title: Rådets henstilling af 13. juli 2018 om Maltas nationale reformprogram for 2018 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2018

text:
               10.9.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 320/76

      RÅDETS HENSTILLING
      af 13. juli 2018
      om Maltas nationale reformprogram for 2018 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2018
      (2018/C 320/17)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
      som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
      som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Malta ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen desuden en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 22. marts 2018. Den 14. maj 2018 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (2) (»henstillingen vedrørende euroområdet«).

                  (2)

                  Da Malta har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Malta sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen om den økonomiske politik for euroområdet som afspejlet i henstillingerne nedenfor, navnlig i henstilling 1. Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Malta 2018 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Maltas fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017 (3), opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Maltas nationale Europa 2020-mål.

                  (3)

                  Den 13. april 2018 fremlagde Malta sit nationale reformprogram for 2018 og sit stabilitetsprogram for 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

                  (4)

                  Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (»ESI-fondene«) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

                  (5)

                  Malta er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2018 planlægger regeringen samlet set at opretholde et overskud i perioden 2018-2021. Den mellemfristede budgetmålsætning om et ligevægtigt budget målt i BNP er fortsat opfyldt med en positiv margen gennem hele programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at forblive under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP og gradvist at falde fra 50,8 % af BNP i 2017 til omkring 36 % i 2021. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, er realistisk for 2018-2019 og optimistisk for 2020-2021. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 ventes den strukturelle saldo at udvise et overskud på 0,6 % af BNP i 2018 og 1,1 % af BNP i 2019, hvilket er over den mellemfristede budgetmålsætning. Rådet er af den generelle opfattelse, at Malta ventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2018 og 2019. Samtidig bør udviklingen i udgifterne følges nøje på kort og mellemlang sigt, navnlig i lyset af mulige fremtidige risici mod indtægternes robusthed.

                  (6)

                  Som nævnt i henstillingen vedrørende euroområdet for 2018 er det vigtigt at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning for at forhindre konkurrenceforvridning mellem virksomheder, sikre fair behandling af skatteyderne og beskytte de offentlige finanser. Afsmittende virkninger af skatteyderes aggressive skatteplanlægning mellem medlemsstater kræver en koordineret indsats fra nationalt politisk hold som supplement til EU-lovgivningen. Da Malta ikke opkræver skat af udgående (dvs. fra personer med hjemsted i Unionen til personer med hjemsted i tredjelande) udbytte, rente- eller royaltiesbetalinger, som foretages af selskaber baseret i Malta, risikerer disse betalinger at blive fuldstændig fritaget for skat, hvis de heller ikke pålægges skat i modtagerlandet. Skønt Maltas nye NID-regler (»notional interest deduction«) vil bidrage til at mindske skattefordelene ved gældsfinansiering, kan mangelfulde regler for bekæmpelse af misbrug kombineret med en relativt høj rente og et aktiebaseret system åbne muligheder for skatteundgåelse. Det maltesiske skattesystem, hvorefter et selskab, der er etableret i Malta, men ikke er skattemæssigt hjemmehørende dér, udelukkende beskattes af indkomst genereret eller indført i Malta, giver selskaber mulighed for at udnytte nogle bestemmelser i beskatningsoverenskomster mellem Malta og andre medlemsstater til helt at undgå at svare skat. Kommissionen noterer sig Maltas bestræbelser på at bekæmpe skatteyderes aggressive skatteplanlægning. På baggrund af de seneste drøftelser vil Kommissionen fortsætte sin konstruktive dialog for at bekæmpe skatteyderes aggressive skatteplanlægning.

                  (7)

                  Det er stadig en udfordring for Malta at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Det skyldes udelukkende de aldersrelaterede udgifters budgetvirkninger, f.eks. på sundheds- pleje- og pensionsområdet. Pensionssystemet står over for en dobbelt udfordring med at sikre såvel bæredygtighed som en tilstrækkelig pensionsindkomst. Udsigterne for pensionsudgifternes langsigtede holdbarhed er blevet bedre, primært takket være en mere positiv vurdering af Maltas langsigtede vækstpotentiale. De foranstaltninger, der blev indført med budgettet i 2016, har imidlertid kun haft begrænset virkning for pensionssystemets langsigtede holdbarhed, som derfor stadig er en udfordring. Samtidig er der stadig væsentlige kønsbestemte forskelle i pensionsdækningen til trods for nye foranstaltninger til at forbedre pensionernes tilstrækkelighed. Sundhedssektoren udviser bedre resultater, og ventetiderne nedbringes. Der ligger dog stadig en udfordring i at omfordele ressourcer og aktiviteter fra hospitalssektoren til den primære sundhedspleje. De institutionelle rammer for den primære sundhedspleje lægger et pres på både hospitals- og akutbehandlingen. Der er en ringe koordinering mellem hospitalsbehandling og primær behandling, og akutbehandlingen foregår fortsat ineffektivt. Adgang til innovative lægemidler er stadig en udfordring, også ud fra et budgetmæssigt perspektiv. Der er taget skridt til at imødekomme den stigende efterspørgsel efter langtidspleje, f.eks. ved at tilskynde til pleje i nærmiljøet eller i hjemmet.

                  (8)

                  Der er gjort visse fremskridt med hensyn til at øge det grænseoverskridende samarbejde. Det maltesiske finanstilsyn lader imidlertid stadig til at være underbemandet, og der er således stadig usikkerhed om dets evne til at føre tilsyn med det store grænseoverskridende finansielle system, navnlig dets ikke-bankmæssige segment. Servicesektoren (især onlinespilindustrien) har ydet et betydeligt bidrag til landets vedvarende økonomiske vækst, men dette risikerer dog at påvirke det finansielle systems integritet, og der er således behov for omfattende rammer til at bekæmpe hvidvask af penge. Malta gennemførte for nylig det fjerde hvidvaskdirektiv; der skal dog stadig foretages en vurdering af gennemførelsen heraf. Efter direktivets gennemførelse i national ret har de maltesiske myndigheder desuden for nylig fremlagt en integreret strategi til bekæmpelse af hvidvask af penge og terrorfinansiering. Der er blevet oprettet et nationalt koordineringsudvalg for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, som består af fem repræsentanter fra regeringen og andre relevante nationale myndigheder. Der vil dog stadig være en udfordring i at sikre en korrekt gennemførelse og effektiv håndhævelse af de nyligt vedtagne regler.

                  (9)

                  I en situation med solid økonomisk vækst og reformer, som understøtter kvinders beskæftigelse og opkvalificering af arbejdstagerne, har det maltesiske arbejdsmarked udvist endnu bedre resultater. De store beskæftigelsesmæssige forskelle mellem kønnene og den lave arbejdsmarkedsdeltagelse for kvinder over 30 år og personer med handicap er dog stadig en udfordring. Ordningerne for fædreorlov og forældreorlov er stadig mangelfulde, men spiller en vigtig rolle for at sikre en ligelig fordeling af omsorgsforpligtelserne mellem kønnene og øge kvindernes muligheder for at arbejde. Der er stigende mangel på arbejdskraft og stadig et misforhold mellem efterspurgte og udbudte kvalifikationer. En stor del af den maltesiske arbejdsstyrke er stadig kun lavt kvalificeret, mens der for at imødegå manglen på arbejdskraft og kvalifikationer i stadig højere grad tys til udenlandsk arbejdskraft. De politiske initiativer, der er iværksat med hensyn til arbejdsmarkedet, færdigheder og social inklusion, ventes at blive videreført, men skal bygge på en resultatorienteret overvågning og evaluering.

                  (10)

                  Med 18,6 % i 2017 er frafaldsprocenten den højeste i Unionen, og der har kun været en beskeden fremgang i forhold til det foregående år. Malta har også den højeste frafaldsprocent blandt personer med handicap, nemlig 50 %, hvilket er dobbelt så stort som EU-gennemsnittet. Samtidig har den socioøkonomiske baggrund, skolens type og eventuelle handicap stor betydning for læringsresultatet. Forskellen mellem resultater inden for naturfag blandt elever med de dårligste og de bedste resultater er blandt de højeste i Unionen og 1,5 gange større end gennemsnittet for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling. Andelen af elever, der klarer sig dårligt inden for matematik, naturfag og læsning, er den fjerde højeste i EU. Der er behov for en omfattende tilgang for at løfte kvaliteten af uddannelserne og nedbringe forskellene i læringsresultater mellem sociale grupper og forskellige typer af skoler.

                  (11)

                  Robust økonomisk vækst har øget presset på infrastrukturen og naturressourcerne. Navnlig står sektoren for vejtransport over for store udfordringer med hensyn til infrastruktur og bæredygtighed. Den utilstrækkelige transportinfrastruktur og stigende trængselsomkostninger udgør investeringshindringer. Det stigende antal køretøjer og generelt større trafik øger drivhusgasudledningerne og hæmmer luftkvaliteten. Dette kan også få negative konsekvenser for turismen, som tegner sig for en betydelig del af Maltas økonomi. Behovet for at tackle infrastrukturproblemet går derfor hånd i hånd med behovet for at skaffe rene transportløsninger. I 2016 vedtog regeringen en ambitiøs national transportstrategi frem mod 2050 og en operationel helhedsplan på transportområdet frem mod 2025. Den præsenterede også et projekt til en værdi af 700 mio. EUR til opgradering af vejnettet. Samlet set ventes disse foranstaltninger at nedbringe de økonomiske trængselsomkostninger med mindre end 20 %. Øget økonomisk aktivitet risikerer at forværre de eksisterende flaskehalse i infrastrukturen og at skabe en yderligere belastning for miljøressourcerne. Planen indeholder desuden ingen klare mål for nedbringelse af drivhusgasudledninger fra transport, og der præsenteres heller ikke et effektivt system til overvågning af gennemførelsen af de annoncerede foranstaltninger (ud over en gennemgang hvert femte år). Det er derfor vigtigt at fastsætte mål og gennemføre foranstaltninger for væsentligt at nedbringe trængslen og drivhusgasserne fra transport i 2025, som også giver mulighed for regelmæssigt at måle resultaterne.

                  (12)

                  De udfordringer, der knytter sig til landets størrelse og status som øsamfund, øger blot nødvendigheden af at bevæge sig i retning af en mere cirkulær økonomi. Intelligente investeringer kan hjælpe med at mindske presset på øens sårbare naturressourcer. Hvis der ikke sættes ind, kan vanskeligheder i forbindelse med bortskaffelse af bygnings- og nedrivningsaffald svække miljøkvaliteten og landets tiltrækningskraft som turistdestination. Skønt Malta rangerer i bunden med hensyn til miljøinnovation (faldt til en 26.-plads i Unionen i 2016 fra en 18.-plads i 2013 ifølge miljøinnovationsindekset), har landet potentiale til at tiltrække investeringer til at skabe eller indføre innovative løsninger til at forbedre ressource- og energieffektiviteten inden for byggeri og forbedre affalds- og spildevandshåndteringen. Der er navnlig behov for at sikre en bedre affaldshåndtering og investeringer i genanvendelsesanlæg til bygnings- og nedrivningsaffald samt gennemførelse af kontroller til at forhindre, at bygnings- og nedrivningsaffaldet deponeres eller udledes ulovligt.

                  (13)

                  Retssystemet står fortsat over for udfordringer med hensyn til dets effektivitet, og det er nødvendigt at styrke de retlige og institutionelle rammer for at bekæmpe korruption og således sikre gode rammer for erhvervslivet. Forvaltningsmæssige mangler i rammen for korruptionsbekæmpelse kan skade erhvervsklimaet og tynge investeringerne. Malta er nødt til at intensivere sin indsats mod korruption, navnlig når det kommer til efterforskning og retsforfølgning af korruption. En bedre forvaltningsramme er afgørende for at bevare Maltas omdømme og evne til at tiltrække udenlandske investeringer.

                  (14)

                  Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Maltas økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2018, det nationale reformprogram for 2018 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Malta i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Malta, men også til, i hvilket omfang de overholder EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

                  (15)

                  Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Maltas stabilitetsprogram for 2018 og er af den opfattelse (5), at Malta ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten,

            HENSTILLER, at Malta i 2018 og 2019 iværksætter tiltag med henblik på at:

                  1.

                  Styrke den overordnede forvaltningsmæssige ramme ved at øge det nationale tilsyn med internationalt orienterede finansielle selskaber, som har licens i Malta, ved at sikre en effektiv håndhævelse af lovgivningen om bekæmpelse af hvidvask af penge og ved fortsat at intensivere kampen mod korruption.

                  2.

                  Sikre holdbare sundheds- og pensionssystemer, bl.a. ved at hæve den lovbestemte tilbagetrækningsalder og begrænse mulighederne for tidlig tilbagetrækning.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2018.

               På Rådets vegne

            H. LÖGER

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT C 179 af 25.5.2018, s. 1.

         (3)  EUT C 261 af 9.8.2017, s. 1.

         (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

         (5)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


               19.9.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 334/178

      P8_TA(2017)0304
      Henstilling til Rådet om den 72. samling i De Forenede Nationers Generalforsamling
      Europa-Parlamentets henstilling af 5. juli 2017 til Rådet om den 72. samling i De Forenede Nationers Generalforsamling (2017/2041(INI))
      (2018/C 334/20)

         Europa-Parlamentet,

                  —

                  der henviser til De Forenede Nationers pagt,

                  —

                  der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne og til FN's menneskerettighedskonventioner og de valgfrie protokoller hertil,

                  —

                  der henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 21, 34 og 36,

                  —

                  der henviser til FN's Generalforsamlings 71. samling,

                  —

                  der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 (2000), 1820 (2009), 1888 (2009), 1889 (2010), 1960 (2011), 2106 (2013), 2122 (2013) og 2242 (2015) om kvinder, fred og sikkerhed,

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 16. marts 2017 om EU's prioriteter for samlingerne i FN's Menneskerettighedsråd i 2017 (1),

                  —

                  der henviser til årsberetningen for 2015 om menneskerettighederne og demokrati i verden og EU's politik om menneskerettigheder og demokrati,

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 28. april 2016 om angreb på sygehuse og skoler som krænkelser af den humanitære folkeret (2),

                  —

                  der henviser til sin henstilling til Rådet af 7. juli 2016 om De Forenede Nationers generalforsamlings 71. samling (3),

                  —

                  der henviser til Rådets konklusioner af 18. juli 2016 om EU's prioriteringer for FN's Generalforsamlings 71. samling,

                  —

                  der henviser til de reviderede EU-retningslinjer for fremme og beskyttelse af børns rettigheder,

                  —

                  der henviser til FN's Generalforsamlings resolution om Den Europæiske Unions deltagelse i De Forenede Nationers arbejde, som giver EU ret til komme med indlæg på FN's Generalforsamling, forelægge mundtlige forslag og ændringsforslag, der kan sættes til afstemning efter anmodning fra en medlemsstat, samt til at gøre brug af retten til at svare,

                  —

                  der henviser til New York-erklæringen om flygtninge og migranter af 19. september 2016,

                  —

                  der henviser til FN's Generalforsamlings resolution A/71/L.48 af 21. december 2016 om oprettelse af en »international, upartisk og uafhængig mekanisme til at bistå med efterforskningen og retsforfølgningen af de ansvarlige for de alvorligste forbrydelser i henhold til folkeretten, der siden marts 2011 er begået i Den Syriske Arabiske Republik«,

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 4. februar 2016 om systematiske massemord på religiøse mindretal begået af det såkaldte ISIS/Daesh (4),

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 27. oktober 2016 om situationen i det nordlige Irak/Mosul (5),

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 113,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A8-0216/2017),

                  A.

                  der henviser til, at EU's engagement i effektiv multilateralisme og god global regeringsførelse med FN i centrum er en integreret del af EU's udenrigspolitik og har rod i den overbevisning, at et multilateralt system, der bygger på universelle regler og værdier, er bedst egnet til at håndtere globale kriser, udfordringer og trusler;

                  B.

                  der henviser til, at en række nationalistiske og protektionistiske bevægelser rundt om i verden sætter spørgsmålstegn ved den internationale orden baseret på samarbejde, dialog, fri og fair handel og menneskerettigheder;

                  C.

                  der henviser til, at EU bør spille en proaktiv rolle i opbygningen af et FN, der kan bidrage effektivt til globale løsninger, fred og sikkerhed, menneskerettigheder, udvikling, demokrati og en international orden baseret på retsstatsprincipperne; der henviser til, at EU's medlemsstater er nødt til at gøre sig alle bestræbelser på i højere grad at samordne og sammenslutte deres aktiviteter i FN-systemets organer i overensstemmelse med det mandat, der er indeholdt i artikel 34, stk. 1, i TEU;

                  D.

                  der henviser til, at EU og dets medlemsstater tilsammen er den største økonomiske bidragyder til FN-systemet og tegner sig for næsten 50 % af alle bidrag til FN, idet EU's medlemsstater bidrager med ca. 40 % af FN's ordinære budget; der henviser til, at EU's bidrag til FN bør være mere synlige;

                  E.

                  der henviser til, at EU arbejder for miljømæssig bæredygtighed, navnlig i forbindelse med bekæmpelsen af klimaforandringer, ved at fremme internationale foranstaltninger og aktiviteter med henblik på at bevare og forbedre miljøets kvalitet og en bæredygtig forvaltning af naturressourcerne;

                  F.

                  der henviser til, at EU er en af de mest dedikerede forsvarere og fortalere for menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder, kulturelle værdier og mangfoldighed, demokrati og retsstatsforhold;

                  G.

                  der henviser til, at EU's sikkerhedsmæssige situation er stadig mere ustabil og omskiftelig på grund af et stort antal langvarige eller nyopståede udfordringer, herunder voldelige konflikter, terrorisme, organiseret kriminalitet, propaganda og cyberkrigsførelse, hidtil usete bølger af flygtninge og migrationspres og virkninger af klimaforandringerne, som er umulige at løse på nationalt plan og kræver regionale og globale svar og et aktivt og konstruktivt samarbejde;

                  H.

                  der henviser til, at EU og FN bør spille en vigtig rolle i gennemførelsen af 2030-udviklingsdagsordenen med henblik på at udrydde fattigdom og skabe fælles velstand, gøre noget ved uligheder og skabe en sikrere og mere retfærdig verden, bekæmpe klimaforandringer og beskytte miljøet; der henviser til, at FN's Generalforsamling har besluttet at forstærke organisationens indsats for at gennemføre den nye udviklingsdagsorden;

                  1.

                  henstiller til Rådet:

            Fred og sikkerhed

                  a)

                  at fortsætte med at kræve fuld respekt for suveræniteten, de internationalt anerkendte grænser og den territoriale integritet i landene i Østeuropa og Sydkaukasus, navnlig Georgien, Moldova og Ukraine, i lyset af krænkelserne af folkeretten i disse områder; at støtte og give ny kraft til de diplomatiske bestræbelser på at nå frem til en fredelig og holdbar bilæggelse af disse igangværende og langvarige konflikter, så vel som konflikten i Nagorno-Karabakh, og til respekt for menneskerettighederne, den territoriale integritet og princippet om ikkeanvendelse af magt samt for folkenes ligeret og selvbestemmelse lokalt; indtrængende at opfordre det internationale samfund til fuldt ud at implementere politikken med ikke at anerkende den ulovlige annektering af Krim; aktivt at øge presset på Rusland i dets egenskab af permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd for at finde en løsning på konflikten i Ukraine i overensstemmelse med Minskaftalerne og besættelsen af de georgiske regioner Abkhasien og Sydossetien; at finde frem til en geopolitisk balance, der afviser alle forhåbninger om eksklusive interessezoner

                  b)

                  at opretholde fuld støtte til FN's bestræbelser på at fremme en samlet løsning på ophør af Cyperns deling, og understreger, at en løsning på det cypriotiske problem vil have en positiv indvirkning på hele regionen og på både de græske og de tyrkiske cyprioter; opfordrer indtrængende Rådet til at anvende alle sine til rådighed stående midler til fuldt ud at støtte en vellykket afslutning af genforeningsprocessen og til at støtte FN's rolle

                  c)

                  at støtte de FN-ledede bestræbelser på at nå frem til en løsning på navnespørgsmålet for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien ved hjælp af en aftale mellem Skopje og Athen

                  d)

                  indtrængende at opfordre alle FN's medlemsstater til at stille alle de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer til rådighed med henblik på at hjælpe lokalbefolkningerne under væbnede konflikter og flygtningene og indtrængende at opfordre alle FN's medlemsstater til at opfylde deres finansielle forpligtelser over for FN

                  e)

                  at værne om atomaftalen mellem Iran og Sikkerhedsrådets medlemmer plus Tyskland, som er en stor succes for det internationale diplomati, og navnlig EU's diplomati, og fortsat at lægge pres på USA, for at det leverer resultater i forbindelse med den praktiske gennemførelse

                  f)

                  at anvende alle disponible instrumenter til at øge statslige og ikke-statslige aktørers foranstaltningers overensstemmelse med den humanitære folkeret; at støtte bestræbelserne under ledelse af Den Internationale Røde Kors Komité på at etablere en effektiv mekanisme til at styrke overholdelsen af den humanitære folkeret

                  g)

                  at presse på for at skabe et stærkere multilateralt engagement i at finde varige, holdbare politiske og fredelige løsninger på de igangværende konflikter i Mellemøsten og Nordafrika, navnlig i Syrien, Yemen og Libyen, og for at sætte fornyet skub i de diplomatiske bestræbelser på at få løst fastlåste konflikter rundt om i verden; fortsat at støtte FN's særlige udsendinges arbejde, foranstaltninger og initiativer med henblik på at få løst disse konflikter; at opfordre til, at der fortsat ydes humanitær, finansiel og politisk bistand fra det internationale samfund med henblik på at håndtere den humanitære situation, og til, at man arbejder hen imod omgående at få standset volden; at forhindre enhver krænkelse af den humanitære folkeret og den internationale menneskerettighedslovgivning, herunder direkte angreb mod civil infrastruktur og civilbefolkningen, og kraftigt at fordømme disse menneskerettighedskrænkelser i Syrien; indtrængende at opfordre alle FN's medlemsstater til at stille alle de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer til rådighed for at hjælpe befolkningen i konfliktområder; at støtte FN's indsats for at finde en holdbar løsning på konflikten i Syrien og Irak og fortsat at støtte EU's rolle på det humanitære område og EU's regionale initiativ; indtrængende at opfordre det internationale samfund til at gøre alt, hvad der står i dets magt, for skarpt at fordømme dem, som er ansvarlige for krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab, der er begået under konflikten i Syrien — enten i henhold til deres nationale retssystemer, internationale domstole eller ad hoc-domstole; at støtte FN's initiativ vedrørende en fredsplan for Yemen og hurtigst muligt at gøre noget ved den humanitære krise; at opfordre alle parter til at respektere alle yemenitiske borgeres menneskerettigheder og frihedsrettigheder og understrege vigtigheden af at forbedre sikkerheden for alle dem, der arbejder for fredsmissioner og humanitære missioner i landet; at opfordre til en tilnærmelsespolitik mellem Saudi-Arabien og Iran som et afgørende skridt for at dæmpe de regionale spændinger og som en vej hen imod konfliktløsning i Yemen og andre steder; yderligere at tilskynde til sådanne foranstaltninger for at tackle de grundlæggende årsager til terrorisme og ekstremisme, som udgør en trussel mod den internationale sikkerhed og den regionale stabilitet; at opfordre til øget støtte til den FN-støttede regering i Libyen og spille en central rolle i stabiliseringen af Libyen og opretholdelsen af dets enhed og territoriale integritet inden for rammerne af den libyske politiske aftale (LPA); at gentage, at der er presserende behov for at forene alle væbnede styrker under de legitime civile myndigheders kontrol som fastsat i den libyske politiske aftale; at forny støtten til den indsats, der gøres af FN's særlige koordinator for fredsprocessen i Mellemøsten og FN's generalsekretærs særlige repræsentant for Vestsahara for at få løst disse langvarige konflikter; at opfordre til, at FN's Sikkerhedsråds resolutioner om Mellemøsten implementeres

                  h)

                  at støtte de interne syriske forhandlinger, der er styret af FN’s Sikkerhedsråds resolution 2254 (2015); at understrege, at parterne bør sigte efter en rammeaftale, der indeholder en politisk pakke, således at en forhandlet midlertidig politisk proces kan gennemføres i overensstemmelse med de klare tidsfrister og mål, der er fastsat i resolution 2254 (2015); at understrege, at der med henblik på at nå dette mål er opstået en klar dagsorden bestående af fire »kurve«; at udtrykke sin bekymring over, at de fortsatte kampe i Syrien underminerer den våbenhvile, som trådte i kraft den 30. december 2016, med betydelige negative konsekvenser for civile syreres sikkerhed, adgangen for humanitære organisationer og momentummet i den politiske proces; at støtte opfordringen fra FN's generalsekretærs særlige udsending til Syrien til garantstaterne bag våbenhvilen i Syrien om at iværksætte omgående bestræbelser på at opretholde våbenhvilen

                  i)

                  at træffe foranstaltninger i overensstemmelse med EU-Domstolens dom om Vestsahara

                  j)

                  at sikre sig, at FN's Generalforsamling i samarbejde med EU og USA tilvejebringer alle instrumenter til at sikre en holdbar og effektiv tostatsløsning på grundlag af grænserne fra 1967, med Jerusalem som hovedstad i begge stater, og en sikker israelsk stat med sikre og anerkendte grænser og en uafhængig, demokratisk, sammenhængende og levedygtig palæstinensisk stat, der lever side om side i fred og sikkerhed

                  k)

                  at opfordre til en større støtte til og styrkelse af de irakiske institutioner og gøre opmærksom på behovet for at arbejde hen imod et mere rummeligt samfund og reintegration af alle de etniske og religiøse mindretal, der er blevet fordrevet, herunder i det nordlige Irak og efter afslutningen af den militære operation i og omkring Mosul, hvor der skal findes en fredelig og inkluderende løsning efter konflikten; på ny at gøre opmærksom på den afgørende betydning af en vedvarende beskyttelse af civile og respekt for den humanitære folkeret under effektueringen af de militære strategier i Irak

                  l)

                  at vedblive med at tackle de store sikkerhedstrusler i regionerne Sahel, Sahara og Tchadsøen, De Store Søers Område og Afrikas Horn med henblik på at udrydde terrortruslen fra ISIL/Daesh og al-Qaeda-tilknyttede grupper samt fra Boko Haram eller andre tilknyttede terrorgrupper

                  m)

                  at samarbejde med det internationale samfund som helhed om at løse humanitære kriser og sikkerhedskriser, der udgør en trussel for det afrikanske kontinent, navnlig i Somalia, Sydsudan, Sudan, Den Centralafrikanske Republik, Mali, Nigeria, Burundi og De Store Søers Område mere generelt; at tilskynde FN's medlemsstater til at optrappe støtten til at øge Den Afrikanske Unions rolle og egne kapaciteter inden for mægling og krisestyring og samtidig stræbe efter komplementaritet med det arbejde, der udføres af FN's Fredsopbygningsstøttekontor (UN Peace Building Support Office); at sikre en hurtig tilpasning af MONUSCO i overensstemmelse med dets nye mandat, og navnlig gennemførelsen af aftalen af 31. december 2016

                  n)

                  at opfordre det internationale samfund til at tilslutte sig bestræbelserne på at håndtere den nuværende politiske krise i Den Demokratiske Republik Congo og til at forhindre et statsligt sammenbrud i landet

                  o)

                  at understrege betydningen af, at der investeres mere i konfliktforebyggelse, idet der tages højde for faktorer som politisk og religiøs radikalisering, vold i forbindelse med valg, befolkningsfordrivelser eller klimaforandringer

                  p)

                  at gøre FN's medlemmer — og navnlig medlemmerne af FN’s Sikkerhedsråd — opmærksomme på de tiltagende spændinger mellem visse lande på Vestbalkan; indtrængende at opfordre deres ledere til at udvise tilbageholdenhed i deres regionale politikker og EU og FN til at blive ved med at engagere sig fuldt ud i at søge varige løsninger på bilaterale uoverensstemmelser, herunder ved at agere som mæglere, når det er nødvendigt; at fordømme Ruslands tiltag på Vestbalkan, som truer med at destabilisere den skrøbelige reformproces i landene i regionen og undergrave deres ambitioner om tiltrædelse af EU og NATO

                  q)

                  yderligere at støtte FN's bestræbelser på at skabe fred i Afghanistan og på at håndtere den skrøbelige sikkerhedssituation i landet

                  r)

                  på det kraftigste at fordømme de nordkoreanske lederes handlinger, som udgør en trussel mod freden og sikkerheden på og uden for Den Koreanske Halvø; at tilskynde Kina til som permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd at lægge yderligere pres på det nordkoreanske regime for at få det til at nedtrappe sine aggressive handlinger, der udgør en trussel mod den regionale og internationale sikkerhed; at udarbejde og iværksætte en stærk respons, der støttes af en bred og tilstrækkeligt solid international konsensus, med henblik på at afskrække det nordkoreanske regime fra at videreudvikle nukleare kapaciteter beregnet til fjendtligsindet aktivitet og udføre ekstraterritoriale drab, angreb og bortførelser

                  s)

                  indtrængende at opfordre FN's Generalforsamling og FN's Sikkerhedsråd til at drøfte spændingerne i Det Sydkinesiske Hav med henblik på at bringe alle berørte parter sammen for at afslutte forhandlingen om en adfærdskodeks

                  t)

                  at hilse FN's Sikkerhedsråds vedtagelse af resolution 2307 (2016) velkommen og lykønske Colombias regering og befolkning med deres bestræbelser på at opnå fred

                  u)

                  i betydelig grad at øge medlemsstaternes støtte til FN's fredsbevarende og fredsopbyggende operationer, som inkluderer en menneskerettighedskomponent og klare exitstrategier, navnlig ved at bidrage med personale og udstyr, og at styrke EU's rolle som facilitator i denne henseende; at sikre bedre synlighed af denne støtte og disse bidrag; yderligere at udvikle procedurer for anvendelsen af EU's fælles sikkerheds- og forsvarspolitik til støtte for FN-operationer, idet der lægges tilstrækkelig vægt på de mange dimensioner af kompleks krisestyring såsom menneskerettighederne, bæredygtig udvikling og de underliggende årsager til massemigration; at støtte FN's Sikkerhedsråds reform af dets brug af vetoret i tilfælde, hvor der er dokumentation for krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden

                  v)

                  at støtte FN's generalsekretær i hans bestræbelser på at øge FN's deltagelse i fredsforhandlinger

                  w)

                  at støtte en fuldstændig gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolutioner om kvinder, fred og sikkerhed; at opfordre til fremme af kvinders ligelige og fulde deltagelse som aktive repræsentanter; at fremme aktiv inddragelse af kvinder i konfliktforebyggelse og -løsning og i bekæmpelsen af voldelig ekstremisme; at minde om, at seksuel vold såsom voldtægt anvendes som krigstaktik og udgør en krigsforbrydelse; at garantere sikker lægehjælp i tilfælde af krigsvoldtægter; at kræve en styrkelse af beskyttelsen af kvinder og piger i konfliktsituationer, navnlig hvad angår seksuel vold, at støtte og styrke den internationale indsats gennem FN for at få standset brugen af børn i væbnede konflikter og at sikre kønsanalyse og integrering af køn og menneskerettigheder i alle FN's aktiviteter; at opfordre til, at der udvikles indikatorer til måling af fremskridt med hensyn til kvinders deltagelse i freds- og sikkerhedsopbygning

                  x)

                  hurtigst muligt at adressere alle aspekter af FN's evalueringsrapport af 15. maj 2015 om retshåndhævelse og bestræbelser på afhjælpende bistand i forbindelse med seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug begået af FN-personale og FN-relateret personale under fredsbevarende operationer og etablere velfungerende og gennemsigtige tilsyns- og ansvarliggørelsesmekanismer i forbindelse med påståede overgreb; at kræve omgående efterforskning, retsforfølgning og domfældelse af alt militært og civilt personale, der har begået seksuel vold

                  y)

                  yderligere at styrke den rolle, som R2P spiller som et vigtigt princip i FN-medlemsstaternes arbejde med konfliktløsning, menneskerettigheder og udvikling; fortsat at støtte bestræbelserne på yderligere at operationalisere R2P og støtte, at FN fortsat spiller en afgørende rolle ved at bistå landene i forbindelse med gennemførelsen af R2P for at værne om menneskerettighederne, retsstatsprincippet og den humanitære folkeret; at fremme en bred definition af begrebet »menneskers sikkerhed« og princippet om R2P

                  z)

                  at tilskynde alle FN's medlemsstater til at undertegne og ratificere konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion

                  aa)

                  at gå ind i en offentlig og udførlig drøftelse med alle medlemmer af FN's Generalforsamling om vigtigheden af at respektere de forfatningsmæssige begrænsninger af præsidenters valgperiode overalt i verden

            Bekæmpelse af terrorisme

                  ab)

                  at gentage sin utvetydige fordømmelse af terrorisme og sin fulde støtte til foranstaltninger, der sigter mod at besejre og udrydde terrororganisationer, navnlig ISIS/Daesh, som udgør en klar trussel mod den regionale og internationale sikkerhed; at insistere på, at alle foranstaltninger, der træffes med henblik på terrorbekæmpelse, skal være i fuld overensstemmelse med den humanitære folkeret og den internationale menneskerettighedslovgivning

                  ac)

                  at støtte FN i bestræbelserne på at gøre terrorbekæmpelse til et centralt element i dens forebyggelsesdagsorden i overensstemmelse med EU's engagement i forebyggende foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme og imødegåelse af voldelig ekstremisme; at styrke EU's og FN's fælles bestræbelser på at bekæmpe de underliggende årsager til ekstrem vold og terrorisme samt på at imødegå hybride trusler og udvikle forskning og kapacitetsopbygning inden for cyberforsvar; at fremme uddannelse som et redskab til at forebygge voldelig ekstremisme og basere sig på eksisterende fredsopbygningsinitiativer, der er etableret af lokale partnere, for at udtænke, gennemføre og udvikle tilgange til bekæmpelse af radikalisering og rekruttering af terrorister og samtidig fremme en international indsats med henblik på at bringe dem, der er ansvarlige for volden, for en domstol; at støtte et øget bidrag fra EU til FN's kapacitetsopbygningsinitiativer i forbindelse med bekæmpelsen af udenlandske krigere og voldelig ekstremisme

                  ad)

                  at intensivere bestræbelserne på at slå ned på rekruttering og bekæmpe terrorpropaganda, som ikke alene føres gennem sociale medieplatforme, men også gennem netværk af radikaliserede hadprædikanter; at støtte tiltag med henblik på at styrke modstandsdygtigheden i lokalsamfund, der udsættes for ekstremistisk propaganda og er sårbare over for radikalisering, bl.a. ved at sætte ind over for de økonomiske, sociale, kulturelle og politiske årsager, der fører til radikalisering; at støtte radikaliseringsbekæmpelses- og afradikaliseringspolitikker i overensstemmelse med FN's handlingsplan for forebyggelse af voldelig ekstremisme; at minde om, at fremme og beskyttelse af menneskerettighederne og respekt for retsstaten er centrale elementer i terrorbekæmpelsespolitikker

                  ae)

                  at samarbejde med FN's Generalforsamling om bekæmpelse af terrorfinansiering og at opbygge mekanismer, der gør det muligt at udpege terrorister og terrororganisationer og styrke ordninger for indefrysning af aktiver alle steder i verden, samtidig med at de internationale standarder vedrørende retten til en retfærdig rettergang og retsstatsprincippet opretholdes

                  af)

                  at styrke effektiviteten af det internationale politi-, rets- og domstolssamarbejde i forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet; glæder sig i denne sammenhæng over FN's Sikkerhedsråds resolution 2322 (2016) og understreger, at det er nødvendigt at fremskynde processerne for internationalt retligt samarbejde, at styrke eksisterende mekanismer for det internationale politisamarbejde og at opdatere kontaktnetværk mellem centrale og retslige myndigheder

            Ikkespredning og nedrustning

                  ag)

                  at støtte FN's indsats for at forhindre ikke-statslige aktører og terrorgrupper i at udvikle, fremstille, erhverve eller overføre masseødelæggelsesvåben og fremføringsmidler hertil; at insistere på fuldstændig overholdelse af traktaten om ikkespredning af kernevåben (NPT), konventionen om kemiske våben og konventionen om biologiske våben og aktivt at tage skridt i retning af global nedrustning

                  ah)

                  at fremme en fuldstændig gennemførelse af traktaten om våbenhandel (ATT) og tilskynde alle FN's medlemsstater til at undertegne og ratificere ATT

                  ai)

                  at arbejde hen imod en mere effektiv indsats mod spredning af og ulovlig handel med våben og ammunition, herunder håndvåben og lette våben, navnlig ved at udvikle et system til sporing af våben; at anmode FN's medlemsstater om at tage aktive skridt i retning af global nedrustning

                  aj)

                  at holde særligt øje med de teknologiske fremskridt på området for bevæbning af robotteknologi, og navnlig med de væbnede robotter og droner og deres overensstemmelse med folkeretten; at etablere retlige rammer for droner og bevæbnede robotter i overensstemmelse med gældende humanitær folkeret for at forhindre, at denne teknologi bliver misbrugt i forbindelse med staters og ikke-statslige aktørers ulovlige aktiviteter

            Indvandring

                  ak)

                  at opfordre til, at den globale reaktion på migration styrkes, ved at bygge videre på det vellykkede møde på højt plan i FN's Generalforsamling den 19. september 2016 om håndtering af de store strømme af flygtninge og migranter og ved at imødegå de udfordringer og sikkerhedsspørgsmål, der opstår som følge af aspekter af ulovlig migration såsom menneskesmugling og menneskehandel, og til, at der gøres en indsats for at skabe muligheder for lovlig migration; fremhæver behovet for en effektiv og hurtig indsats for at tackle de underliggende årsager til humanitære kriser og de hidtil usete migrations- og flygtningestrømme

                  al)

                  at fremme øget støtte til UNHCR's arbejde med gennemførelsen af dets internationale mandat til at beskytte flygtninge, herunder udsatte grupper som kvinder, børn og personer med handicap; at fremhæve den betydelige finansieringskløft mellem UNHCR's budgetbehov og de midler, der er kommet ind, og kræve større global solidaritet; at kræve flere midler fra FN's almindelige budget til UNHCR's kernefunktioner for at sikre, at det kan fungere; at opfordre til politisk engagement, finansiering og konkrete solidaritetshandlinger til støtte for New York-erklæringen om flygtninge og migranter

                  am)

                  at advokere for og beskytte lesbiskes, bøssers, biseksuelles, transseksuelles og interseksuelles (LGBTI-personers) rettigheder; at opfordre til ophævelse af lovgivning i FN-medlemsstater, der kriminaliserer mennesker på grund af seksuel orientering eller kønsidentitet, og at fremme foranstaltninger på internationalt plan til bekæmpelse af homofobiske og transfobiske hadforbrydelser

                  an)

                  at fremme og respektere menings- og ytringsfriheden som omhandlet i artikel 19 i verdenserklæringen om menneskerettighederne og at fremhæve betydningen af en fri presse i et sundt samfund og den enkelte borgers rolle deri

                  ao)

                  at opfordre til en styrkelse af ordningerne for beskyttelse af børn og støtte konkrete foranstaltninger til gavn for flygtninge- og migrantbørns interesser baseret på konventionen om barnets rettigheder

                  ap)

                  at kræve, at der gøres en større indsats for at forebygge irregulær migration og bekæmpe menneskesmugling og menneskehandel, navnlig ved at bekæmpe kriminelle netværk gennem rettidig og effektiv udveksling af relevante efterretninger; at forbedre metoderne til at identificere og beskytte ofre og forstærke samarbejdet med tredjelande med henblik på at opspore, beslaglægge og inddrive udbyttet af kriminelle aktiviteter i denne sektor; i FN-regi at insistere på vigtigheden af ratificering og fuldstændig gennemførelse af FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og protokollerne hertil om bekæmpelse af menneskesmugling til lands, ad søvejen og ad luftvejen og om forebyggelse, bekæmpelse og retsforfølgning af menneskehandel, særlig handel med kvinder og børn

            Menneskerettigheder, demokrati og retsstat

                  aq)

                  indtrængende at opfordre alle stater, herunder EU's medlemsstater, til hurtigt at ratificere den valgfrie protokol til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder om oprettelse af klage- og undersøgelsesmekanismer

                  ar)

                  at opfordre alle stater, navnlig EU's medlemsstater, til aktivt at deltage i forhandlingerne på UNHCR's kontor i Genève for en international bindende traktat om transnationale selskaber og menneskerettigheder

                  as)

                  klart og bestemt at gentage, at alle de menneskerettigheder, der er opnået enighed om i FN's konventioner, er universelle, udelelige, indbyrdes afhængige og indbyrdes forbundne, og at overholdelsen af disse rettigheder skal håndhæves; at opfordre til en øget beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i alle dimensioner, i hvilke de kommer til udtryk, herunder i forbindelse med nye teknologier; fortsat at tilskynde alle FN's medlemsstater til at undertegne, ratificere og gennemføre de forskellige menneskerettighedskonventioner og til at overholde deres indberetningsforpligtelser i henhold til disse instrumenter; at opfordre til beskyttelse af menings- og ytringsfriheden; at fremhæve betydningen af frie medier

                  at)

                  at opfordre alle FN's medlemsstater til at gennemføre henstillingerne fra FN's særlige rapportør om nutidige former for racisme, racediskrimination, fremmedhad og hermed beslægtet intolerance; at fremme, styrke og integrere aktiviteter, der støtter ligestilling mellem kvinder og mænd; at opfordre til en yderligere styrkelse af kvinder og piger og styrkelse af kvinders lederskab og deltagelse på alle beslutningsniveauer, og i denne forbindelse at være særligt opmærksom på inddragelse af minoritetskvinder; at kræve udryddelse af alle former for vold mod og diskrimination af kvinder og piger, også ved at tage højde for diskrimination baseret på kønsidentitet og kønsudtryk; at fremme børns rettigheder, navnlig ved at sikre deres adgang til uddannelse og gennem rehabilitering og reintegration af børn, der er indrulleret i væbnede grupper, og udryddelse af børnearbejde, tortur, problemet med »heksebørn«, menneskehandel, børneægteskaber og seksuel udnyttelse; aktivt at fremme støtte til yderligere tiltag mod krænkelse af LGBTI-personers rettigheder; at støtte en nøje overvågning af situationen for LGBTI-personer og LGBTI-menneskerettighedsforkæmpere i lande med LGBTI-fjendtlige love

                  au)

                  fortsat at slå til lyd for religions- og trosfrihed; at opfordre til en større indsats for at beskytte religiøse og andre mindretals rettigheder; at opfordre til en øget beskyttelse af religiøse og etniske mindretal mod forfølgelse og vold; at opfordre til ophævelse af love, der kriminaliserer blasfemi og apostasi og tjener som påskud for forfølgelse af religiøse mindretal og ikketroende; at støtte det arbejde, der udføres af den særlige rapportør om religions- og trosfrihed; aktivt at arbejde for, at FN anerkender folkedrabet på religiøse, etniske og andre mindretal, som begås af ISIL/Daesh, og for, at sager om formodede forbrydelser mod menneskeheden, krigsforbrydelser og folkedrab overdrages til Den Internationale Straffedomstol (ICC); at støtte FN's arbejde med bekæmpelse af tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, massehenrettelser og henrettelser for narkotikarelaterede lovovertrædelser

                  av)

                  at gentage sin utvetydige fordømmelse af enhver form for vold, chikane, intimidering eller forfølgelse af menneskerettighedsforkæmpere, whistleblowere, journalister og bloggere; at slå til lyd for udnævnelsen af en særlig repræsentant for FN's generalsekretær for journalisters sikkerhed

                  aw)

                  at minde om FN's Generalforsamlings forpligtelse til, når der vælges medlemmer til FN's Menneskerettighedsråd (UNHRC), at tage hensyn til kandidatlandenes respekt for fremme og beskyttelse af menneskerettighederne, retsstaten og demokratiet; at opfordre til, at der opstilles klare, resultatbaserede kriterier vedrørende menneskerettigheder for medlemskab af UNHRC

                  ax)

                  at styrke ICC’s og det internationale strafferetlige systems rolle for at fremme ansvarliggørelse og sætte en stopper for straffrihed; at opfordre alle FN's medlemsstater til at tilslutte sig ICC ved at ratificere Romstatutten og tilskynde til ratificering af Kampalaændringerne; at yde ICC stærk diplomatisk, politisk og økonomisk støtte

                  ay)

                  at minde om EU's standpunkt om nultolerance over for dødsstraf; at fastholde et stærkt engagement med hensyn til at fremme afskaffelse af dødsstraf overalt i verden; at opfordre til et moratorium for anvendelse af dødsstraf og arbejde videre hen imod en verdensomspændende afskaffelse af dødsstraffen; at iværksætte et initiativ til fremme af en international ramme for bekæmpelse af tortur- og henrettelsesredskaber på grundlag af erfaringerne med Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om dette emne

                  az)

                  at presse på for at skabe stærkere engagement i fremme af retsstatsprincippet — et tværgående spørgsmål, der forbinder FN's tre søjler: fred og sikkerhed, menneskerettigheder og udvikling; at samarbejde med FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder om indtrængende at opfordre de venezuelanske myndigheder til at løslade alle politiske fanger og til at respektere magtens tredeling

                  ba)

                  at støtte FN's indsats for at etablere en international ramme for sport og menneskerettigheder, som fremmer forebyggelse, overvågning og tilvejebringelse af retsmidler til afhjælpning af menneskerettighedskrænkelser i forbindelse med store sportsbegivenheder

                  bb)

                  yderligere at støtte det arbejde, der udføres af FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder vedrørende forbedring af ansvarliggørelsen og adgangen til retsmidler for ofre for virksomhedsrelaterede menneskerettighedskrænkelser med henblik på at bidrage til et retfærdigt og mere effektivt system af nationale retsmidler, navnlig i tilfælde af grove menneskerettighedskrænkelser i erhvervslivet; at opfordre alle regeringer til at opfylde deres forpligtelser med hensyn til at sikre respekten for menneskerettighederne og adgangen til retlig prøvelse for ofre, der oplever både praktiske og retlige udfordringer i forbindelse med at få adgang til retsmidler på nationalt og internationalt plan for så vidt angår virksomhedsrelaterede menneskerettighedskrænkelser

            Udvikling

                  bc)

                  at understrege, at EU spiller en ledende rolle i den proces, der førte til FN's Generalforsamlings vedtagelse i september 2015 af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling (2030-dagsordenen) og de 17 mål for bæredygtig udvikling (SDG); at tage konkrete skridt til at sikre en effektiv gennemførelse af 2030-dagsordenen og de 17 mål for bæredygtig udvikling, der er vigtige instrumenter til forebyggelse og bæredygtig udvikling; at arbejde hen imod at forbedre livet for de kommende generationer og tilskynde og støtte landene i at påtage sig ejerskab og etablere nationale rammer for gennemførelsen af de 17 mål for bæredygtig udvikling; at tilskynde FN's medlemsstater til at opfylde deres forpligtelser vedrørende udgifter til udviklingsbistand og opfordre til, at der vedtages en solid ramme af indikatorer og anvendes statistiske data til at overvåge fremskridtene og sikre ansvarlighed for at evaluere situationen i udviklingslandene; understreger, at det ud over BNP også er vigtigt at fokusere på andre indikatorer for at kunne vurdere de faktiske forhold i udviklingslandene mere præcist og træffe effektive foranstaltninger med henblik på at bekæmpe fattigdom og støtte bæredygtig udvikling, navnlig når det drejer sig om mellemindkomstlande; at opfordre til initiativer, der dækker hele EU, til fremme og beskyttelse af kvinders rettigheder; at opfordre til en fuldstændig gennemførelse af Beijinghandlingsprogrammet og ICPD-handlingsprogrammet og udviklingsvenlig politikkohærens

                  bd)

                  at fortsætte sine bestræbelser på at opnå udviklingsvenlig politikkohærens i alle EU-politikker, hvilket er af afgørende betydning for at nå målene for bæredygtig udvikling, og også på FN-niveau at presse på for at opnå større udviklingsvenlig politikkohærens i overensstemmelse med udviklingsmål 17.14; at støtte FN's fremstød for at få intensiveret bestræbelserne på at levere integreret og koordineret politisk støtte til gennemførelsen af 2030-dagsordenen og dermed fremme et FN-udviklingssystem, der fungerer på en mere integreret måde med styrket samarbejde mellem organisationerne og fælles gennemførelse af projekter, således at man især styrker sammenhængen mellem sikkerhed og udvikling; at opfordre FN til systematisk at integrere kapacitetsopbygning og god regeringsførelse i langsigtede udviklingsstrategier med henblik på at udrydde fattigdom og sult, forebygge konflikter og opbygge modstandsdygtighed for reelt at kunne fremme miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtig udvikling, at bekæmpe social ulighed og yde humanitær bistand til befolkningerne; at understrege, at adgang til en sikker, pålidelig og prismæssigt overkommelig forsyning af vand og tilstrækkelige sanitetstjenester forbedrer levestandarden, skaber vækst i lokale økonomier og fremmer skabelsen af flere anstændige job

                  be)

                  at insistere på, at Det Politiske Forum på Højt Niveau vedrørende Bæredygtig Udvikling skal være det primære beslutningsorgan med kompetence til at sikre opfølgning på og gennemgang af gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling, og at fremlægge en fælles EU-holdning om gennemførelsen af 2030-dagsordenen; at anerkende den betydelige rolle, som civilsamfundets organisationer spiller i en vellykket gennemførelse af 2030-dagsordenen og opfyldelse af målene for bæredygtig udvikling; at erkende den afgørende rolle og betydning, som målene for bæredygtige udvikling har for den internationale fred og sikkerhed

            Klimaforandringer

                  bf)

                  at sikre, at EU forbliver i front i bekæmpelsen af klimaforandringer og fortsat samarbejder med FN på dette område; at opfordre alle FN's medlemsstater til at værne om Parisaftalen og sikre en hurtig gennemførelse af de beslutninger, der blev truffet på FN's konference om klimaforandringer i 2015

                  bg)

                  at arbejde tæt sammen med små østater og andre lande, der oplever de mest alvorlige konsekvenser af klimaforandringerne for at sikre, at deres stemme og deres behov tages med i betragtning i de forskellige FN-fora

            EU og reform af FN-systemet

                  bh)

                  at opfordre EU's medlemsstater til at samordne deres foranstaltninger tættere i FN-systemets organisationer og organer og til at engagere sig yderligere i at styrke EU's observatørstatus i visse af FN's underorganisationer; at styrke kommunikationen og sikre, at medlemsstaternes holdninger på EU-plan er stadig mere samordnede; at tilstræbe, at kandidatlande, partnerlande og andre ligesindede stater bringer deres holdninger på linje med EU's

                  bi)

                  at arbejde hen imod at få styrket det internationale samarbejde på skatteområdet og støtte oprettelsen af et internationalt skatteorgan inden for rammerne af FN-systemet; at modvirke skatteunddragelse og hvidvaskning af penge gennem en verdensomspændende automatisk udveksling af oplysninger om skattespørgsmål og udarbejdelse af en fælles global sortliste over skattely

                  bj)

                  aktivt at støtte en omfattende reform af FN's Sikkerhedsråd på grundlag af en bred konsensus for bedre at afspejle den nye virkelighed i verden og imødegå nuværende og fremtidige sikkerhedsmæssige udfordringer mere effektivt; at støtte EU's langsigtede mål om at få et sæde i et reformeret Sikkerhedsråd; indtrængende at opfordre medlemmerne af FN's Sikkerhedsråd til at afholde sig fra at benytte deres vetoret i tilfælde, hvor der begås forbrydelser mod menneskeheden; at fremme en revitalisering af arbejdet i FN's Generalforsamling og en øget koordinering af og kohærens i alle FN-institutionernes aktiviteter, hvilket bør kunne styrke systemets effektivitet, virkningsfuldhed, legitimitet, gennemsigtighed, ansvarlighed, kapacitet og repræsentativitet med henblik på at kunne reagere hurtigere på nye globale udfordringer

                  bk)

                  kraftigt at støtte den nyvalgte FN-generalsekretærs reformdagsorden; at støtte drivkraften til en reform af FN's freds- og sikkerhedsarkitektur og sekretariatets funktionsmåde og opbygning gennem forenkling, decentralisering og fleksibilitet og strømlining af den finansielle organisering; at etablere et effektivt system til beskyttelse af whistleblowere i FN-systemet

                  bl)

                  aktivt at støtte FN's generalsekretærs bestræbelser på at udnævne flere kvinder til ledende stillinger i FN's hovedkvarter

                  bm)

                  at fremme en debat om parlamenters og regionalforsamlingers rolle i FN-systemet samt om oprettelse af en parlamentarisk forsamling i FN med henblik på at højne den demokratiske profil og organisationens interne demokratiske proces og give verdens civilsamfund mulighed for at blive direkte tilknyttet beslutningsprocessen

                  2.

                  pålægger sin formand at sende denne henstilling til Rådet, Kommissionens næstformand/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og Kommissionen samt til orientering til FN's Generalforsamling og FN's generalsekretær.

         (1)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0089.

         (2)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0201.

         (3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0317.

         (4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0051.

         (5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0422.