aktørers adgang til servicesektormarkedet lettes - især inden for
           detailhandelssektoren.
   Udfærdiget i
                                               På Rådets vegne
                                               Formand
DA                                               6                                                 DA