title: UDKAST til en henstilling om Rådets forordning om tiltrædelse af Toldkonventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter (TIR konvention) udfærdiget i Genève den 14. november 1975. Og et forslag til Rådets forordning om fremskyndet anvendelse af bestemmelserne i de tekniske bilag og anvendelse af TIR carnet-formularen i Toldkonventionen om godstransport på grundlag af TIR-carneter (TIR konventionen) udfærdiget i Genève den 14. november 1975. (forelagt Rådet af Kommissionen)

text:
ARCHIVES HISTORIQUES
DE LA COMMISSION
COLLECTION RELIEE DES
DOCUMENTS "COM"
COM (76) 392
Vol. 1976/0117
 ---pagebreak--- Disclaimer
Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983,
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit
règlement.
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic
Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243,
27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1.
Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003
(ABI. L 243 vom 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5
der genannten Verordnung freigegeben.
 ---pagebreak--- KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABES.
                                                    KOM(76)392 endelig udg.
                                                    "! ru; -el le s . den 23 . juli 1976 .
                                         UDKAST
              til en henstilling om Rådets forordning om tiltrædelse af
              Toldkonventionen om international godstransport på grundlag
              af TIR-carneter ( TIR konvention ) udfærdiget i Genève den
              14 . november 1975 «
              Og et forslag til Rådets forordning om fremskyndet anvendelse
              af bestemmelserne i de tekniske bilag og anvendelse af TIR
              carnet-formularen i Toldkonventionen om godstransport på grund
              lag af TIR-carneter ( TIR konventionen ) udfærdiget i Gerève
              den 14 . november 1975 «
                           ( forelagt Råddet af Kommissionen )
    KOI : (7 6 ) 392 endelig udg.
        f
 ---pagebreak---                                         - 1 -
                                 Henstilling om
                    Rådets forordning om tiltrædelse af Told-
                    konventionen om international godstransport
                    på grundlag af TIR-carneter- (TIR- konvention)
 BEGRUNDELSE
 I. Indledning
     Konferencen om revision af TIR konventionen 1959 afholdtes i Geneve fra
     8 . - 14 . november 1975 under ledelse af Den økonomiske Kommission for
     Europa .
     I erkendelse af konventionens "betydning for fællesskabet bemyndigede Rå
     det ved beslutning af 4«. juni 1974 » Kommissionen til på fællesskabets
     vegne at føre forhandlingerne om revisionen.
II « Resultater af arbe.jdet ved revisionskonferencen
     En meddelelse om forløbet og resultaterne af disse forhandlinger udsend
     tes af Rådets generalsekretariat /~jf. dokument s/1723/75 (CID 59 ) (RELEX
     50) af 5 . december 197^7
     Hvad angår det spørgsmål , der især var af betydning for fællesskabet , dvs .
     indføjelse i de afsluttende bestemmelser af en klausul , der gør det mu
     ligt for told- og økonomiske unioner at blive kontraherende parter ved
     den reviderede konvention , nåede fællesskabet sit mål .
     Desuden har denne revision af TIR konventionen især resulteret i indførel
     sen , i ordningen om international godstransport på grundlag af TIR-carne-
     ter , af nyordninger , som har vist sig at kunne accepteres af fællesskabet
     og dets medlemsstater .
 KONKLUSION
 Som konklusion henstiller Kommissionen , på grundlag af artikel 113 , til Rådet
 at tiltræde toldkonventionen om international godstransport på grundlag af
 TIR-carneter (TIR konvention) ef 14. november 1975 «
                                   Henstilling
                    om Rådets forordning om tiltrædelse af Told-
                    konventionen om international godstransport
                    på grundlag af TIR-carneter (TIR konvention )
                    af 14« november 1975
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
 under henvisning til Traktaten om oprettelse af Det økonomiske , europæiske
 fællesskab , særlig artikel 113 ,
 under henvisning til henstilling fra Kommissionen , og
 ud fra følgende betragtninger : Ved tiltrædelsen af Toldkonventionen om in
 ternational godstransport på grundlag af TIR-carneter (TIR konvention ) af
 14« november 1975 » indføres der nye bestemmelser i ordningen om international
 godstransport med vejkøretøjer ; disse bestemmelser kan medvirke til en har
 monisk udvikling af verdenshandelen i overensstemmelse med Det økonomiske
 euro^aiake Pbllopsha'bs mål -
 ---pagebreak---                                     - 2 -                 GU
Det vil derfor på Efellesskabets vegne nu være passende at tiltræde den re
viderede TIR konvention ;          , ,    ■
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :
                                  Artikel 1
                                                                                7
Toldkonventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter
( TIR konvention ) af 14« november 1975 tiltrædes på Det europæiske økonomiske
Rellesskabs vegne .
                                  Artikel 2
Formanden for Rådet "bemyndiges til at udpege de personer , der er "berettiget
til at undertegne den i artikel 1 nævnte konvention tg til at overdrage dem
den nødvendige fuldmagt til at forpligte Kommissionen 1 ).
Denne forordning er "bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat .
Udfærdiget i Bruxelles , den                                                  1
                  *                    På
                                       .       Rådets vegne
                                                  Formand
1 ) Datoen for ikrafttrædelsen af TIR konventionen 1975 vil blive offentlig
    gjort i De europæiske Fællesskabers Tidende .
 ---pagebreak---                                     Forslag
                  til Rådets forordning om fremskyndet anven
                  delse af bestemmelserne i de tekniske bi
                  lag og anvendelse af TIR-carnet-formularen
                  i Toldkonventioneh om international gods
                  transport på grundlag af TIR-carneter (TIR
                  konvention ) udfærdiget i Geneve den 14. no
                  vember 1975
BEGRUNDELSE
Ved afslutningen af arbejdet vedtog konferencen om revision af toldkonven-
tionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter , som blev
afholdt i Genéve fra den 3 . - 14* november 1975 » en beslutning om at henstil
le til at bostommelserne i bilag 1 , 2 , 3 , 4 » 5 og 7 i TIR konventionen og
de forklarende bemærkninger i bilag 6 til den nvænte konvention fra den 1 .
januar 1977 der vedrører disse bilag , og endvidere at især TIR-carnetet fra
den reviderede konvention godkendes fra samme dato ; dette nye TIR-carnet har
samme juridiske gyldighed og samme virkninger scan TIR-carnetet fra Konventio
nen af 1959 .
Bilag 1 omhandler TIR carnet-formularen ; bilag 2 omhandler bestemmelser om
den måde køretøjer skal være indrettet på for at kunne godkendes til brug
ved international transport af gods tinder toldsejl ; bilag 3 omhandler frem
gangsmåden for godkendelse af vejkøretøjer , der opfylder de i bilag 2 om
handlede tekniske krav , bilag 4 indeholder formularen for godkendelsesbevis
for et vejkøretøj ; bilag 5 omhandler TIR-pladerne og bilag 7 omhandler god
kendelse af containere .
Af flere grunde er det hensigtsmæssigt , at der vedtages en fællesskabsrets-
akt med henblik på at sikre anvendelsen af denne beslutning fra 1 . januar
1977 inden for Jtellesskabets toldområde .
Først og fremmest fordi Fællesskabet har forhandlet ihærdigt for at opnå at
blive kontraherende part i TIR konventionen , og dets partnere derfor vil
have svært ved at forstå , at der overhovedet ikke er nogen aktion på fælles-
skabsplan , når det drejer sig om fremskyndet anvendelse af en del af denne
konvention .
Dernæst da det dre jer sig om en ændring af de regler , der gælder i alle med
lemsstaterne inden for et område , som omend ikke helt , så dog delvis henhører
Tinder Itellesskabets kompetance , bør de nye regler og selve konventionen om
fattes af en rådsforordning med henblik på optagelse i Fællesskabets rets-
orden. På denne nåde kan iværksættelsen af de nye TIR regler sikres på
Fællesskabsplan , uden at medlemsstaterne er forpligtede til ved lov eller ad
ministrativt at træffe foranstaltninger på nationalt plan.
Kornaus 10N
Som konklusion , henstiller Kommissionen til Rådet om , på grundlag af artikel
113 , at vedtage en forordning om fremskyndet anvendelse af bestemmelserne i
de tekniske bilag såvel som anvendelse af TIR carnet-formularen i Toldkon-
ventionen om internationalt godstransport på grundlag af TIR-carneter (TIR
konvention ) af 14. november 1976*
 ---pagebreak---                                        - 4 -
                                      FORSLAG
                  til Rådets forordning om fremskyndet anven
                  delse af bestemmelserne i de tekniske bilag
                   såvel som anvendelse af TIR carnet-formula-
                  ren i Toldkonventionen om international gods
                  transport på grundlag af TIR-carneter ( TIR
                  konvention ) af 14 . november 1975
RÅDET POR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -•
vinder henvisning til Traktaten om oprettelse af Det økonomiske europæiske
Fællesskab , særlig artikel 113 ,
under henvisning til henstilling fra Kommissionen , og
ud fra følgende betragtnings
Det er i den internationale samhandels interesse , at de foranstaltninger om
forenkling og lettelse , der er fastsat i den reviderede TIR konvention
( Geneve 1975 ) træder i kraft så hurtigt som muligt ; det vedrører især de
tekniske bestemmelser og TIR carnet-formularen i denne konvention ;
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :
                                    Artikel 1
1 . Fra og med den 1 . januar 1977 godkendes vejkøretøjer og containere , der
    bruges til godstransport på grundlag af TIR-carneter , i Det europæiske
    fællesskab ifølge de bestemmelser , der er fastsat i bilag 2 , 3 , 4 , 5 °g 7
    til TIR konventionen 1975 «
    Bestemmelserne i de forklarende bemærkninger i bilag 6 i nævnte konvention ,
    der vedrører ovennævnte bilag , anvendes ligeledes fra samme dato .
2 . Pra den 1 . januar 1977 godtages den nye TIR carnet-formular , der finde6 i
    bilag 1 til den reviderede TIR-konvention , i Det økonomiske europæiske
    Fællesskab med samme juridiske gyldighed og samme virkninger som TIR-car-
    netet til konventionen af 1959 «
                                    Artikel 2
Vejkøretøjer og containere , der er god-kendt efter bestemmelserne i TIR kon
ventionen /~1959_7 godtages inden for certifikatets gyldighedsperiode eller
under forbehold af fornyelse til godstransport under toldsegl , såfremt disse
køretøjer og containere fortsat opfylder betingelserne , på grundlag af hvilke
de oprindelig blev godkendt .
                                    Artikel 3
Kommissionen underretter sekretæren for Den økonomiske Kommission for Europa
om de i artikel 1 og 2 vedtagne bestemmelser .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat .
Udfærdiget i Bruxelles , den                  På Rådets vegne


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 22.5.2017
            COM(2017) 501 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Belgiens nationale reformprogram for 2017og med Rådets udtalelse om Belgiens stabilitetsprogram for 2017

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Belgiens nationale reformprogram for 2017

                  og med Rådets udtalelse om Belgiens stabilitetsprogram for 2017

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  4
               , som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  5
               , hvori Belgien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 21. marts 2017 blev den vedtaget af Rådet
                  6
               .

               (2)Da Belgien har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Belgien sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet, som er afspejlet i henstilling 1 og 2 nedenfor.

               (3)Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Belgien
                  7
                2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Belgiens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Belgiens nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 28. april 2017 forelagde Belgien sit nationale reformprogram for 2017 og sit stabilitetsprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i medlemsstaternes programmer under de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til lovgivningen vedrørende ESI-fondene
                  8
                kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante landespecifikke henstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og ændre sine relevante programmer under ESI-fondene. Kommissionen har udarbejdet nærmere retningslinjer for anvendelsen af disse bestemmelser
                  9
               .

               (6)Belgien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2017 planlægger regeringen en gradvis forbedring af den samlede saldo fra et underskud på 2,6 % af BNP i 2016 til 0,1 % af BNP i 2020. Den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. et ligevægtigt strukturelt budget, vil efter planen blive opfyldt i 2019. Den genberegnede strukturelle saldo
                  10
                peger dog stadig i retning af et underskud på 0,3 % af BNP i 2019. Efter at have nået et højdepunkt på næsten 107 % af BNP i 2014 faldt den offentlige gældskvote til ca. 106 % af BNP i 2015 og 2016, og ifølge stabilitetsprogrammet forventes den at falde yderligere til 99 % af BNP i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2018, er imidlertid ikke specificeret, hvilket er en del af grunden til, at Kommissionen i sin prognose, under antagelse en uændret politik, regner med en forringelse af den strukturelle saldo i 2018.

               (7)Den 22. maj 2017 offentliggjorde Kommissionen en rapport i henhold til artikel 126, stk. 3, i TEUF, da Belgien ikke gjorde tilstrækkelige fremskridt i retning af at overholde gældsreduktionsmålet i 2016. I rapporten blev det efter en vurdering af alle relevante faktorer konkluderet, at gældskriteriet bør anses for overholdt på nuværende tidspunkt. Der skal dog træffes yderligere finanspolitiske foranstaltninger i løbet af 2017 for at sikre bred overensstemmelse med tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 og 2017 samlet set.

               (8)Det fremgår af stabilitetsprogrammet for 2017, at den budgetmæssige virkning af den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge samt sikkerhedsrelaterede foranstaltninger i 2016 og 2017 er betydelig, og der gives tilstrækkelig dokumentation for omfanget og arten af disse ekstraudgifter på budgettet. Ifølge Kommissionens vurdering beløb de pågældende ekstraudgifter i 2016 sig til 0,08 % af BNP i forbindelse med flygtningetilstrømningen og til 0,05 % af BNP i forbindelse med de sikkerhedsrelaterede foranstaltninger. For 2017 anslås den yderligere virkning af de sikkerhedsrelaterede foranstaltninger sammenlignet med 2016 til 0,01 % af BNP. I henhold til artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 kan der tages hensyn til disse yderligere udgifter, idet tilstrømningen af flygtninge og den alvorlige terrortrussel er usædvanlige begivenheder, deres virkninger for Belgiens offentlige finanser er betydelig, og de offentlige finansers holdbarhed ikke bringes i fare ved at tillade en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Derfor er den påkrævede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 blevet nedjusteret for at tage hensyn til de yderligere flygtninge- og sikkerhedsrelaterede udgifter. Med hensyn til 2017 vil der blive gennemført en endelig vurdering, herunder af hvilke beløb der kan tages hensyn til, i foråret 2018 på basis af oplysninger fra de belgiske myndigheder.

               (9)Den 12. juli 2016 henstillede Rådet, at Belgien gennemfører en årlig finanspolitisk tilpasning på mindst 0,6 % af BNP hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i 2017. På basis af Kommissionens forårsprognose 2017 er der risiko for en vis afvigelse fra dette krav i 2017. Der er dog stadig risiko for en væsentlig afvigelse fra den anbefalede finanspolitiske tilpasning i retning af den mellemfristede målsætning for 2016 og 2017 samlet set. Det ændrer ikke noget ved denne konklusion, hvis man ser bort fra den budgetmæssige virkning af den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge og de sikkerhedsrelaterede foranstaltninger.

               (10)I 2018 forventes Belgien i lyset af sin finanspolitiske situation og navnlig sit gældsniveau at foretage yderligere tilpasninger i retning af den mellemfristede budgetmålsætning om et ligevægtigt strukturelt budget. Ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten, medfører tilpasningen et krav om en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter
                  11
               , som ikke overstiger 1,6 % i 2018. Dette svarer til en årlig strukturel tilpasning på mindst 0,6 % af BNP. Med en uændret politik er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2018. Belgien forventes umiddelbart ikke at overholde gældsreglen i 2017 og 2018. Rådet er af den generelle opfattelse, at Belgien bliver nødt til at træffe yderligere foranstaltninger fra 2017 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Som fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97 bør der i vurderingen af budgetplanerne og resultaterne tages hensyn til medlemsstatens budgetbalance i lyset af konjunkturforholdene. Som anført i Kommissionens meddelelse, der ledsager disse landespecifikke henstillinger, skal der ved vurderingen af udkastet til budgetplan for 2018 og den efterfølgende vurdering af 2018-budgetresultaterne tages behørigt hensyn til målet om at opnå en finanspolitisk kurs, der bidrager til både at styrke det igangværende opsving og sikre de offentlige finansers holdbarhed. Kommissionen agter i den sammenhæng at gøre brug af den gældende skønsmargen i lyset af konjunkturforholdene i Belgien.

               (11)En effektiv koordinering af budgetterne er afgørende i en føderal medlemsstat som Belgien, hvor en stor del af købekraften er blevet uddelegeret til subnationale myndigheder. I et forsøg på at forbedre den interne koordinering og på at gennemføre traktaten om stabilitet, samordning og styring i ØMU'en ("finanspagten") indgik den føderale regering, de regionale regeringer og regeringerne for sprogfællesskaberne en samarbejdsaftale i 2013 med det formål at fastlægge overordnede og individuelle flerårige finanspolitiske forløb, der skulle overvåges af det højtstående finanspolitiske råd. Denne proces har dog ikke resulteret i en formel aftale om den finanspolitiske kurs, og der er heller ikke opnået tilstrækkelige garantier vedrørende det højtstående finanspolitiske råd overvågningsrolle. Denne mangel på koordinering af indsatsfordelingen undergraver gennemførligheden af landets overordnede kurs, som fastsat i stabilitetsprogrammet, i retning af den mellemfristede målsætning.

               (12)På trods af Belgiens potentiale for at stimulere væksten på lang sigt ligger de offentlige investeringer meget lavt efter europæisk målestok, især i forhold til de samlede offentlige udgifter. Ikke blot er den offentlige kapitalbeholdning lav, kvaliteten af den offentlige infrastruktur er også blevet forringet. I betragtning af de meget snævre budgetmæssige rammer for alle niveauer af den offentlige forvaltning kan der kun bevares et tilstrækkeligt råderum for investeringer, hvis man ændrer sammensætningen af de offentlige udgifter ved at øge effektiviteten i de offentlige tjenester og politikker og bremse den hurtige stigning i visse udgiftsposter.

               (13)Belgien har gjort væsentlige fremskridt med reformen af lønfastsættelsessystemet. Revisionen af loven af 1996, der regulerer lønforhandlingerne, har til formål at beskytte den forøgelse af omkostningskonkurrenceevnen, der er opnået som følge af den seneste løntilbageholdenhed. De mere konservative fremskrivninger af referenceniveauet og de indbyggede forudgående justeringer i forbindelse med beregningen af lønnormen betyder, at den reviderede ramme bidrager betydeligt til at forbedre Belgiens omkostningskonkurrenceevne over for de vigtigste handelspartnere i euroområdet. Desuden giver reformen større sikkerhed for, at offentlige tiltag for at nedbringe de indirekte lønomkostninger reelt vil gavne omkostningskonkurrenceevnen, og regeringen får en udvidet rolle i forebyggelsen af en negativ udvikling i omkostningskonkurrenceevnen som følge af overdreven inflation. Ifølge rammen for kollektive overenskomstforhandlinger skal udviklingen i lønninger og produktivitet samt andre faktorer, der er afgørende for konkurrenceevnen, overvåges nøje af arbejdsmarkedets organisationer, som er repræsenteret i det centrale økonomiråd. Eftersom det stadig er en udbredt praksis i mange sektorer at koble lønudviklingen til inflationen, og da inflationskløften mellem Belgien og dets naboer er stigende, vil udviklingen i enhedslønomkostningerne fortsat blive overvåget nøje som led i det europæiske semester.

               (14)Der er gjort visse fremskridt med at få arbejdsmarkedet til at fungere bedre. En højere pensionsalder og yderligere begrænsning af førtidspensionering tilskynder ældre til at forblive på eller vende tilbage til arbejdsmarkedet. Et gradvist fald i skattekilen har bidraget til at øge beskæftigelsesgraden. Jobskabelsen har været støt stigende som følge af økonomisk vækst og en forbedret omkostningskonkurrenceevne. Udviklingen afspejler også lettelser i skatten på arbejdskraft samt løntilbageholdenhed, der har forbedret de belgiske virksomheders lønkonkurrenceevne. Der er dog fortsat en række strukturelle mangler. Andelen af arbejdsløse eller inaktive personer, der kommer i beskæftigelse, er lav, og den samlede beskæftigelsesgrad er stadig tynget af de dårlige resultater for bestemte grupper. Disse omfatter lavtuddannede, unge, ældre og personer med indvandrerbaggrund, herunder både personer, der er født uden for EU, og andengenerationsindvandrere. Beskæftigelsen af personer med indvandrerbaggrund er, selv når der korrigeres for andre individuelle kendetegn, blandt de laveste i EU. Navnlig er den indvandrerbetingede forskel i beskæftigelsesfrekvens for personer, der er født uden for EU, den højeste i EU: beskæftigelsesfrekvensen for aldersgruppen 20-64 år var på 49,1 % i 2016 sammenlignet med 70,2 % for personer født i Belgien, og den var endda var lavere for kvinder, der er født uden for EU (39,1 %). I 2015 var risikoen for fattigdom og social udstødelse for personer født uden for EU 50,7 % sammenlignet med 17 % for personer født i Belgien. Disse store beskæftigelsesforskelle mellem bestemte befolkningsgrupper resulterer fortsat i en kronisk underudnyttelse af arbejdskraften. Selv om igangværende regionale reformer af beskæftigelsesincitamentordningerne har til formål at rationalisere og justere systemet, bør omkostningseffektiviteten af de politiske valg, der træffes, jævnligt overvåges. Visse træk i de foranstaltninger, der er rettet mod bestemte målgrupper, kan medføre uventede ekstragevinster eller fortrængningseffekter. Koordinering og kommunikation mellem og inden for de forskellige politiske niveauer er også afgørende for, om de målrettede foranstaltninger virker effektivt. Skatter, herunder socialsikringsbidrag for lavtlønnede og inddragelse af sociale ydelser for personer, der kommer i arbejde eller øger antallet af arbejdstimer, kan skabe inaktivitets- og lavtlønsfælder.

               (15)Der er gjort visse fremskridt med uddannelsesreformer, der tager sigte på at forbedre ligheden i uddannelse, nøglekompetencer og uddannelsernes kvalitet. Men trods gode gennemsnitsresultater sammenlignet med andre lande er andelen af 15-årige elever, der er blandt de allerbedste, faldet, mens andelen af elever med ringe færdigheder er steget. Hvad angår uddannelsesmæssige uligheder, der er forbundet med den socioøkonomiske baggrund, ligger Belgien over EU- og OECD-gennemsnittet. Præstationskløften for elever med indvandrerbaggrund er også stor, og andengenerationsindvandrere klarer sig kun lidt bedre end første generation, selv når den socioøkonomiske baggrund tages med i betragtning. Bekæmpelsen af de uddannelsesmæssige uligheder vil således kræve en bred politisk indsats, som rækker ud over uddannelsessystemet. Den stærke vækst i elevtallet, navnlig blandt elever med indvandrerbaggrund (deres andel steg fra 15,1 % i 2012 til 17,7 % i 2015), gør denne udfordring endnu større. Desuden oplever Belgien mangel på kvalificerede lærere. De vigtigste årsager er, at det er svært at tiltrække de bedst egnede studerende og kandidater til faget, at en stor andel af de nystartede lærere opgiver lærergerningen, og at en del af lærerne ikke er til rådighed til undervisning. Desuden er lærernes grunduddannelse i Belgien af relativt kort varighed, p.t. 3 år. Uddannelsesreformer er nøglen til at øge erhvervsfrekvensen blandt lavtuddannede unge og støtte overgangen til en videnintensiv økonomi.

               (16)Det ikkeomkostningsrelaterede aspekt af konkurrenceevnen kræver stadig forbedring. Højere produktivitetsgevinster og bredere investeringer i videnbaseret kapital, navnlig med sigte på indførelse af digitale teknologier, er afgørende i denne henseende. Selv om det offentlige forskningssystem er af høj kvalitet, skal udbredelsen af viden styrkes, for at der kan opnås bedre resultater på innovationsområdet. Alle decentrale myndigheder anerkender dette behov og har i de seneste år vedtaget forskellige strategier og foranstaltninger til fremme af innovation. For at fremme en sådan udvikling bør der dog gøres mere for at forbedre rammebetingelserne for innovation. Desuden forekommer det muligt at forbedre effektiviteten og virkningen af den offentlige støtte til forskning og innovation i Belgien, navnlig ved at evaluere mulige fortrængningseffekter og yderligere forenkle det samlede system.

               (17)Der er sket begrænsede fremskridt med hensyn til at fjerne de etablerings- og driftsmæssige restriktioner for detailhandel. Efter reformen, der overførte beføjelser vedrørende etablering af detailhandel til regionerne, er der indført nye regionale love, der forenkler den administrative tilladelsesprocedure. Der er imidlertid en bred margin for fortolkning af visse bestemmelser, hvilket risikerer at føre til uberettigede hindringer for markedsadgang. Forbrugerpriserne er fortsat højere end i nabolandene, og forskellene er større, end hvad der kan forklares ud fra de højere arbejdskraftomkostninger. Der er behov for en bred strategi for at løse disse problemer og sikre, at forbrugerne kan drage fordel af et marked med konkurrence og lavere priser.

               (18)En kraftig regulering af netværksindustrierne og visse liberale tjenesteydelser begrænser konkurrencen i Belgien, navnlig for ejendomsmæglere, arkitekter og revisorer. Hindringerne omfatter blandt andet restriktioner vedrørende ejerforhold og selskabsform for arkitekter, bestemmelser om uforenelighed, der forbyder samtidig udøvelse af enhver anden økonomisk aktivitet for alle typer revisionserhverv, begrænsninger for ejendomsmægleres adgang til erhvervet samt restriktioner vedrørende ejerforhold og stemmerettigheder. Hvis disse hindringer mindskes, kan det skabe en mere intens konkurrence, der vil medføre, at der kommer flere virksomheder ind på markedet, og at forbrugerne nyder godt af lavere priser. Europa-Kommissionen fremlagde i januar 2017 en pakke med foranstaltninger, der skal nedbryde barriererne på markederne for tjenesteydelser
                  12
               . Pakken omfatter en række anbefalinger rettet til Belgien om at gennemføre reformer, der tackler disse udfordringer.

               (19)Transportnettet repræsenterer et af de mest presserende investeringsgab. Myldretidstrafikken udgør et voksende problem, som underminerer landets tiltrækningskraft for udenlandske investorer og har betydelige økonomiske og miljømæssige omkostninger. Belgien forventes ikke at opfylde sit mål for reduktion af drivhusgasemissionerne inden 2020, og landet har alvorlige luftforureningsproblemer. De mest presserende udfordringer består i at forbedre den grundlæggende jernbane- og vejinfrastrukturer og etablere de manglende forbindelser mellem de vigtigste økonomiske centre. Samtidig er det vigtigt at tackle myldretidstrafikken ved at forbedre den offentlige transport, optimere trafikstyringen og fjerne markedsforvridninger og negative skatteincitamenter, f.eks. den gunstige behandling af firmabiler. Endnu en udfordring vedrører tilstrækkeligheden af den indenlandske elproduktion og forsyningssikkerheden i almindelighed. Ikkeplanlagte driftsafbrydelser i flere nukleare anlæg har givet anledning til bekymring over, hvordan udbuddet af og efterspørgslen efter elektricitet bringes i ligevægt, og de gentagne ændringer af tidsplanen for afvikling af nukleare anlæg skaber fortsat et klima, der ikke er befordrende for at træffe langsigtede investeringsbeslutninger. Selv om forsyningsrisiciene på kort sigt er mindsket, navnlig fordi den strategiske reserve er blevet forøget, og der er gjort visse fremskridt med at øge sammenkoblingen af energinettene, er de mere langsigtede investeringsbehov stadig betydelige. Foruden yderligere sammenkobling er der behov for intelligente net for at fremme efterspørgselsstyring. Da det tager lang tid at gennemføre projekter i energisektoren, og der bliver behov for stor erstatningskapacitet i løbet af det næste årti, er en hurtig indsats nødvendig, navnlig i form af indretning af en passende retlig ramme, der fremmer udviklingen af fleksibel kapacitet (inden for produktion, lagring og efterspørgselsstyring).

               (20)Belgien har gjort visse fremskridt med reformen af skattesystemet, især ved at flytte beskatningen fra arbejde til andre områder, hvilket gradvist vil mindske skattekilen på arbejde. Skatten på arbejde, herunder socialsikringsbidrag sænkes i flere omgange mellem 2016 og 2020. Virkningerne af den igangværende skattereform er begyndt at vise sig. Skattesystemet er dog fortsat komplekst med beskatningsgrundlag, der udhules af særlige fritagelser, fradrag og nedsættelser. Nogle af disse medfører indtægtstab, økonomiske forvridninger og en tung administrativ byrde. Skatteomlægningen synes ikke at være budgetmæssigt neutral, eftersom nedsættelsen af skatten på arbejde kun delvist modsvares af en stigning i andre skatter, hovedsagelig forbrugsafgifter. Der er stadig vide muligheder for at forbedre udformningen af skattesystemet ved at udvide skattegrundlaget yderligere og dermed skabe plads for lavere lovbestemte satser og begrænse antallet af forvridninger. Der er også et betydeligt potentiale for at gøre beskatningen mere miljøvenlig, bl.a. ved at ændre den gunstige skattebehandling af firmabiler og benzinkort, som bremser yderligere fremskridt i bekæmpelsen af trafikpropper, luftforurening og drivhusgasemissioner. Regeringen har planer om at ændre firmabilordningen, men de miljømæssige fordele af denne reform vil sandsynligvis være begrænsede.

               (21)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Belgiens økonomiske politik, som er offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Belgien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Belgien, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og EU-retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (22)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet, og dets holdning
                  13
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               HENSTILLER, at Belgien i 2017 og 2018 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Føre en finanspolitik i overensstemmelse med kravene i den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, hvilket indebærer en betydelig finanspolitisk indsats i 2018. Når der træffes politiske foranstaltninger, bør der lægges vægt på at opnå en finanspolitisk kurs, der bidrager til både at styrke det aktuelle opsving og sikre holdbarheden af de offentlige finanser i Belgien. Nå til en aftale om en realiserbar fordeling af de finanspolitiske mål blandt alle myndighedsniveauer og sikre en uafhængig finanspolitiske overvågning. Fjerne forvridende skatteudgifter. Forbedre de offentlige udgifters sammensætning for at skabe plads til investeringer i infrastruktur, herunder transportinfrastruktur.

               2.Sikre, at de dårligst stillede grupper, herunder personer med indvandrerbaggrund, har lige adgang til almen uddannelse og erhvervsuddannelse af høj kvalitet samt til arbejdsmarkedet.

               3.Fremme investering i videnbaseret kapital, navnlig gennem tiltag for at øge indførelsen af digital teknologi, samt innovationsspredning. Øge konkurrencen i de liberale erhverv og detailhandelen og styrke markedsmekanismerne i netværksindustrierne.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 501 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039, og P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  EUT C 92 af 24.3.2017, s. 1.

                     (7)
                  SWD(2017) 67 final.

                     (8)
                  Artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (11)
                  De offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af Unionsmidler, og ikke-diskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

                     (12)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final og COM(2016) 824 final.

                     (13)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 13.5.2015
            COM(2015) 256 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Tysklands nationale reformprogram for 2015og med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2015

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Tysklands nationale reformprogram for 2015

                  og med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2015

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget fra Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker.  Strategien fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker. Disse udgør tilsammen de "integrerede retningslinjer", som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling om Tysklands nationale reformprogram for 2014 og afgav sin udtalelse om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram for 2014. Den 28. november 2014 fremlagde Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 473/2013
                  5
                sin udtalelse om Tysklands udkast til budgetplan for 2015
                  6
               .

               (4)Den 28. november 2014 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  7
               , som markerede starten på det europæiske semester om samordning af de økonomiske politikker for 2015. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  8
               , hvori Tyskland blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (5)Den 18. december 2014 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne om at sætte skub i investeringer, fremskynde strukturreformer og forfølge en ansvarlig vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.

               (6)Den 26. februar 2015 offentliggjorde Kommissionen sin landerapport om Tyskland for 2015
                  9
               . Den analyserede Tysklands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget den 8. juli 2014. Landerapporten indeholder også resultaterne af den dybdegående undersøgelse i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer på grundlag af sin analyse, at Tyskland har makroøkonomiske ubalancer, som kræver politiktiltag og overvågning. Risiciene er vokset i lyset af de vedvarende utilstrækkelige private og offentlige investeringer, der hæmmer væksten og bidrager til det meget store overskud på de løbende poster, som fortsat skal følges nøje. Det er især nødvendigt at gøre noget for at mindske risikoen for, at den tyske økonomi påvirkes negativt, og for at denne på grund af sin størrelse også påvirker Den Økonomiske og Monetære Union negativt.

               (7)Den 28. april 2015 forelagde Tyskland sit nationale reformprogram for 2015 og den 16. april 2015 sit stabilitetsprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (8)Tyskland er på nuværende tidspunkt underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. Den tyske regering forventer fortsat et budgetoverskud i sit stabilitetsprogram for 2015. Den mellemfristede målsætning, som er et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, er fortsat opfyldt for hele programperioden. Den offentlige gældskvote forventes gradvist at falde til 61,5 % i 2019. Det makroøkonomiske scenarie bag budgetfremskrivningerne, som ikke er blevet godkendt af et uafhængigt organ, er baseret på forsigtige forventninger til væksten. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2015 forventes den strukturelle saldo at være højere end den mellemfristede målsætning. Bruttogælden forventes at falde støt til under kravene i gældsreglen. Det skaber det finanspolitiske råderum, der skal til for at øge investeringerne. På grundlag af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose fra 2015 er det Rådets opfattelse, at Tyskland forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

               (9)Forbundsregeringen har øget udgifterne til uddannelse og forskning, men andelen af offentlige udgifter, der går til uddannelse som en procentdel af BNP, er stadig under EU's gennemsnit, og de samlede udgifter til uddannelse og forskning når muligvis ikke den nationale målsætning på 10 % af BNP i 2015. Tyskland har til hensigt at øge de offentlige investeringer frem til 2018, bl.a. ved at investere yderligere 10 mia. EUR i infrastruktur og afsætte yderligere 5 mio. EUR til at understøtte investeringer i finansielt svage kommuner. Disse positive skridt synes imidlertid utilstrækkelige til at udligne det samlede investeringsefterslæb. Hvis Tyskland udnytter sit finanspolitiske råderum, vil landet være i stand til investere i det fremtidige økonomiske vækstpotentiale og tage hånd om det offentlige investeringsefterslæb, som navnlig skinner igennem i infrastrukturen og på kommunalt niveau. Tyskland har ikke gjort skattesystemet mere effektivt. Overordnet set synes muligheden for at flytte beskatningen til mere vækstorienterede indkomstkilder utilstrækkeligt udnyttet. Indtægterne fra løbende ejendomsskatter er stadig forholdsvis lave (0,5 % af BNP i 2012 mod 1,5 % i EU-28), og ejendomsvurderingerne er forældede, da de er baseret på markedsværdierne i 1963/64 i de vestlige forbundsstater og i 1935 i de østlige forbundsstater. Selv om en reform af den kommunale ejendomsskat (Grundsteuer) var en del af koalitionsaftalen og blev bebudet i de nationale reformprogrammer for 2014 og 2015, er der ikke sket noget konkret indtil videre. I stedet for at fokusere mere på de mindre fordrejende løbende ejendomsskatter, er tendensen med at øge skatten på overdragelse af ejendomme fortsat. Den kommunale selskabsskat (Gewerbesteuer) er ikke blevet revideret. Der opstår skævheder, fordi elementer, der ikke giver værdi, medtages i skattegrundlaget. Den administrative byrde ved beskatning af virksomheder og omkostningerne ved skatteopkrævning er stadig forholdsvis høje i Tyskland, og elektronisk skatteindberetning anvendes i mindre grad til at indberette personers og virksomheders indkomstskat end i resten af EU. Den igangværende revision af de finanspolitiske forbindelser mellem forbundsstaten, delstaterne og kommunerne giver mulighed for at styrke rammen for en holdbar finanspolitik, bl.a. ved at sikre tilstrækkelige offentlige investeringer på alle regeringsniveauer. Revisionen giver også mulighed for at forbedre fordelingen af kompetencerne til at forvalte indtægter og udgifter, forbedre effektiviteten af det horisontale finanspolitiske udligningssystem og af skatteforvaltningen.

               (10)Der er ikke truffet nogen foranstaltninger til at øge incitamentet til at gå senere på pension, hvilket synes bydende nødvendigt i lyset af det forventede stærke fald i antallet af tyskere i den erhvervsaktive alder og risikoen for mangel på kvalificerede arbejdstagere på mellemlang sigt. Skattekilen for arbejdstagere, der tjener mellem 50 % og 67 % af gennemsnitslønnen, har stort set været uændret siden 2001, og den er fortsat blandt de højeste i EU. De nylige reformer af de sociale sikringssystemer vil sandsynligvis medføre en yderligere stigning i bidragssatserne og øge skattekilen yderligere. Det kan medføre negative virkninger i form af lav deltagelse på arbejdsmarkedet og lavere disponibel indkomst. Skattens negative virkninger for væksten opvejes for tiden af en lav inflation. Med en dynamisk lønvækst og en lidt højere inflation i de kommende år risikerer denne skattemæssige skævhed imidlertid at resultere i betydelige ikke-diskretionære skattestigninger. De vil følgelig kunne påvirke den disponible indkomst. Der er sket begrænsede fremskridt med at opnå uddannelse for handikappede. Unge med indvandrerbaggrund har dobbelt så stor risiko for at forlade skolesystemet for tidligt. Det er sandsynligt, at de skattemæssige elementer vil være en vigtig faktor, der kan afholde sekundære forsørgere fra at tage et arbejde eller arbejde mere. Det er medvirkende til, at en lav andel af kvinder har fuldtidsarbejde, og at Tyskland har et af de laveste antal arbejdstimer for kvinder i gennemsnit i EU. Det forhold, at minijob er undtaget fra personlig indkomstskat og i mange tilfælde også undtager arbejdsgiveren fra at indbetale sociale bidrag, afholder også arbejdstagere fra at overgå til job, der giver en indtægt over beskatningsgrænsen for minijob på 450 EUR om måneden.

               (11)De politiske tiltag for at stimulere konkurrencen i servicesektoren, navnlig inden for de liberale erhverv, har været begrænsede. Væksten i arbejdsproduktiviteten inden for de liberale erhverv i Tyskland har været negativ eller tæt på nul i mere end et årti. Tyskland hører blandt de EU-medlemsstater, hvor lovgivningen giver mindst incitament til konkurrence inden for de liberale erhverv.  Begrænsningerne består bl.a. af krav til erhvervsmæssige kvalifikationer, selskabsform og kapitalkrav.  Der arbejdes på begrænsede ændringer af kapitalkravene i nogle forbundsstater, men man er stadig ikke i gang med en bred revision af disse begrænsninger. Tyskland deltager i den gensidige evaluering, der er lagt op til i direktivet om ændring af direktivet om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, men har endnu ikke truffet nogen foranstaltninger som følge af evalueringen. Konkurrencesituationen på de tyske markeder for gods- og passagertransport ad jernbane er ikke blevet væsentlig forbedret siden sidste år. Det er navnlig det svære konkurrencemiljø inden for passagertransport over lange distancer, der afholder nye spillere fra at gå ind på markedet. Sporadgangsafgifterne for langdistancepassagertransport er blandt de højeste i EU. Nye spilleres markedsandel på markedet for passagertransport over lange distancer ligger fortsat under 1 % og er faldende.

               (12)Som led i det europæiske semester har Kommissionen foretaget en omfattende analyse af Tysklands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2015. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, som Tyskland har truffet som opfølgning på de henstillinger, der blev rettet til landet de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Tyskland, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union ved på EU-plan at give input til kommende nationale beslutninger. De henstillinger, der afgives som led i Det Europæiske Semester, er afspejlet i henstilling 1 til 3 nedenfor.

               (13)På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået Tysklands stabilitetsprogram, og Rådet er af den opfattelse, at Tyskland overholder stabilitets- og vækstpagten
                  10
               .

               (14)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 3 nedenfor.

               (15)Som led i det europæiske semester har Kommissionen også foretaget en analyse af den økonomiske politik i euroområdet som helhed. På dette grundlag har Rådet udstedt specifikke henstillinger rettet til medlemsstater, der har euroen som valuta. Tyskland bør også sikre fuld og rettidig gennemførelse af disse henstillinger

               HENSTILLER, at Tyskland i 2015 og 2016 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Øge de offentlige investeringer i infrastruktur og uddannelse og forskning yderligere, bl.a. ved at udnytte det eksisterende finanspolitiske råderum. Fremme private investeringer, træffe foranstaltninger med henblik på at fremme effektiviteten af skattesystemet, navnlig ved at revidere den kommunale selskabsskat (Gewerbesteuer) og selskabsbeskatningen generelt og ved at modernisere skatteforvaltningen. Bruge den igangværende evaluering til at forbedre udformningen af de finanspolitiske forbindelser mellem forbundsstaten, delstaterne og kommunerne, især med henblik på at sikre tilstrækkelige offentlige investeringer på alle niveauer.

               2.Øge incitamentet til at gå senere på pension. Træffe foranstaltninger til at nedbringe den høje skat på arbejde og de høje socialsikringsbidrag, især for lavtlønnede, og rette op på den skattemæssige skævhed.  Revidere den skattemæssige behandling af minijob med henblik på at fremme overgang til andre former for beskæftigelse.

               3.Træffe mere ambitiøse foranstaltninger med det formål at stimulere konkurrencen i servicesektoren, navnlig inden for de liberale erhverv, ved at fjerne uberettigede begrænsninger som f.eks. krav til selskabsform, kapitalkrav og faste priser.  Afslutte den igangværende indenlandske evaluering af disse forhindringer og træffe opfølgende foranstaltninger for at opnå ovenstående. Fjerne de resterende konkurrenceforhindringer på markederne for gods- og passagertransport ad jernbane, især inden for passagertransport over lange distancer.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 256.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11.

                     (6)
                  C(2014) 8801 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904 final.

                     (9)
                  SWD(2015) 25 final.

                     (10)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

51999SC1902

Udkast til HENSTILLING NR. 1/1999 FREMSAT AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EF-SCHWEIZ om forenkling af visse former for veterinærkontrol af animalske tredjelandsprodukter, der forsendes i transit via Det Europæiske Fællesskab til Schweiz - Udkast til Fællesskabets fælles stillingtagen  /* SEK/99/1902 endelig udg. */

Udkast til HENSTILLING NR. 1/1999 FREMSAT AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EF-SCHWEIZ om forenkling af visse former for veterinærkontrol af animalske tredjelandsprodukter, der forsendes i transit via  Det Europæiske Fællesskab til Schweiz - Udkast til Fællesskabets fælles stillingtagen - (forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSE1. Aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz om forenkling af kontrol og formaliteter i forbindelse med godstransport trådte i kraft den 1. juli 1991 [1].[1] EFT L 116 af 8.5.1990, s. 18.2. I henhold til artikel 34 i Rådets direktiv 97/78/EF om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet [2] skal medlemsstaterne anvende de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet fra den 1. juli 1999.[2] EFT L 24 af 30.1.1998, s. 9.3. I Rådets direktiv 97/78/EF er der opstillet nye regler for veterinærkontrol, når der er tale om sendinger i transit fra et tredjeland til et andet via EF, for at beskytte dyre- og folkesundheden.4. De nye regler er fastsat i artikel 11 i direktiv 97/78/EF, særlig stk. 2, litra c), d) og e), hvori det kræves, at produkter i transit sendes under toldtilsyn fra ankomstgrænsekontrolstedet gennem EF til et nærmere angivet udgangsgrænsekontrolsted, hvor en embedsdyrlæge skal attestere, at de har forladt EF. Han skal kontrasignere det i bilag B viste certifikat, der ledsager sendingen, og returnere det til embedsdyrlægen på ankomstgrænsekontrolstedet for at bekræfte, at sendingen har forladt EF.5. De schweiziske myndigheder har udtrykt deres bekymring for, at kravet om en udgangskontrol af produkter, der sendes i transit via EF, kan medføre alvorlige forsinkelser af sendinger, som ankommer til grænsekontrolsteder på grænserne mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz.6. I den forbindelse forudses en styrkelse af samarbejdet mellem de schweiziske veterinærtjenester og veterinærtjenesterne i EF. Dette samarbejde vil blive tilrettelagt for visse grænsekontrolsteder, hvor der er risiko for, at trafikken bryder sammen uden en sådan aftale. 7. Kommissionen henstiller til Rådet, at det vedtager denne henstilling som Fællesskabets holdning i Den Blandede Kommission.Udkast tilHENSTILLING NR. 1/1999 FREMSAT AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EF-SCHWEIZom forenkling af visse former for veterinærkontrol af animalske tredjelandsprodukter, der forsendes i transit via  Det Europæiske Fællesskab til SchweizDen Blandede Kommission,som henviser til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz om forenkling af kontrol og formaliteter i forbindelse med godstransport, særlig artikel 5, artikel 11, stk. 1, og artikel 17, stk. 1, ogsom tager i betragtning, at det er nødvendigt at forudse en forenkling af visse former for veterinærkontrol af animalske produkter, der sendes i transit fra et tredjeland til Schweiz,HENSTILLER til aftalens parter:at de to parters veterinærmyndigheder samarbejder om at gennemføre den udgangskontrol, der kræves foretaget af sendinger i transit henhørende under direktiv 97/78/EF, efter proceduren i bilaget.Udfærdiget i Bruxelles, den  På Rådets vegne FormandBILAGAnvendelse af artikel 11, stk. 2, litra e), i Rådets direktiv 97/78/EF1. Proceduren i dette bilag gælder på følgende grænsekontrolsteder:- Frankrig: Saint-Julien / Bardonnex- Frankrig: Saint-Louis / Bâle- Tyskland: Weil am Rhein / Basel- Tyskland:  Konstanz Strasse / Kreuzlingen- Tyskland: Bietingen / Thayngen.2. Proceduren gælder for alle animalske produkter undtagen mælk og mejeriprodukter, æg og ægprodukter og honning.3. Når de schweiziske veterinærmyndigheder foretager kontrol ved sendingers ankomst til Schweiz, indsamler de bilag B-certifikaterne, der ledsager sendingerne. I hvert enkelt tilfælde kontrollerer myndighederne også, om der er overensstemmelse mellem bilag B-certifikaterne og produkterne.4. Principielt mødes EF-grænsekontrolstedets embedsdyrlæge to gange om ugen med den schweiziske embedsdyrlæge, der står for samordningen på et givet grænsekontrolsted, for- at gennemgå de Animo-meddelelser, der er modtaget fra ankomstgrænsekontrolstedet, tillige med de bilag B-certifikater, der er nævnt i punkt 3- at undersøge og drøfte alle problemer, der opstår som følge af de transitforsendelser, der er forudset i dette bilag.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 21.10.2015
            COM(2015) 601 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om oprettelse af nationale konkurrenceevneråd i euroområdet

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om oprettelse af nationale konkurrenceevneråd i euroområdet

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292 sammenholdt med artikel 121, stk. 2 og 136,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Der er behov for at forbedre koordineringen og overvågningen af udviklingen i konkurrenceevnen i Unionen, men den seneste krise har samtidig vist, at de medlemsstater, der har euroen som valuta ("eurolandene"), kan være særligt truede af en mulig opbygning og pludselig afvikling af makroøkonomiske ubalancer, der kan brede sig til andre eurolande. I mangel af fleksible nominelle valutakurser har de desuden brug for egnede mekanismer til at tilpasse sig landespecifikke chok. Faktorerne bag konkurrenceevnen er relevante både for akkumuleringen og korrektionen af makroøkonomiske ubalancer (f.eks. underskud på handelsbalancen eller på de løbende poster, stats- eller udlandsgæld) og for en effektiv tilpasning til asymmetriske chok. En forværret konkurrenceevne kan også forringe vækstudsigterne, hvilket gør det vanskeligere at tilbagebetale en høj gæld. En koordinering af de politikker, der påvirker faktorerne bag konkurrenceevnen, vil bidrage til at sikre, at udviklingen i konkurrenceevnen er forenelig med målet om en velfungerende økonomisk og monetær union. Denne henstilling er rettet til eurolandene, men de øvrige medlemsstater tilskyndes til at oprette tilsvarende råd.

               (2)Det europæiske semester og navnlig proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer som fastsat i forordning (EU) nr. 1176/2011 og (EU) nr. 1174/2011 danner rammen for en integreret samordning og overvågning af den økonomiske politik. I betragtning af behovet for at gøre fremskridt med gennemførelsen af strukturreformer på området for konkurrenceevne bør disse eksisterende mekanismer understøttes af et større nationalt engagement i reformdagsordenerne. Derfor forekommer det påkrævet at forbedre den uafhængige politiske ekspertise på nationalt plan og styrke den politiske dialog mellem Unionen og eurolandene.

               (3)Oprettelsen af nationale konkurrenceevneråd med ansvar for at overvåge resultater og politikker relateret til konkurrenceevnen bør bidrage til et øget ejerskab til de nødvendige politikker og reformer på nationalt plan og til at forbedre vidensgrundlaget for koordineringen af den økonomiske politik i Unionen på området for konkurrenceevne. Disse råd bør ikke alene vurdere udviklingen i konkurrenceevnen og politikkerne relateret hertil, men også yde politisk rådgivning vedrørende gennemførelsen af reformer under hensyn til særlige nationale forhold og etableret praksis.

               (4)Konkurrenceevnerådenes virkefelt bør dække konkurrenceevne i meget bred forstand. Rådenes mandat bør omfatte faktorer bag lønudviklingen såvel som faktorer uden for lønnen og produktivitetsfremmende foranstaltninger samt andre dynamiske forhold med relation til investeringer, innovation og økonomiens evne til at tiltrække virksomheder.

               (5)Konkurrenceevnerådene bør råde over tilstrækkelig kapacitet til at sikre økonomiske analyser af høj kvalitet, som kan danne basis for deres rådgivning.

               (6)Konkurrenceevnerådene bør være uafhængige af de ministerier eller offentlige myndigheder, der beskæftiger sig med konkurrenceevnespørgsmål. Desuden bør konkurrenceevnerådene være uvildige i den forstand, at de ikke udelukkende eller overvejende formidler holdningen blandt bestemte grupper af interessenter. Disse krav om uafhængighed og uvildighed skal sikre, at konkurrenceevnerådenes rådgivende funktion i tilstrækkelig grad afspejler ekspertvurderinger foretaget ud fra den almene interesse.

               (7)Konkurrenceevnerådenes egenskaber bør være i overensstemmelse med traktatens artikel 152 og tage hensyn til national praksis og de institutioner, der beskæftiger sig med løndannelse. I overensstemmelse med artikel 28 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder bør deres arbejde ikke berøre retten for arbejdstagere og arbejdsgivere – eller deres respektive organisationer – til at forhandle og indgå kollektive overenskomster på det relevante niveau eller til at træffe kollektive foranstaltninger i overensstemmelse med EU-retten og national lovgivning og praksis.

               (8)Kommissionen bør koordinere konkurrenceevnerådenes aktiviteter med henblik på at fremme opfyldelsen af euroområdets målsætninger og tage hensyn til input fra systemet med konkurrenceevneråd i forbindelse med samordningen af den økonomiske politik i Unionen.

               (9)Konkurrenceevnerådene bør samle og offentliggøre deres analyser og rådgivning i en årlig rapport. For at sikre at konkurrenceevnerådene i forbindelse med deres arbejde tager højde for euroområdets og Unionens målsætninger, bør der afholdes konsultationer mellem Kommissionen og rådene i forbindelse med udarbejdelsen af disse rapporter og under undersøgelsesbesøg i medlemsstaterne. Rapporterne vil bidrage til Kommissionens analyser som led i det europæiske semester og proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer.

               (10)For at lette koordineringen på overnationalt plan bør der være ét identificerbart konkurrenceevneråd i hver medlemsstat. Konkurrenceevnerådene kan dog for at varetage deres opgaver ordentligt ty til andre særskilte eksisterende organer, forudsat at de opfylder de fælles principper, der er nævnt ovenfor.

               (11)Overvågningen af efterlevelsen af de landespecifikke henstillinger bør forblive på EUniveau inden for det europæiske semester og anvendelsen af proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer som fastsat i forordning (EU) nr. 1176/2011,

               HAR VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               I. Formål og anvendelsesområde

               1.Formålet med denne henstilling er at oprette nationale konkurrenceevneråd med ansvar for at overvåge resultater og politikker relateret til konkurrenceevnen med henblik på at fremme varig økonomisk konvergens og øge ejerskabet til de nødvendige reformer på nationalt plan.

               2.Denne henstilling er rettet til eurolandene. De øvrige medlemsstater tilskyndes til at oprette tilsvarende organer.

               II. Oprettelse af konkurrenceevneråd

               3.Hver medlemsstat bør have et konkurrenceevneråd, som har til opgave at:

               a)
                     overvåge udviklingen i konkurrenceevnen i den pågældende medlemsstat under hensyntagen til faktorer, der kan påvirke prisen på og kvaliteten af varer og tjenesteydelser i forhold til globale konkurrenter på kort sigt (bl.a. lønomkostninger), samt mere langsigtede faktorer såsom produktivitet og innovationskapacitet, som ikke alene er relevante for de relative økonomiske resultater, men også for vækstpotentialet og evnen til at tiltrække investeringer, virksomheder og menneskelig kapital

               b)
                     bidrage til de nationale processer for løndannelse ved at stille relevante oplysninger til rådighed

               c)
                     overvåge politikker relateret til konkurrenceevne i den pågældende medlemsstat, herunder ved at bidrage til den efterfølgende evaluering af politikker, og

               d)
                     vurdere de politiske udfordringer og yde politisk rådgivning på konkurrenceevneområdet. I forbindelse med deres rådgivning bør konkurrenceevnerådene have den bredere euroområde- og EU-dimension for øje. Rådene bør bl.a. yde rådgivning om implementeringen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet retter til den pågældende medlemsstat som led i det europæiske semester.

               4.Hver medlemsstat bør udpege et enkelt konkurrenceevneråd, som kan ty til forskellige andre eksisterende organer.

               5.Konkurrenceevnerådene bør varetage deres aktiviteter løbende. De bør offentliggøre deres analyser og rådgivning i en årlig rapport. De bør have kontakt til Kommissionen og konkurrenceevnerådene i de øvrige medlemsstater med henblik på at koordinere deres holdninger.

               III. Konkurrenceevnerådenes egenskaber

               6.Konkurrenceevnerådene bør være strukturelt uafhængige eller have funktionel autonomi i forhold til de offentlige myndigheder i medlemsstaten, der beskæftiger sig med konkurrenceevnerelaterede spørgsmål (navnlig ministerier, forvaltninger, offentlige institutter eller organer). De bør være understøttet af nationale lovbestemmelser, som sikrer dem en høj grad af funktionel autonomi og ansvarlighed, bl.a.:

               a)en retlig status i henhold til nationale love eller bindende administrative bestemmelser

               b)at der ikke modtages instrukser fra offentlige myndigheder, der beskæftiger sig med konkurrenceevnerelaterede spørgsmål, eller fra noget andet offentligt eller privat organ

               c)evne til hurtigt at kommunikere med offentligheden

               d)procedurer for udnævnelse af medlemmer på grundlag af deres erfaring og kompetencer

               e)passende ressourcer og adgang til oplysninger til udførelse af deres mandat.

               7.Konkurrenceevnerådene bør høre relevante interessenter (nationale aktører eller grupper af aktører, f.eks. arbejdsmarkedets parter, som løbende deltager i den økonomiske og sociale dialog i medlemsstaterne), men de bør ikke udelukkende formidle en bestemt interessentgruppes holdninger og interesser.

               8.Konkurrenceevnerådene skal kunne foretage økonomiske og statistiske analyser af høj kvalitet, som bl.a. anerkendes i den akademiske verden.

               IV. Tilknytning til det europæiske semester

               9.Kommissionen bør lette koordineringen mellem de nationale konkurrenceevneråd og udveksle synspunkter med dem, navnlig for at sikre at rådene i deres arbejde også har euroområdets og EU's målsætninger for øje. Kontakten bør varetages forud for udarbejdelsen af de årlige rapporter og i forbindelse med undersøgelsesbesøg i medlemsstaterne.

               10.Den uafhængige ekspertise, som rådene yder, bl.a. i de årlige rapporter, vil bidrage til medlemsstaternes og Kommissionens analyser som led i det europæiske semester og proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer.

               V. Ansvarlighed og gennemsigtighed

               11.Som hovedregel bør rådenes analyser offentliggøres.

               VI. Afsluttende bestemmelser

               12.Medlemsstaterne opfordres til at implementere principperne i denne henstilling senest den [date of adoption of this recommendation + 6 months].

               13.Kommissionen opfordres til senest den [date of adoption of this recommendation + 12 months] at udarbejde en statusrapport på grundlag af de relevante oplysninger fra medlemsstaterne om implementeringen og egnetheden af denne henstilling, herunder med en vurdering af om det er nødvendigt at vedtage bindende bestemmelser.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand