               5.4.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 129/58

      P8_TA(2018)0060
      EU's prioriteter for den 62. samling i FN's Kommission for Kvinders Status
      Europa-Parlamentets henstilling af 1. marts 2018 til Rådet om EU's prioriteter for den 62. samling i FN's Kommission for Kvinders Status (2017/2194(INI))
      (2019/C 129/08)

         Europa-Parlamentet,

                  —

                  der henviser til den 62. samling i FN's Kommission for Kvinders Status, dens prioriterede tema »Udfordringer og muligheder for at opnå ligestilling mellem kønnene og styrkelse af kvinders og pigers rettigheder og muligheder i landdistrikter« og dens evaluering af temaet »Kvinders deltagelse i og adgang til medierne og informations- og kommunikationsteknologier og deres indvirkning og anvendelse som et redskab til at fremme og styrke kvinder rettigheder og muligheder«,

                  —

                  der henviser til den fjerde internationale kvindekonference, som fandt sted i Beijing i september 1995, til erklæringen og handlingsprogrammet om styrkelse af kvinders rettigheder og muligheder vedtaget i Beijing og til de efterfølgende slutdokumenter fra FN' særlige samlinger Beijing + 5, + 10, + 15 og + 20 om yderligere tiltag og initiativer til gennemførelse af Beijing-erklæringen og -handlingsprogrammet, som blev vedtaget henholdsvis den 9. juni 2000, den 11. marts 2005, den 2. marts 2010 og den 9. marts 2015,

                  —

                  der henviser til artikel 157, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 9. september 2015 om styrkelse af pigers position i EU via uddannelse (1),

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 8. marts 2016 om situationen for kvindelige flygtninge og asylansøgere i EU (2),

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 14. februar 2017 om fremme af ligestilling mellem kønnene i forbindelse med mental sundhed og klinisk forskning (3),

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 4. april 2017 om kvinder og deres rolle i landdistrikterne (4),

                  —

                  der henviser til FN's resolution »Ændring af vores samfund: 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling«, som blev vedtaget på FN-topmødet om bæredygtig udvikling den 25. september 2015 i New York,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/41/EU af 7. juli 2010 om anvendelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv og om ophævelse af Rådets direktiv 86/613/EØF (5),

                  —

                  der henviser til FN's konvention fra 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination af kvinder,

                  —

                  der henviser til den generelle henstilling nr. 34 (2016) fra Komitéen for afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder i forbindelse med rettigheder for kvinder i landdistrikterne,

                  —

                  der henviser til Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen), og til sin beslutning af 12. september 2017 (6),

                  —

                  der henviser til Parisaftalen af 12. december 2015,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 113,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A8-0022/2018),

                  A.

                  der henviser til, at ligestilling mellem mænd og kvinder er et af Den Europæiske Unions grundlæggende principper, der er fastsat i traktaterne og i chartret om grundlæggende rettigheder;

                  B.

                  der henviser til, at FN’s femte mål for bæredygtig udvikling (SDG5) er at opnå ligestilling mellem kønnene og styrke alle kvinders og pigers rettigheder og muligheder overalt i verden, og til, at SDG5 bør integreres i hele 2030-dagsordenen med henblik på at opnå fremskridt inden for alle målene for bæredygtig udvikling; der henviser til, at målene for bæredygtig udvikling omfatter et mål om at »produktiviteten i landbruget, og at indkomsterne for små fødevareproducenter fordobles, særlig for kvinder«;

                  C.

                  der henviser til, at EU og medlemsstaterne bør stå i spidsen for styrkelsen af kvinders og pigers rettigheder og muligheder, og har pligt til målrettet at fremme fuld ligestilling mellem kønnene i EU og til at arbejde for virkeliggørelsen af dette mål i alle EU's eksterne forbindelser;

                  D.

                  der henviser til, at de sociale og økonomiske vilkår og levevilkårene har ændret sig markant i de seneste årtier og varierer betydeligt mellem de forskellige lande;

                  E.

                  der henviser til, at den manglende indsats fra regeringernes side på ligestillingsområdet udgør en risiko for de nuværende og fremtidige resultater på dette område; der henviser til, at indgreb i de traditionelle kønsspecifikke magtrelationer, fordomme og holdninger er afgørende for at sikre kvinders selvstændiggørelse og udryddelse af fattigdom;

                  F.

                  der henviser til, at den forskelsbehandling, som kvinder udsættes for, også gælder for kvinder i landdistrikterne; der henviser til, at størstedelen af verdens kvinder lever i landdistrikter og derfor er mere udsatte for mange forskellige former for diskrimination grundet i alder, klasse, etnisk tilhørsforhold, handicap og kønsidentitet;

                  G.

                  der henviser til, at kvinders erhvervsaktivitet i landdistrikter omfatter en bred vifte af jobs og ikke er begrænset til konventionel beskæftigelse i landbruget;

                  H.

                  der henviser til, at det arbejde, der udføres af kvinder i landdistrikterne, ofte er dårligere betalt end det samme arbejde for mænd, ofte ikke formelt anerkendes som f.eks. ulønnet omsorgsarbejde og ikke afspejles i antallet af kvinder, der ejer deres landbrugsbedrift; der imidlertid henviser til, at kvinderne er de centrale aktører i den økonomiske, miljømæssige og sociale omvæltning, der er nødvendig for at opnå en bæredygtig udvikling;

                  I.

                  der henviser til, at kvinder i landdistrikterne, som ofte er de primære omsorgsgivere i deres familier og samfund, støder på utallige vanskeligheder med at få adgang til børnepasning og ældrepleje for deres familier, hvilket medfører, at kvinderne bærer en uforholdsmæssig stor arbejdsbyrde, hvilket igen hindrer deres integration på arbejdsmarkedet; der henviser til, at tilbud om plejetjenester af høj kvalitet er af afgørende betydning for kvinder og for balancen mellem arbejdsliv og privatliv;

                  J.

                  der henviser til, at kvinder i landdistrikter oplever en lang række vanskeligheder med at få adgang til offentlige sundhedstjenester på grund af begrænset mobilitet, manglende adgang til transport eller muligheder for at få forbindelse med transportmuligheder (f.eks. mobiltelefoner); der henviser til, at der er behov for omfattende sundhedstjenester, som dækker den fysiske, mentale og følelsesmæssige velvære for kvinder i landdistrikter (f.eks. for at modvirke kønsbaseret vold); der henviser til, at adgangen til seksuel og reproduktiv sundhed og uddannelse er mere begrænset i landdistrikterne;

                  K.

                  der henviser til, at det er af grundlæggende betydning for samfundet som helhed, at befolkningen i landdistrikterne opretholdes, navnlig i områder med naturbetingede begrænsninger, da det er en forudsætning for bevarelsen af det naturlige miljø og landskabet;

                  L.

                  der henviser til, at der er en direkte sammenhæng mellem ulighed mellem kønnene og miljøforringelse;

                  M.

                  der henviser til, at klimaforandringer og konsekvenserne af den har særlige og uforholdsmæssige negative konsekvenser for kvinder og piger; der henviser til, at kvinder i landdistrikterne også er indflydelsesrige aktører i overgangen til et mere bæredygtigt og økologisk forsvarligt landbrug og kan spille en vigtig rolle i skabelsen af grønne arbejdspladser; der henviser til, at kvinders lige adgang til jord og andre produktionsfaktorer er afgørende for at opnå ligestilling, fødevaresikkerhed og en effektiv klimapolitik;

                  N.

                  der henviser til, at kvinder i landdistrikterne fortsat lider under manglende lighed og forskellige former for forskelsbehandling; der henviser til, at der er behov for foranstaltninger til at fremme reel ligestilling mellem kvinder og mænd, således at kvinderne får flere muligheder for beskæftigelse, bl.a. i form af selvstændig erhvervsvirksomhed og inden for videnskab, teknologi, ingeniørvidenskab og matematik (STEM), hvilket vil gøre det muligt for dem at forblive i landmiljøet og dermed sikre generationsskiftet og landbrugets og landdistrikternes overlevelse;

                  O.

                  der henviser til, at kvinderne inden for landbruget, hvor de spiller en vigtig rolle, er nøglen til vitaliteten i landdistrikterne og til at fremme generationsskiftet, den sociale samhørighed og den økonomiske vækst; der henviser til, at landbruget skal levere sikre, nærende og sunde fødevarer; der henviser til, at landbrugssektoren også bør bidrage til en diversificering af landskabet, til at modvirke klimaændringen og til at bevare biodiversiteten og kulturarven;

                  P.

                  der henviser til, at ernæring spiller en væsentlig rolle i pigers udvikling og velfærd; der henviser til, at dårlig ernæring medfører fysiske og psykiske problemer som f.eks. nedsat vækst, sterilitet sløvhed, træthed og ringe koncentration, hvilket vil mindske kvindernes økonomiske potentiale og påvirke velfærden i familie og samfund;

                  Q.

                  der henviser til, at det er nødvendigt, at kvinder i landbruget medvirker i de offentlige beslutningsorganer; der henviser til, at det er afgørende at have ligelig repræsentation af kønnene for at opnå ligestilling;

                  R.

                  der henviser til, at mænd og kvinder i forbindelse med risikoforebyggelse på arbejdspladsen er udsat for forskellige faktorer; der henviser til, at vurderingen af kemikaliers skadelige virkninger ofte foretages på grundlag af mænds kropsopbygning — der generelt består af mere muskelmasse — og at der endda undlades at give specifikke anbefalinger vedrørende gravide eller ammende kvinder; der henviser til, at det derfor er nødvendigt at tage hensyn til de forskellige faktorer, så der kan træffes foranstaltninger, der sikrer kvinders sundhed inden for landbruget;

                  S.

                  der henviser til, at kvinder også udsættes for forskelsbehandling inden for mediesektoren; der henviser til, at medierne spiller en afgørende rolle for alle i samfundet, hvorfor kvinder, som udgør mindst 50 % af befolkningen, i lige omfang bør medvirke ved skabelsen af medieindhold og i beslutningstagningen i medievirksomheder;

                  T.

                  der henviser til, at mediernes rolle er afgørende for at fremme ligestillingen, da medierne ikke blot afspejler, men skaber også rollemodeller og adfærdsregler, og dermed i væsentlig grad bidrager til den offentlige meningsdannelse og udviklingen på kulturområdet;

                  U.

                  der henviser til, at mediedækningen bidrager til en udbredt forståelse blandt alle samfundslag af den komplicerede situation omkring kvinders og mænds situation;

                  V.

                  der henviser til, at kvinder og børn rammes uforholdsmæssigt hårdt af konflikter, idet de tegner sig for den største andel af flygtninge enten i lejre eller på vej til at søge beskyttelse;

                  W.

                  der henviser til, at kvinder i mange samfund juridisk ikke har lige adgang til at eje jord og ejendom, hvilket forværrer fattigdommen og begrænser deres økonomiske udvikling;

                  X.

                  der henviser til, at transkvinder udsættes for en uforholdsmæssig stor forskelsbehandling på grund af deres kønsidentitet;

                  Y.

                  der henviser til, at mere støtte til seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder er en forudsætning for ligestilling mellem kønnene og en styrkelse af kvinders indflydelse og status;

                  Z.

                  der henviser til, at sociale normer med hensyn til kvinders og mænds roller sætter kvinder i en mere udsat situation, især i forhold til deres seksuelle og reproduktive sundhed og på grund af skadelig praksis som kvindelig kønslemlæstelse eller børneægteskaber, tidlige ægteskaber og tvangsægteskaber;

         1.

            henstiller til Rådet:

            Overordnede betingelser for styrkelse af kvinders og pigers rettigheder og muligheder

                  a)

                  at bekræfte sin urokkelige støtte til Beijing-handlingsprogrammet;

                  b)

                  at støtte mødre, der driver virksomhed i landdistrikterne, da de står over for særlige problemer; understreger, at fremme af en iværksætterkultur blandt kvinder ikke blot kan muliggøre en vellykket forening af arbejds-, familie- og privatliv, men også bidrage til at skabe nye jobmuligheder og bedre livskvalitet i landdistrikterne samt anspore andre kvinder til at gennemføre deres egne projekter;

                  c)

                  at sætte en stopper for alle former for forskelsbehandling over for alle kvinder og piger overalt og bekæmpe alle former for vold og alvorlige krænkelser af deres grundlæggende rettigheder, som er en direkte konsekvens af en sådan forskelsbehandling;

                  d)

                  at inddrage alle regeringer og kræve at de udarbejder programmer, der tager sigte på at afskaffe seksuel og kønsbaseret vold og skadelig praksis som børneægteskaber, tidlige ægteskaber, tvangsægteskaber samt kønslemlæstelse af og handel med piger/kvinder;

                  e)

                  at opfordre medlemsstaterne til at bekæmpe kønsstereotyper og investere i kvinders og pigers adgang til skræddersyet uddannelse, livslang læring og erhvervsuddannelse, især i landdistrikterne og navnlig på områderne naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik, såvel som iværksætterånd og innovation, da disse områder er vigtige redskaber til at virkeliggøre de bæredygtig udviklingsmål, og til at fremme ligestilling i landbrugs- og fødevaresektoren, såvel som inden for turisme og andre erhverv i landdistrikterne;

                  f)

                  at udarbejde politikker, der sigter på at udrydde fattigdom og sikre en tilstrækkelig levestandard for særligt udsatte grupper, herunder kvinder og piger, bl.a. gennem de sociale sikringsordninger;

                  g)

                  at fremme informationsudveksling, teknisk bistand og udveksling af bedste praksis mellem medlemsstaterne om at give medhjælpende ægtefæller i landbruget status af erhvervsaktive, hvilket vil give dem mulighed for at opnå individuelle rettigheder, herunder navnlig barselsorlov, social forsikring mod arbejdsulykker, adgang til erhvervsuddannelse og pensionsrettigheder;

                  h)

                  at fjerne de kønsbestemte lønforskelle, forskelle i indkomst (indtægter) gennem hele livet og pensionsforskelle;

                  i)

                  at opfordre medlemsstaterne og de regionale og lokale myndigheder til at sikre adgang for alle til passende børne- og ældrepleje i landdistrikterne;

                  j)

                  at opfordre medlemsstaterne og de regionale og lokale myndigheder til at sikre overkommelige faciliteter af høj kvalitet og offentlige og private serviceydelser i dagligdagen, navnlig i landdistrikterne og navnlig med hensyn til sundhed, uddannelse og pleje; fremfører, at dette omfatter infrastruktur til børnepasning i landdistrikterne, sundhedsydelser, uddannelsesfaciliteter, plejehjem for ældre og omsorgskrævende personer, syge- og barselsvikarordninger og kulturelle tjenesteydelser;

                  k)

                  at sikre integrering af kønsaspektet som et redskab til at integrere princippet om ligestilling mellem kvinder og mænd og bekæmpelse af forskelsbehandling i alle politikker og programmer ved hjælp af tilstrækkelige finansielle og menneskelige ressourcer;

                  l)

                  at afsætte de nødvendige ressourcer til sikring af ligestillingen ved at integrere kønsaspektet i alle politikker og aktioner, bl.a. ved hjælp af kønsbudgettering som et redskab til at integrere princippet om ligestilling mellem kvinder og mænd og bekæmpelse af forskelsbehandling;

                  m)

                  at sikre, at Parlamentet og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling inddrages fuldt ud i beslutningsprocessen vedrørende EU's holdning på den 62. samling i FN's Kommission for Kvinders Status;

            Styrkelse af kvinders rettigheder og muligheder i landdistrikterne

                  n)

                  at minde om, at der med konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination af kvinder er indført en pligt til at fjerne direkte og indirekte diskrimination af kvinder ved hjælp af retlige, politiske og programrelaterede foranstaltninger på alle livets områder, og at artikel 14 i konventionen er den eneste internationale forpligtelse, der omhandler de særlige behov hos kvinder i landdistrikterne;

                  o)

                  at sikre, at kvinder og piger får tilbud om formel og uformel tilgængelig og prismæssigt overkommelig uddannelse af høj kvalitet, herunder erhvervsuddannelse, hvilket vil gøre det muligt for dem at udvikle ledelsesmæssige, finansielle, økonomiske, markedsføringsmæssige og forretningsmæssige færdigheder og erhverve kundskaber vedrørende statsborgerskab, samfund og politik samt viden om teknologi og bæredygtigt landbrug; at sikre, at kvinder har samme muligheder og den samme valgfrihed med hensyn til karrierevalg;

                  p)

                  at sikre, at kvinder og piger nemt kan få adgang til kredit og produktionsfaktorer, og at de får støtte til deres iværksætter- og innovationsinitiativer;

                  q)

                  at sikre retten til en generel sundhedspleje af høj kvalitet, der tager hensyn til de fysiske forskelle mellem mænd og kvinder og er tilpasset behovene hos kvinder og piger i landdistrikterne, især hvad angår sundhed og seksuelle og reproduktive rettigheder;

                  r)

                  at fordømme alle former for vold mod kvinder og at sikre, at ofre, der bor i landdistrikter og fjerntliggende områder, ikke berøves lige adgang til hjælp;

                  s)

                  at forbedre effektiviteten af, åbenheden omkring og den demokratiske karakter af de internationale, nationale, regionale og lokale institutioner, der støtter og styrker kvindernes rolle i landdistrikterne, ved at sikre, at de medvirker på lige vilkår;

                  t)

                  at lette kvindernes overgang fra den uformelle til den formelle økonomi i landdistrikterne og anerkende, at kvinder i landdistrikterne arbejder inden for mange forskellige områder og ofte er drivkraften bag forandring i retning af bæredygtighed og miljøvenlighed med hensyn til landbrug, fødevaresikkerhed og skabelsen af grønne arbejdspladser;

                  u)

                  at planlægge og gennemføre landbrugspolitikker, som er modstandsdygtige over for klimaforandringer, og som tager behørigt hensyn til de specifikke trusler, som kvinder i landdistrikterne står over for som følge af naturkatastrofer eller menneskeskabte katastrofer;

                  v)

                  at sikre kvinder og piger medvirken i beslutningsprocessen vedrørende planlægning af og indgriben under på alle faser af katastrofer og andre kriser lige fra tidlig varsling til nødhjælp, genopretning, rehabilitering og genopbygning, og at sikre deres beskyttelse og sikkerhed i tilfælde af katastrofer og andre kriser;

                  w)

                  at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kvinderne i landdistrikterne har et sikkert, rent og sundt miljø;

                  x)

                  at tilbyde tilgængelig infrastruktur og offentlig service af høj kvalitet for kvinder i landdistrikter og lokalsamfund og at investere i deres udvikling og vedligeholdelse;

                  y)

                  at fremme digital udvikling, da den kan yde et væsentligt bidrag til skabelsen af nye arbejdspladser ved at forenkle opstarten af en selvstændig virksomhed, øge konkurrenceevnen, fremme udviklingen af turismen og skabe en bedre balance mellem arbejds- og familieliv;

                  z)

                  at støtte oprettelsen og driften af lokalsamfundsgrupper, der bør mødes regelmæssigt for at drøfte spørgsmål og problemer vedrørende udvikling og træffe konstruktive foranstaltninger;

                  aa)

                  at opfordre medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet til at støtte og fremme kvinders medvirken i beslutningstagningen og ledelsen af brancheorganisationer, arbejdsgiverforeninger og fagforeninger og -forbund med hensyn til politikker vedrørende landdistrikter, sundhed, uddannelse og landbrug samt i forvaltningsorganer og repræsentative organer gennem paritær deltagelse;

                  ab)

                  at anerkende og understøtte den aktive rolle, som kvinderne spiller i landdistrikterne, og deres bidrag til økonomien som iværksættere, ledere af familievirksomheder og initiativtagere til bæredygtig udvikling;

                  ac)

                  at sikre landbokvinders ejendomsrettigheder, navnlig til landbrugsbedrifter og i tilfælde af arv af jord, hvilket er et vigtigt redskab til at styrke deres stilling og sætte dem i stand til at deltage fuldt ud i og nyde godt af udviklingen i landdistrikterne;

                  ad)

                  at sikre landbokvinder adgang til produktionsfaktorer, e-platforme, markedsføringsfaciliteter og finansielle serviceydelser; at fremme lokale regionale og traditionelle markeder, herunder fødevaremarkeder, da der er steder, hvor kvinder ofte har større mulighed for at sælge deres produkter direkte, hvilket fører til en styrket økonomisk stilling;

                  ae)

                  at fremme ansættelsen af kvinder i STEM-sektoren, navnlig i stillinger, der kan bidrage til den cirkulære økonomi og bekæmpelse af klimaændringer;

                  af)

                  at udvikle beskæftigelsesfremmende politikker, tjenesteydelser og programmer med henblik på at løse den vanskelige situation for kvinder i landdistrikterne, der ofte arbejder i den uformelle sektor, og ofte udsættes for mange former for tværgående forskelsbehandling på grundlag af køn, alder, handicap, etnicitet, religion eller kønsidentitet; at yde skræddersyet bistand og støtte til deres behov og interesser;

                  ag)

                  at etablere hjælpeprogrammer til sikring af, at kvinder og deres familier har adgang til de generelle sociale sikringssystemer, der kan have en indvirkning på deres fremtidige pensionsordning og dermed mindske pensionsforskellene, som skyldes mange forskellige faktorer;

                  ah)

                  at indsamle kønsopdelte data og udarbejde statistikker over kvindernes værdier, situation, vilkår og behov i landdistrikterne med henblik på at udforme passende politikker; at føre tilsyn med kvindernes situation i landdistrikterne;

                  ai)

                  at tilskynde til ratificering og gennemførelse af FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, herunder artikel 6 om kinder med handicap; at sikre adgang til varer, infrastrukturer og tjenesteydelser;

                  aj)

                  at opfordre Kommissionen, medlemsstaterne og de regionale og lokale myndigheder til at sikre overkommelige faciliteter af høj kvalitet og offentlige og private serviceydelser i dagligdagen i landdistrikterne, og at skabe forudsætningerne for at forbedre balancen mellem arbejdsliv og privatliv for kvinder i landdistrikterne, navnlig ved at sikre egnede pasningsmuligheder for afhængige personer, tilgængelig sundhedspleje og offentlig transport;

                  ak)

                  at understrege betydningen af at indarbejde beskyttelsesforanstaltninger i EU’s politikker om leve- og arbejdsvilkårene for kvindelige sæsonarbejdere i landbruget, navnlig nødvendigheden af at de sikres socialsikring, sygeforsikring og sundhedspleje; at tilskynde regionale, lokale og regionale myndigheder og andre institutioner til at garantere migranters og sæsonarbejderes samt deres familiers grundlæggende rettigheder, navnlig kvinder og udsatte personer, og at fremme deres integration i lokalsamfundet;

            Kvinders medvirken i og adgang til medier og informations- og kommunikationsteknologier og deres virkninger og anvendelse som et redskab til fremme og styrkelse af kvindernes stilling

                  al)

                  at sikre adgang til pålidelige bredbåndsinternetforbindelser og -tjenester; at investere i og fremme anvendelsen af nye teknologier i landdistrikter og inden for landbruget; at anerkende de vigtige sociale, psykologiske og økonomiske fordele ved dette; at insistere på udviklingen af en helhedsorienteret tilgang (»den digitale landsby«); at fremme lige adgang til og oplæring i brugen af disse teknologier;

                  am)

                  at være opmærksom på kvindernes medvirken og karrieremuligheder inden for mediesektoren og på ikke-stereotypt medieindhold;

                  an)

                  at tilskynde offentlige medieorganisationer til at indføre deres egne ligestillingspolitikker, som sikrer en afbalanceret repræsentation af mænd og kvinder i de besluttende organer;

                  ao)

                  at sikre, at den stigende seksualiserede i præsentationen af kvinder og piger i medierne bekæmpes effektivt med behørig respekt for ytringsfriheden;

                  ap)

                  at tilskynde medievirksomheder til at modvirke udviklingen af en kultur i organisationen, der virker hindrende for balance mellem arbejdsliv og privatliv;

                  aq)

                  at bekæmpe kønsbestemte lønforskelle inden for mediesektoren gennem foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling og til sikring af lige løn for lige arbejde for kvinder og mænd;

                  ar)

                  at træffe alle nødvendige foranstaltninger mod voldshandlinger over for undersøgende journalister med særlig vægt på kvindelige journalister, der ofte er mere udsatte;

         2.

            pålægger formanden at sende denne henstilling til Rådet og til orientering til Kommissionen.

         (1)  EUT C 316 af 22.9.2017, s. 182.

         (2)  EUT C 50 af 9.2.2018, s. 25.

         (3)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0028.

         (4)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0099.

         (5)  EUT L 180 af 15.7.2010, s. 1.

         (6)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0329.


title: Rådets henstilling af 9. april 2019 om den økonomiske politik i euroområdet

text:
               12.4.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 136/1

      RÅDETS HENSTILLING
      af 9. april 2019
      om den økonomiske politik i euroområdet
      (2019/C 136/01)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136 sammenholdt med artikel 121, stk. 2,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
      som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Euroområdet går ind i sit sjette år med uafbrudt økonomisk vækst, og det negative outputgab er ved at lukke sig. Fremtidsudsigterne er dog behæftet med stigende risici, og væksten ventes at aftage. Den potentielle vækst er fortsat lav sammenlignet med de niveauer, der er set i de seneste årtier, og der er fortsat forskelle mellem landene som følge af markante forskelle i de enkelte medlemsstaters økonomiske resiliens. Reallønsvæksten er fortsat moderat og har haltet efter produktivitetsudviklingen. Den nominelle lønvækst og kerneinflationen stiger med fortsat beskæftigelsesfremgang, men der vedbliver med at være lommer af underudnyttelse af arbejdskraften eller stor arbejdsløshed i nogle medlemsstater, mens udbuddet af arbejdskraft er begrænset i andre. Euroområdet har i de seneste fem år kunnet registrere et stort overskud på de løbende poster som følge af dynamikken i eksporten i euroområdet og en forbedret konkurrencestilling i euroområdet, skønt der stadig er betydelige forskelle mellem landenes stilling i forhold til udlandet. For medlemsstater, der i en længere periode har haft store underskud over for udlandet, er nettostillingen over for udlandet fortsat meget negativ, hvilket gør dem sårbare, idet dette typisk afspejler store beholdninger af privat eller offentlig gæld. Som nævnt i rapporten om varslingsmekanismen 2019, der blev vedtaget af Kommissionen den 21. november 2018, kræver en vellykket genoprettelse af balancen i euroområdet et passende nedgearingstempo, positive vækst- og inflationsforhold og løbende produktivitetsforøgende reformer. Det er også vigtigt at få skabt en positiv efterspørgselsdynamik, samtidig med at medlemsstater med store overskud vil kunne bidrage til at genoprette balancen ved at skabe bedre betingelser for lønvækst under hensyntagen til arbejdsmarkedsparternes rolle og for offentlige og private investeringer.

                  (2)

                  For at styrke vækstpotentialet på længere sigt og få bugt med nationale og regionale uligheder er det nødvendigt med yderligere stigninger i erhvervsfrekvensen, vækstfremmende strukturreformer og investeringer i materielle og immaterielle goder med henblik på at øge produktiviteten og innovationen, navnlig i de medlemsstater, hvis vækstpotentiale tydeligt er under gennemsnittet for euroområdet. Dette er afgørende for at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i euroområdet.

                  (3)

                  Det makroøkonomiske policymix i euroområdet, herunder penge-, finans- og strukturpolitikken, skal være ensartet og velafbalanceret for at sikre robust, inklusiv og holdbar økonomisk vækst. Den Europæiske Centralbank har i de senere år måttet anvende ukonventionelle pengepolitiske værktøjer for at bringe inflationen tilbage mod sit mellemfristede mål og samtidig understøtte vækst og jobskabelse. Det er nødvendigt at føre en passende differentieret finanspolitik og fokusere på strukturreformer for fortsat at fremme vækst på mellemlang og lang sigt.

                  (4)

                  Styrkelse af finanspolitisk holdbarhed i euroområdet og i medlemsstaterne i euroområdet kræver differentierede nationale politikker, som er i fuld overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, under hensyntagen til det finanspolitiske råderum og afsmittende virkninger mellem landene. En velfungerende Økonomisk og Monetær Union (ØMU) kræver samordning af de nationale finanspolitikker på grundlag af de fælles finanspolitiske regler. De fælles finanspolitiske regler har til formål at sikre holdbarhed i den nationale gæld og samtidig skabe plads til makroøkonomisk stabilisering. Den finanspolitiske kurs i euroområdet har været overvejende neutral i perioden 2015-2018, og ventes ud fra Kommissionens prognose at blive en smule ekspansiv i 2019, til trods for at outputtet ligger over potentialet. Det er særlig vigtigt at genopbygge finanspolitiske stødpuder i de medlemsstater, som fortsat befinder sig i en situation med meget høje offentlige gældsniveauer. Dette vil også mindske deres sårbarhed over for chok og give de automatiske stabilisatorer mulighed for at fungere fuldt ud ved det næste tilbageslag. En forøgelse af de offentlige investeringer, navnlig i medlemsstater med finanspolitisk råderum og lave offentlige investeringsniveauer, understøtter væksten og genoprettelsen af balancen.

                  (5)

                  Finanspolitiske strukturreformer er fortsat afgørende for at øge den finanspolitiske holdbarhed og styrke det økonomiske vækstpotentiale. Bedre fungerende nationale finanspolitiske rammer, velforvaltede udgiftsanalyser og effektive og gennemsigtige offentlige udbud kan bidrage til, at de offentlige udgifter udnyttes mere produktivt og effektivt, og øge troværdigheden af finanspolitikken. En bedre sammensætning af de nationale budgetter, både hvad angår indtægts- og udgiftssiden, ved bl.a. at omfordele midler til investeringer, vil styrke de offentlige budgetters indvirkning på vækst og øge produktiviteten på længere sigt. For at sikre mere effektive og fair skattesystemer er det vigtigt at forenkle og modernisere skattesystemerne og sætte ind mod skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse, navnlig ved hjælp af foranstaltninger til bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning. For at skabe bedre rammer for erhvervslivet og øge resiliensen i euroområdet og medlemsstaternes økonomier er det afgørende at sikre, at skattesystemerne letter uddybningen af det indre marked og fremmer konkurrencen mellem selskaber. Det fælles konsoliderede selskabsskattegrundlag vil være et godt middel hertil.

                  (6)

                  De strukturelle og institutionelle forhold på arbejds- og produktmarkederne samt velfungerende offentlige forvaltninger spiller en vigtig rolle for resiliensen i medlemsstaterne i euroområdet. Robuste økonomiske strukturer forhindrer, at chok får alvorlige og langvarige følger for indtægterne og arbejdsudbuddet. Disse strukturer kan lette gennemførelsen af finans- og pengepolitikken og begrænse uligheder og dermed skabe gode betingelser for holdbar og inklusiv vækst. En bedre koordinering og gennemførelse af strukturreformer, især dem, der anbefales i de landespecifikke henstillinger, kan udløse positive afsmittende virkninger mellem medlemsstaterne og øge de gunstige virkninger i hele euroområdet. Reformer, som styrker konkurrencen på produktmarkederne, fremmer ressourceeffektivitet, skaber bedre rammer for erhvervslivet og øger kvaliteten af institutionerne, navnlig retssystemets effektivitet, fremmer økonomisk resiliens i euroområdet og medlemsstaterne. Det indre marked, som har vist sig at være en stor drivkraft for vækst og konvergens mellem medlemsstaterne, rummer stadig et betydeligt uudnyttet potentiale, og der skal gøres fremskridt for at uddybe det, især inden for tjenesteydelser, digitale aktiviteter, energi og transport, hvorved rettidig gennemførelse og bedre håndhævelse af lovgivningen sikres.

                  (7)

                  Den europæiske søjle for sociale rettigheder opstiller 20 principper til at fremme lige muligheder og adgang til arbejdsmarkedet, rimelige arbejdsvilkår samt social beskyttelse og inklusion. Reformer til at øge arbejdsmarkedsdeltagelsen, støtte vellykket omstilling til arbejdsmarkedet, fremme skabelsen af kvalitetsjob og mindske segmenteringen kan bidrage til at øge inklusiv vækst, styrke økonomisk resiliens og automatisk stabilisering, mindske ulighederne, tackle fattigdom og social udstødelse og hjælpe med at imødegå udfordringerne ved en omskiftelig økonomi. Individualiseret støtte til jobsøgning, uddannelse og omskoling kan føre til effektiv og rettidig aktivering. Adgang til uddannelse og undervisning af høj kvalitet gennem hele livsforløbet er afgørende og kræver tilstrækkelige investeringer i menneskelig kapital og færdigheder, navnlig blandt ufaglærte. Sådanne reformer og investeringer forbedrer beskæftigelsesegnetheden, fremmer innovation og produktivitet og medfører bedre lønninger på mellemlang og lang sigt, hvilket styrker euroområdets resiliens og fremmer social inklusion og mobilitet internt i medlemsstaterne og i hele euroområdet. Skattebyrden i euroområdet er forholdsvis stor, og skatten på arbejdskraft vægter uforholdsmæssigt meget; en omlægning af skatten væk fra arbejdskraft til et mindre vækstbegrænsende grundlag, f.eks. ejendoms-, forbrugs- eller miljøafgifter, kan øge udbuddet af og efterspørgslen efter arbejdskraft. Lovgivning om jobbeskyttelse skal sikre alle arbejdstagere rimelige og anstændige arbejdsforhold, særlig i lyset af nye beskæftigelsesformer og nye kontrakttyper, som skaber nye muligheder, men også udfordringer med hensyn til jobsikkerhed og socialsikringsdækning.
                  Effektive og bæredygtige socialsikringssystemer er ligeledes afgørende for at garantere et passende indtægtsniveau og adgang til tjenester af høj kvalitet. Samtidig er pensionsreformer og politiske tiltag til at forene arbejds- og familieliv også afgørende for at fremme arbejdsmarkedsdeltagelsen. Unødvendige restriktioner i forbindelse med jobmobilitet og branchemæssig og geografisk mobilitet kan hindre omfordeling internt i medlemsstaterne og i euroområdet. Det er vigtigt at inddrage arbejdsmarkedets parter i beskæftigelsesreformer, sociale reformer og andre beslægtede økonomiske reformer.

                  (8)

                  Skønt finanssektoren i euroområdet siden krisen er blevet mere robust, er der stadig sårbarheder, som skal imødegås. Gælden i den private sektor er fortsat stor, og flere skattesystemer indeholder fortsat gældsfremmende elementer. Betydelige stigninger i statsobligationsrenterne risikerer at udhule bankernes kapital, hvilket kan få negative afsmittende virkninger i hele euroområdet. Behovet for at tilpasse bankernes forretningsmodeller, de lave renter og den stigende konkurrence fra andre finansieringsformer presser fortsat bankernes rentabilitet. Der har været varige fremskridt med risikoreduktion, særlig med hensyn til nedbringelse af misligholdte lån og opbygning for så vidt angår minimumskravet til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver. Ikke desto mindre kræver de nationale andele af misligholdte lån, som fortsat ligger langt over gennemsnittet for euroområdet, en yderligere vedholdende indsats. I marts 2018 fremlagde Kommissionen en pakke med risikoreducerende foranstaltninger både til at gøre det muligt at få bugt med de tilbageværende misligholdte lån og til at forhindre fremtidig ophobning heraf. Bankpakken fra november 2016, der har til formål at nedbringe risiciene yderligere via gennemførelsen af internationalt aftalte normer for bankers kapitalbuffere, efterstillelse af passiver og likviditet, hvilket bevarer balancen i Rådets kompromis, er vigtig for de videre fremskridt hen imod risikoreduktion og dermed risikodeling.
                  Efter at have konstateret adskillige alvorlige overtrædelser af reglerne til bekæmpelse af hvidvask af penge har Kommissionen foreslået foranstaltninger til at styrke Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og det tilsynsmæssige samarbejde for at styrke håndhævelsen af de lovgivningsmæssige rammer på området. Der er gjort betydelige fremskridt med at etablere bankunionen, herunder ved den nylige enighed om at gøre en fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond operationel, men den er endnu ikke fuldført. Der er begrænsninger i den nuværende struktur for likviditetstilførsel i forbindelse med afvikling og fravær af en fælles indskudsforsikringsordning og en fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond, hvilket hindrer bankunionen i at kappe båndene mellem bankerne og staten.

                  (9)

                  Styrkelse af Den Økonomiske og Monetære Unions udformning kræver ikke alene, at bankunionen og kapitalmarkedsunionen fuldføres som en prioritet, men også at der gøres en indsats inden for alle de andre elementer i eurotopmødets erklæring af 14. december 2018. I december 2017 og maj 2018 offentliggjorde Kommissionen en række forslag til yderligere skridt i retning af fuldførelsen af ØMU'en, som omfatter en europæisk investeringsstabiliseringsfunktion og et reformstøtteprogram (foreslået som led i den flerårige finansielle ramme). Forslagene bygger på oplægget om en dybere ØMU fra maj 2017 og de fem formænds rapport fra juni 2015. På eurotopmødet den 13.-14. december 2018 blev der truffet beslutninger vedrørende bankunionen og videreudviklingen af ESM, som lederne på eurotopmødet var enige om vil fungere som fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond senest ved udgangen af overgangsperioden.
                  Arbejdet vil fortsætte med henblik på at forberede de fornødne ændringer af ESM-traktaten (herunder den fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond) på grundlag af det term sheet, som lederne godkendte på eurotopmødet. Bagstopperen vil blive indført tidligere, forudsat at der er gjort tilstrækkelige fremskridt med risikoreduktion, hvilket vil blive vurderet i 2020. Arbejdet vil fortsætte i første halvår af 2019, særlig gennem nedsættelsen af en højniveaugruppe vedrørende en europæisk indskudsforsikringsordning (EDIS) og yderligere arbejde med strukturen for likviditetstilførsel i forbindelse med afvikling. Arbejdet vil også fortsætte med udformningen, gennemførelsesordninger og timingen af budgetinstrumentet for konvergens og konkurrenceevne for euroområdet og på frivillig basis for medlemsstaterne uden for euroområdet, der deltager i valutakursmekanisme (ERM II). Instrumentets egenskaber vil blive aftalt i juni 2019. Instrumentet vil blive vedtaget efter lovgivningsproceduren som fastsat i traktaterne på grundlag af det relevante kommissionsforslag, som ændres om nødvendigt. Alle disse reformer vil kunne bidrage til at styrke euroens rolle på internationalt plan og afstemme den bedre med euroområdets globale økonomiske og finansielle relevans. Det er vigtigt, at de drøftes på en måde, så der sikres åbenhed og gennemsigtighed over for medlemsstaterne uden for euroområdet i fuld respekt for Unionens indre marked.

                  (10)

                  Beskæftigelsesudvalget og Udvalget for Social Beskyttelse er blevet hørt om de beskæftigelsesmæssige og sociale aspekter af denne henstilling,

            HENSTILLER, at medlemsstaterne i euroområdet i perioden 2019-2020 træffer foranstaltninger, hver især og i fællesskab i Eurogruppen, med henblik på at:

                  1.

                  Uddybe det indre marked, skabe bedre rammer for erhvervslivet, øge kvaliteten af institutionerne og forfølge resiliensforstærkende reformer af produktmarkedet og markedet for tjenesteydelser. Nedbringe udlandsgælden og forfølge reformer til at øge konkurrenceevnen, navnlig gennem produktiviteten i de medlemsstater i euroområdet, som har underskud på de løbende poster eller en stor udlandsgæld, skabe bedre betingelser for lønvækst under hensyntagen til arbejdsmarkedsparternes rolle. Gennemføre foranstaltninger, der fremmer investeringer i de medlemsstater i euroområdet, som har store overskud på de løbende poster.

                  2.

                  Samtidig med at der føres politikker, som er i fuld overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, understøtte offentlige og private investeringer og forbedre kvaliteten og sammensætningen af de offentlige finanser. Genopbygge finanspolitiske stødpuder, særlig i medlemsstaterne i euroområdet med høje offentlige gældsniveauer. Støtte og gennemføre EU-aktioner til bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning.

                  3.

                  Flytte skatter og afgifter væk fra arbejde, styrke uddannelsessystemerne, øge investeringerne i færdigheder. Sikre effektive arbejdsmarkedspolitikker, som støtter vellykket omstilling til arbejdsmarkedet. Fremme skabelsen af kvalitetsjob og håndtere segmenteringen på arbejdsmarkederne. Sørge for passende og bæredygtige socialsikringssystemer i hele euroområdet.

                  4.

                  Gøre bagstopperen for Den Fælles Afviklingsfond operationel og gøre dette tidligere, forudsat at der er gjort tilstrækkelige fremskridt med risikoreduktion. Fortsætte arbejdet med EDIS, navnlig ved at nedsætte en højniveaugruppe. Styrke de europæiske regulerings- og tilsynsmæssige rammer. Arbejde videre på løsninger til at overvinde begrænsningerne i den nuværende struktur for likviditetstilførsel i forbindelse med afvikling. Fremme en kontrolleret reduktion af store private gældsbeholdninger. Fortsætte med hurtigt at nedbringe niveauet af misligholdte lån i euroområdet og forhindre, at sådanne lån hober sig op, herunder ved at afskaffe de skattemæssige fordele ved gældsstiftelse. Gøre ambitiøse fremskridt med kapitalmarkedsunionen.

                  5.

                  Gøre hurtige fremskridt med uddybningen af ØMU på grundlag af eurotopmødets erklæring af 14. december 2018, også med henblik på at styrke euroens internationale rolle under hensyntagen til forslagene fra Kommissionen og initiativerne fra medlemsstaterne, i fuld respekt for Unionens indre marked og på en måde, der sikrer åbenhed og gennemsigtighed over for medlemsstaterne uden for euroområdet.

         Udfærdiget i Luxembourg, den 9. april 2019.

               På Rådets vegne

            G. CIAMBA

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.


title: Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling af 27. juni 2019 om sårbarheder på mellemlangt sigt i beboelsesejendomssektoren i Danmark (ESRB/2019/5)2019/C 366/02

text:
               30.10.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 366/7

      DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICIS HENSTILLING
      af 27. juni 2019
      om sårbarheder på mellemlangt sigt i beboelsesejendomssektoren i Danmark
      (ESRB/2019/5)
      (2019/C 366/02)
      DET ALMINDELIGE RÅD FOR DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICI HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici  (1)
         , særlig artikel 3, 16, 17 og 18, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ejendomssektoren spiller en vigtig rolle i økonomien, og sektorens udvikling kan påvirke det finansielle system i væsentlig grad. Tidligere finansielle kriser har vist, at en uholdbar udvikling på ejendomsmarkederne kan have alvorlige konsekvenser for det finansielle systems stabilitet og stabiliteten i økonomien som helhed, hvilket også kan føre til negative grænseoverskridende afsmittende virkninger. En negativ udvikling på markedet for fast ejendom i nogle medlemsstater har tidligere medført store kredittab og/eller haft en negativ indvirkning på realøkonomien. Sådanne virkninger afspejler det nære samspil mellem ejendomssektoren, finansieringsinstitutterne og andre sektorer i økonomien. Desuden forstærker de stærke indbyrdes forbindelser mellem det finansielle system og realøkonomien en negativ udvikling.

                  (2)

                  Disse indbyrdes forbindelser er vigtige, fordi de betyder, at risici, der opstår i ejendomssektoren, kan have en systemisk virkning af procyklisk karakter. Sårbarheder i det finansielle system opbygges ofte under opsvingsfasen i cyklussen for fast ejendom. Opfattelsen af lavere risici for og lettere adgang til finansiering kan, sammen med en øget efterspørgsel efter fast ejendom, bidrage til hurtig kredit- og investeringsvækst, hvilket medfører et opadrettet pres på ejendomspriserne. Eftersom de deraf følgende højere værdier af sikkerhedsstillelse bidrager yderligere til at skabe øget udbud og efterspørgsel efter kredit, kan disse selvforstærkende mekanismer resultere i eventuelle systemiske konsekvenser. Omvendt kan strammere kreditforhold, øget risikoaversion og et nedadrettet pres på ejendomspriserne under nedgangsfasen i cyklussen for fast ejendom påvirke låntagere og långiveres modstandsdygtighed negativt, hvorved de økonomiske forhold forringes.

                  (3)

                  Sårbarheder i forbindelse med beboelsesejendomme kan være en kilde til systemisk risiko, og de kan påvirke den finansielle stabilitet både direkte og indirekte. Direkte virkninger er kredittab på realkreditporteføljer på grund af negative økonomiske eller finansielle forhold og samtidige negative udviklinger på markedet for beboelsesejendomme. Indirekte virkninger kan hænge sammen med tilpasninger i husholdningernes forbrug, hvilket fører til yderligere konsekvenser for realøkonomien og den finansielle stabilitet.

                  (4)

                  Som det fremgår af fjerde betragtning til henstilling ESRB/2013/1 (2), er det endelige mål med den makroprudentielle politik at bidrage til at sikre hele det finansielle systems stabilitet, herunder ved at styrke det finansielle systems modstandsdygtighed og mindske opbygningen af systemiske risici, for herved at sikre, at den finansielle sektor yder et holdbart bidrag til den økonomiske vækst.

                  (5)

                  Med henblik herpå kan de makroprudentielle myndigheder anvende en eller flere af de makroprudentielle foranstaltninger, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (3) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (4), og/eller låntagerbaserede makroprudentielle foranstaltninger, der udelukkende er baseret på national lovgivning, afhængigt af risikovurderingen. Selv om kapitalbaserede foranstaltninger primært har til formål at øge det finansielle systems modstandsdygtighed, kan låntagerbaserede foranstaltninger være særligt velegnede til at forhindre yderligere opbygning af systemiske risici.

                  (6)

                  Endvidere anbefales det i henstilling ESRB/2013/1, at medlemsstaterne fastlægger en retlig ramme, der gør det muligt for de makroprudentielle myndigheder at have direkte kontrol- eller henstillingsbeføjelser over de makroprudentielle instrumenter, der er identificeret i henstillingen.

                  (7)

                  I 2016 gennemførte Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) en vurdering af sårbarhederne vedrørende beboelsesejendomme på EU-plan (5). Denne vurdering gjorde det muligt for ESRB at identificere en række sårbarheder på mellemlang sigt i flere lande som kilder til systemiske risici for den finansielle stabilitet, hvilket førte til udsendelsen af advarsler til otte lande, heraf Danmark (6).

                  (8)

                  I 2016 var den største sårbarhed på markedet for beboelsesejendomme i Danmark relateret til husholdningernes høje gældsniveau. En betydelig andel af låntagerne havde en variabelt forrentet gæld eller gæld, der oversteg værdien af deres bolig, hvilket gør dem sårbare over for negative økonomiske eller finansielle forhold eller en negativ udvikling på markedet for beboelsesejendomme. Selv om der ikke var nogen overordnede tegn på overvurdering af priserne, var boligpriserne steget kraftigt, især i de større byer, og lå tæt på niveauet før krisen.

                  (9)

                  ESRB har for nylig afsluttet en systematisk og fremadskuende vurdering i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) af sårbarheder vedrørende beboelsesejendomme (7).

                  (10)

                  For så vidt angår Danmark har denne nylige vurdering vist, at husholdningernes gældsniveau siden 2016, selv om det er faldet, ikke desto mindre ligger på et af de højeste niveauer i EØS. Desuden er andelen af eksisterende realkreditlån med afdragsfrihed betydelig, hvilket gør husholdningerne strukturelt mere sårbare over for negative økonomiske eller finansielle forhold eller en negativ udvikling på markedet for beboelsesejendomme. Derudover har den tidligere dynamik, selv om væksten i boligpriserne er aftaget, og lejlighedspriserne i København har nået et fast højt niveau i de seneste år, ført til lommer, hvor priserne i de store byer er blevet overvurderet, særligt i København. På denne baggrund har et retligt bindende krav om minimumsudbetaling, som i 2015 var fastsat til 5 %, givet noget (om end begrænset) yderligere sikkerhed i tilfælde af et fald i boligpriserne.

                  (11)

                  I 2018 blev der i forbrugerbeskyttelseslovgivningen indført begrænsninger for realkreditprodukter til låntagere med en gæld i forhold til indkomst (før skat) over 4 og en belåningsgrad over 60 %. Det kræves i henhold til disse restriktioner, at: a) renten er fast i mindst 5 år, og b) afdragsfrihed kun finder anvendelse, hvis renten på et lån er fast i mindst 30 år. Derudover blev tilsynsdiamanten for realkreditinstitutter annonceret i 2014. Den omfatter en række benchmark og grænseværdier, der er fastsat for særlige risikoområder i forbindelse med bankaktiviteter, og har til formål at øge kreditkvaliteten af realkreditlån i 2018 og 2020 og derved påvirke nye lån. I 2018 blev den kontracykliske buffersats desuden øget to gange: Fra 0 % til 0,5 % fra den 1. marts 2019, og fra 0,5 % til 1 % fra september 2019. Derudover har det danske Systemiske Risikoråd anbefalet en yderligere øgning fra 1 % til 1,5 % fra juni 2020 og vejledt fremadrettet om, at den bør forhøjes til dens potentielle maksimum på 2,5 %, med mindre der sker en væsentlig ændring i opbygningen af risici i det danske finansielle system. Endelig har Finanstilsynet udstedt en vejledning, hvori der stilles krav om, at kreditinstitutter udviser forsigtighed i deres kreditvurdering af husholdninger, når de låner til beboelsesejendomme i geografiske områder, hvor priserne på beboelsesejendomme er steget.

                  (12)

                  Til trods for antallet af makroprudentielle foranstaltninger og i betragtning af husholdningernes høje gældsætning og den betydelige andel af låntagere, der er sårbare over for negative økonomiske forhold eller en negativ udvikling på markedet for beboelsesejendomme, er de nuværende kapitalbaserede foranstaltninger ikke nødvendigvis tilstrækkelige til at imødegå de akkumulerede sårbarheder. Desuden kan det på mellemlang sigt være nødvendigt at stramme de eksisterende eller aktivere yderligere låntagerbaserede foranstaltninger, hvis sårbarheder i forbindelse med husholdningernes gældsætning, overvurdering af boligpriserne og udlånsstandarderne øges.

                  (13)

                  Selv om de cykliske faktorer spiller en vigtig rolle ved at give næring til de sårbarheder, der er identificeret i Danmark, er der også strukturelle faktorer, der har drevet disse sårbarheder, hvilket har medført en højere grad af systemisk risiko. Disse faktorer omfatter: i) komplekse regler på lejemarkedet med lofter over huslejer i en betydelig del af lejlighedskomplekserne i de større byer, som skaber et manglende boligudbud og lægger et opadrettet pres på huspriserne og gælden for de husholdninger, der køber deres egen bolig, og ii) skattefradrag for realkreditlån, som kan virke som incitament for husholdninger til at overlåne. Siden 2001 har ejendomsbeskatningsordningen desuden været koblet fra markedspriserne, hvilket har medført et fald i den effektive skattesats, særligt i de store byer. I 2017 vedtog Folketinget et lovforslag om en ny ejendomsbeskatningsordning, der genetablerer forbindelsen mellem de skatter, der skal betales, og de nuværende priser på markedet for beboelsesejendomme, som træder i kraft i 2021.

                  (14)

                  ESRB har derfor konkluderet, at selv om de makroprudentielle foranstaltninger, der er gældende eller tilgængelige i Danmark, er passende, er de delvist tilstrækkelige til at imødegå sårbarhederne i forbindelse med husholdningernes gældsætning på mellemlang sigt. Som følge heraf er yderligere politiske tiltag påkrævede for at imødegå disse sårbarheder, som kan være en kilde til systemiske risici. De foranstaltninger, der foreslås i denne henstilling, har til formål at supplere de eksisterende makroprudentielle foranstaltninger i Danmark. I betragtning af, at sårbarhederne i en vis udstrækning er drevet af strukturelle faktorer, der strækker sig ud over de makroprudentielle politikker, er der behov for andre tiltag til at supplere og støtte de nuværende makroprudentielle foranstaltninger med det formål at imødegå de faktorer, der bidrager til opbygningen af systemiske risici på markedet for beboelsesejendomme i Danmark mere effektivt, uden at der skabes uforholdsmæssige omkostninger for den danske realøkonomi og det finansielle system.

                  (15)

                  Formålet med denne henstilling er at anbefale: a) aktivering af yderligere eller stramning af eksisterende kapitalbaserede foranstaltninger for at sikre banksektorens modstandsdygtighed i forhold til de sårbarheder på mellemlang sigt, der er identificeret i Danmark, b) overvågning af sårbarhederne og aktivering af yderligere eller stramning af eksisterende låntagerbaserede foranstaltninger, hvis væksten i boligpriser og kredit accelererer på mellemlang sigt. Denne henstilling tilsigter også at understrege behovet for bredere politiske tiltag med det formål at begrænse de faktorer, der muliggør eller fremmer husholdningernes stigende gældsætning.

                  (16)

                  Denne henstilling berører ikke de pengepolitiske mandater for centralbankerne i EU.

                  (17)

                  ESRB's henstillinger offentliggøres, efter at Det Almindelige Råd har underrettet Rådet for Den Europæiske Union om sin hensigt herom og har givet Rådet lejlighed til at svare, og efter at adressaterne er blevet underrettet om hensigten om at offentliggøre —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
      AFSNIT 1

         HENSTILLINGER

         Henstilling A — Aktivering eller stramning af kapitalbaserede foranstaltninger

      Det anbefales, at den makroprudentielle myndighed, den udpegede myndighed eller den kompetente myndighed i Danmark, alt efter hvad der er relevant, ved at aktivere yderligere eller stramme eksisterende kapitalbaserede foranstaltninger, sikrer modstandsdygtigheden hos kreditinstitutter, der er godkendt i Danmark, over for den eventuelle indtræden af systemiske risici i forbindelse med beboelsesejendomme, som kan føre til direkte og indirekte kredittab, der hidrører fra realkreditlån eller opstår som en følge af faldende forbrug for husholdninger med boliglån.

         Henstilling B — overvågning af sårbarheder og aktivering eller stramning af låntagerbaserede foranstaltninger

                  1.

                  Det anbefales, at de danske nationale myndigheder, der har til opgave at overvåge systemiske risici, nøje overvåger de sårbarheder, der er forbundet med husholdningers gældsætning, overvurderingen af boligpriserne og udlånsstandarderne for nye realkreditlån på mellemlang sigt, herunder bl.a. ved at:

                              a)

                              vurdere — ved hjælp af data på lånniveau om nye realkreditlån — evnen for de låntagere, der optager nye realkreditlån, til at modstå negative økonomiske eller finansielle forhold eller en negativ udvikling på markedet for beboelsesejendomme og

                              b)

                              vurdere boligprisernes bæredygtighed og muligheden for, at de falder i tilfælde af negative økonomiske eller finansielle forhold.

                  2.

                  For at undgå en uforholdsmæssigt stor akkumulering af kreditrisici anbefales det, at den danske myndighed, der har til opgave at aktivere de låntagerbaserede foranstaltninger, aktiverer yderligere eller strammer de eksisterende låntagerbaserede foranstaltninger, hvis resultaterne af den overvågning, der foretages i henhold til delhenstilling B, stk. 1, litra a), viser, at en betydelig eller stigende andel af låntagere, der optager nye realkreditlån, måske ikke vil være i stand til at afdrage deres gæld eller opretholde deres forbrug under negative økonomiske eller finansielle forhold eller en negativ udvikling på markedet for beboelsesejendomme.

                  3.

                  Det anbefales, at Danmark forhøjer det retligt bindende krav om minimumsudbetaling, hvis resultaterne af den overvågning, der udføres i henhold til stk. 1, litra b), viser, at overvurderingen af boligpriserne er øget, med henblik på at sikre, at sikkerheden for nye realkreditlån er tilstrækkelig til at dække kredittab, der svarer til det potentielle fald i boligpriserne under negative økonomiske eller finansielle forhold og det anslåede fald i boligpriserne i tilfælde af et negativt scenarie.

         Henstilling C — Strukturelle ændringer i forbindelse med realkreditlån og beboelsesejendomssektoren

      Det anbefales, at Danmark reviderer sine politikker med henblik på at begrænse de strukturelle faktorer, der har drevet de sårbarheder, der i Danmark er identificeret som en kilde til systemiske risici, idet de tilskynder husholdningerne til påtage sig uforholdsmæssigt stor realkreditgæld eller skaber uforholdsmæssigt stor vækst i boligpriserne og realkreditgælden.
      AFSNIT 2

         GENNEMFØRELSE

      1.   Definitioner

      I denne henstilling gælder følgende definitioner:

                  a)

                  »låntagerbaserede foranstaltninger«: makroprudentielle foranstaltninger rettet mod låntagere

                  b)

                  »direkte kontrol«: faktisk og effektiv kapacitet til, hvor dette er nødvendigt for at opnå et endeligt mål eller delmål, at pålægge de finansielle institutioner, som hører under den tilsvarende makroprudentielle myndigheds arbejdsområde, makroprudentielle foranstaltninger, samt ændre disse

                  c)

                  »henstillingsbeføjelser«: kapaciteten til ved brug af henstillinger at vejlede om anvendelsen af makroprudentielle instrumenter, hvor dette er nødvendigt for at nå et endeligt mål eller delmål

                  d)

                  »gæld i forhold til indkomst«: låntagers samlede gæld på tidspunktet for kreditoptagelse i forhold til låntagers samlede årlige disponible indkomst på tidspunktet for kreditoptagelse

                  e)

                  »belåningsprocent«: summen af alle lån eller lånetrancher, som låntager har stillet den pågældende faste ejendom som sikkerhed for på tidspunktet for kreditoptagelse, i forhold til værdien af ejendommen på tidspunktet for kreditoptagelse

                  f)

                  »mellemlang sigt«: inden for en treårig horisont

                  g)

                  »makroprudentiel myndighed«: en national makroprudentiel myndighed med de mål, ordninger, beføjelser, ansvarlighedskrav og andre karakteristika, som er fastsat i henstilling ESRB/2011/3 (8)

                  h)

                  »gældsservicering«: de samlede renter og afdrag på en låntagers samlede gæld i løbet af en given periode (som regel et år)

                  i)

                  »gældsservicering i forhold til indkomst«: den samlede årlige gældsservicering i forhold til låntagers samlede årlige disponible indkomst på tidspunktet for kreditoptagelse

                  j)

                  »løbetid«: varigheden af aftalen om lån mod pant i fast ejendom til beboelse udtrykt i år på tidspunktet for kreditoptagelse.

            2.   Kriterier for gennemførelse

      1.   Følgende kriterier gælder for gennemførelsen af denne henstilling:

                  a)

                  der bør tages behørigt hensyn til proportionalitetsprincippet under hensyntagen til formålet med og indholdet af henstilling A, henstilling B og henstilling C

                  b)

                  i forbindelse med aktiveringen af yderligere eller stramningen af eksisterende kapitalbaserede foranstaltninger i henhold til henstilling A bør der ved kalibreringen og indfasningen af disse tages hensyn til Danmarks position i de økonomiske og finansielle cyklusser samt eventuelle konsekvenser hvad angår de dermed forbundne omkostninger og fordele

                  c)

                  i forbindelse med aktiveringen af yderligere eller stramningen af eksisterende låntagerbaserede foranstaltninger i henhold til henstilling B bør der ved kalibreringen og indfasningen af disse tages hensyn til Danmarks position i de økonomiske og finansielle cyklusser samt eventuelle konsekvenser hvad angår de dermed forbundne omkostninger og fordele

                  d)

                  i forbindelse med forhøjelsen af kravet om minimumsudbetaling i henhold til henstilling B bør der ved kalibreringen og indfasningen af denne tages hensyn til Danmarks position i de økonomiske og finansielle cyklusser samt eventuelle konsekvenser hvad angår de dermed forbundne omkostninger og fordele

                  e)

                  hvad angår henstilling C bør der ved indfasningen af sådanne foranstaltninger, når der foretages politiske ændringer, tages hensyn til Danmarks position i de økonomiske og finansielle cyklusser, således at disse foranstaltninger ikke bidrager til at forstærke eller udløse akkumulerede sårbarheder i beboelsesejendomssektoren i Danmark

                  f)

                  særlige kriterier for overholdelse af henstilling A, henstilling B og henstilling C er fastlagt i bilag I.

            2.   Denne henstillings adressater anmodes om at aflægge rapport til ESRB og Rådet om de foranstaltninger, som de har truffet på baggrund af denne henstilling, eller i givet fald at begrunde undladelsen af at gennemføre foranstaltninger. Rapporterne bør som minimum indeholde:

                  a)

                  oplysninger om indholdet af og tidsfristerne for de trufne foranstaltninger

                  b)

                  en vurdering af sårbarhederne i forbindelse med husholdningernes gældsætning, overvurderingen af boligpriserne og udlånsstandarderne for nye realkreditlån, herunder fordelingen af nye realkreditlån efter deres gældsservicering i forhold til indkomst, løbetider og afdragsprofiler, hvor de relevante forhold beregnes i overensstemmelse med bilag IV til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2016/14 (9), sammen med de trufne foranstaltningers funktion under hensyn til målene i denne henstilling

                  c)

                  en detaljeret begrundelse for en eventuel undladelse af at træffe foranstaltninger eller at fravige denne henstilling, herunder eventuelle forsinkelser.

            3.   Tidsfrister for opfølgning

      Denne henstillings adressater anmodes om at aflægge rapport til ESRB og Rådet om de foranstaltninger, som de har truffet på baggrund af denne henstilling, eller tilstrækkeligt begrunde eventuelle undladelser af at gennemføre foranstaltninger under iagttagelse af følgende tidsplaner:

                  a)

                     Henstilling A

                  Adressaten for henstilling A anmodes om senest den 31. oktober 2020 og derefter årligt indtil den 31. oktober 2022 at forelægge ESRB og Rådet en rapport om eventuelle foranstaltninger, der er truffet med hensyn til gennemførelsen af kapitalbaserede foranstaltninger. Hvis der er mere end ét organ, der har ansvar for at træffe foranstaltninger for at imødegå de identificerede sårbarheder, bør der forelægges én fælles rapport.

                  b)

                     Henstilling B

                  Adressaten for henstilling B anmodes om senest den 31. oktober 2020 og derefter årligt indtil den 31. oktober 2022 at forelægge ESRB og Rådet en rapport om overvågningen af sårbarheder i forbindelse med husholdningernes gældsætning og de foranstaltninger, der er truffet for at imødegå sådanne sårbarheder. Hvis der er mere end ét organ, der har ansvar for at træffe foranstaltninger for at imødegå de identificerede sårbarheder, bør der forelægges én fælles rapport.

                  c)

                     Henstilling C

                  Adressaten for henstilling C anmodes om senest den 31. oktober 2022 at forelægge ESRB og Rådet en rapport om gennemførelsen af henstilling C. Hvis der er mere end ét organ, der har ansvar for at træffe foranstaltninger for at imødegå de identificerede sårbarheder, bør der forelægges én fælles rapport.

            4.   Overvågning og vurdering

                  1.

                  ESRB's sekretariat:

                              a)

                              bistår adressaterne ved at fremme en koordineret rapportering, udarbejde relevante skemaer og om nødvendigt give en detaljeret beskrivelse af procedurerne og tidsfristerne for opfølgningen

                              b)

                              kontrollerer adressaternes opfølgning, bistår dem på anmodning og aflægger rapport om opfølgningen til Det Almindelige Råd. Tre vurderinger indledes således:

                                          i)

                                          senest den 31. december 2020 vedrørende gennemførelsen af henstilling A og B

                                          ii)

                                          senest den 31. december 2021 vedrørende gennemførelsen af henstilling A og B og

                                          iii)

                                          senest den 31. december 2022 vedrørende gennemførelsen af henstilling A, B og C

                  2.

                  Det Almindelige Råd vurderer de foranstaltninger og begrundelser, som adressaterne har rapporteret, og kan, hvor det er relevant, træffe afgørelse om, at denne henstilling ikke er blevet fulgt, og at en adressat ikke har givet en tilfredsstillende begrundelse for at have undladt at træffe foranstaltninger.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 27. juni 2019.

            Francesco MAZZAFERRO

               Leder af ESRB's sekretariat,

               på vegne af ESRB's Almindelige Råd

         (1)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 1.

         (2)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2013/1 af 4. april 2013 om delmål og instrumenter for den makroprudentielle politik (EUT C 170 af 15.6.2013, s. 1).

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).

         (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).

         (5)  Jf. »Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector«, ESRB, november 2016, tilgængelig på ESRB’s websted www.esrb.europa.eu.

         (6)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis advarsel ESRB/2016/07 af 22. september 2016 om sårbarheder på mellemlangt sigt i beboelsesejendomssektoren i Danmark (EUT C 31 af 31.1.2017, s. 47).

         (7)  Jf. »Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries«, ESRB, 2019, tilgængelig på ESRB’s websted www.esrb.europa.eu.

         (8)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2011/3 af 22. december 2011 om de nationale myndigheders makroprudentielle mandat (EUT C 41 af 14.2.2012, s. 1).

         (9)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2016/14 af 31. oktober 2016 om lukning af datahuller vedrørende fast ejendom (EUT C 31 af 31.1.2017, s. 1).

         BILAG I

            PRÆCISERING AF DE OVERHOLDELSESKRITERIER, DER GÆLDER FOR HENSTILLINGERNE

            Henstilling A — Aktivering eller stramning af kapitalbaserede foranstaltninger

         Følgende overholdelseskriterier gælder for henstilling A:

                     1.

                     Forud for aktiveringen af yderligere eller stramingen af eksisterende kapitalbaserede foranstaltninger bør der foretages en vurdering af Danmarks position i de økonomiske og finansielle cyklusser med henblik på at afgøre, om det er hensigtsmæssigt at aktivere sådanne foranstaltninger.

                     2.

                     Efter aktiveringen af de kapitalbaserede foranstaltninger kan en yderligere stramning heraf eller aktiveringen af yderligere makroprudentielle foranstaltninger være nødvendig for at imødegå de sårbarheder, der er identificeret i Danmark. Dette afhænger af valget af de aktiverede kapitalbaserede foranstaltninger, den første kalibrering af de aktiverede foranstaltninger og resultaterne af vurderingen af sårbarheder.

            Henstilling B — overvågning af sårbarheder og aktivering eller stramning af låntagerbaserede foranstaltninger

         Følgende overholdelseskriterier gælder for henstilling B:

                     1.

                     Forud for aktiveringen af yderligere eller stramningen af eksisterende låntagerbaserede foranstaltninger bør der foretages en vurdering af Danmarks position i de økonomiske og finansielle cyklusser med henblik på at afgøre, om en sådan aktivering eller stramning er hensigtsmæssig.

                     2.

                     Forud for forhøjelsen af det gældende minimumskrav om udbetaling bør der foretages en vurdering af Danmarks stilling i de økonomiske og finansielle cyklusser med henblik på at fastsætte en passende kalibrering og indfasning af foranstaltningen.

            Henstilling C — Strukturelle ændringer i forbindelse med realkreditlån og beboelsesejendomssektoren

         Følgende overholdelseskriterium gælder for henstilling C:
         Ved affattelsen af politikmodeller og inden gennemførelsen af politiske ændringer, bør der foretages en vurdering af virkningen af de foreslåede foranstaltninger under hensyntagen til Danmarks stilling i de økonomiske og finansielle cyklusser med henblik på at sikre, at sådanne foranstaltninger ikke bidrager til at forstærke eller udløse de akkumulerede sårbarheder i beboelsesejendomssektoren i Danmark.