title: Rådets henstilling af 14. juli 2015 om Maltas nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Maltas konvergensprogram for 2015

text:
               18.8.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 272/80

         RÅDETS HENSTILLING
   af 14. juli 2015
   om Maltas nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Maltas konvergensprogram for 2015
   (2015/C 272/21)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker. Strategien fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 14. juli 2015 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, og den 21. oktober 2010 vedtog det en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (2). Disse udgør tilsammen de »integrerede retningslinjer«, som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling (3) om Maltas nationale reformprogram for 2014 og afgav sin udtalelse om Maltas opdaterede stabilitetsprogram for 2014. Den 28. november 2014 forelagde Kommissionen som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 (4), sin udtalelse om Maltas udkast til budgetplan for 2015.

               (4)

               Den 28. november 2014 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker for 2015. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (5) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Malta ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (5)

               Den 18. december 2014 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne om at fremme investeringer, intensivere strukturreformer og forfølge en ansvarlig vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.

               (6)

               Den 26. februar 2015 offentliggjorde Kommissionen sin landerapport om Malta for 2015. Den analyserede Maltas fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget den 8. juli 2014.

               (7)

               Den 17. april 2015 afleverede Malta sit nationale reformprogram for 2015, og den 30. april 2015 sit stabilitetsprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (8)

               Efter at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud blev afsluttet i juni 2015, er Malta nu underlagt den præventive del af stabilitets- og vækstpagten (6). I sit stabilitetsprogram for 2015 planlægger regeringen en gradvis nedbringelse af det samlede underskud til 1,6 % af BNP i 2015 og 0,2 % af BNP i 2018. Baseret på Kommissionens forårsprognose fra 2015 kan det uforholdsmæssigt store underskud betragtes som korrigeret i 2014. Ifølge stabilitetsprogrammet regner regeringen med at nå den mellemfristede målsætning om et strukturelt set balanceret budget senest i 2019 et år efter programperiodens slutning. Den offentlige gældskvote forventes ifølge stabilitetsprogrammet at blive gradvist mindre og nå ned på 61,2 % i 2018. Det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Der er tilsyneladende risiko for en vis afvigelse fra den krævede tilpasning på 0,6 % af BNP i retning af den mellemfristede målsætning i både 2015 og 2016. I 2015 forventes forbedringen af den strukturelle saldo at blive 0,1 % af BNP, hvilket er under kravet. Selv om den planlagte tilpasning for 2016 er i overensstemmelse med kravet, er der risiko for en vis afvigelse i løbet af 2015 og 2016 tilsammen. De foranstaltninger, der skal støtte målene for de samlede underskud fra 2016 og fremefter, er ikke tilstrækkeligt specificeret. Der vil derfor være behov for yderligere foranstaltninger i 2015 og 2016. På baggrund af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og Kommissionens forårsprognose fra 2015 finder Rådet, at Malta i det store og hele kan forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

               (9)

               Holdbarheden af Maltas offentlige finanser er truet på lang sigt, navnlig de stigende aldersrelaterede udgifter taget i betragtning. Den lovbestemte hævelse af pensionsalderen bliver indført meget langsomt i pensionssystemet, og der er ingen særlig sammenhæng mellem den lovbestemte pensionsalder og den forventede levetid. Malta har håndteret udfordringerne i pensionssystemet gennem arbejdsmarkedsforanstaltninger og indførelsen af pensioner under en tredje søjle, ligesom landet er kommet med yderligere politiske erklæringer i sit nationale reformprogram, men foranstaltninger, som markant skal forbedre systemets bæredygtighed og tilstrækkelighed, mangler stadig at blive bebudet og gennemført. Gennemførelsen af strategien for det nationale sundhedsvæsen fra 2014 er startet og har til formål at maksimere sundhedsvæsenets effektivitet og øge dets finansielle holdbarhed. Dette skal overvåges.

               (10)

               Malta har iværksat foranstaltninger, som skal hjælpe befolkningen med at skabe balance mellem arbejde og familieliv. Det sker navnlig via finanspolitiske incitamenter, fortsat mulighed for gratis børnepasning og indførelse af fleksible arbejdsordninger. Samtidig kan efterspørgslen efter uformel langtidspleje og manglen på passende færdigheder betyde, at ældre kvinder forhindres i at søge ud på arbejdsmarkedet. En national strategi til fremme af læsefærdighederne og en strategi mod skolefrafald blev offentliggjort i juni 2014. Der arbejdes desuden på at afstemme uddannelsesresultaterne efter arbejdsmarkedets behov, om end der fortsat mangler håndgribelige resultater.

               (11)

               Der er gjort en indsats for at skabe en ramme for brugen af venturekapitalfonde og lette adgangen til kapitalmarkeder, navnlig gennem iværksætterordningen Malta Enterprise og det bebudede startkapitalprogram. En udviklingsbank er ligeledes ved at blive etableret, hvilket skal overvåges.

               (12)

               Maltas indsats for at bekæmpe skatteunddragelse og tilskynde til overholdelse af skattereglerne gennem en strømlinet ramme for skatteopkrævning går i den rigtige retning. Til trods for, at arbejdet er i gang, er der behov for konkrete foranstaltninger, der kan fremskynde brugen af elektroniske betalinger.

               (13)

               De offentlige udbudsprocedurer er nu mindre langvarige takket være indførelsen af obligatoriske e-udbud og en styrkelse af de relevante offentlige instanser. Varigheden vil blive endnu kortere med indførelsen af de bebudede foranstaltninger, navnlig ansættelsen af yderligere personale og lanceringen af et sporingssystem. Transportomkostninger spiller en væsentlig rolle for Maltas økonomi. Der er for nyligt iværksat en reform af transportområdet, men regeringen mangler stadig at fremlægge en omfattende transportstrategi.

               (14)

               Det nationale reformprogram indeholder foranstaltninger vedrørende en reform af retssystemet ud over dem, der er indeholdt i landerapporten. Malta har som resultat heraf gjort visse fremskridt med hensyn til at gennemføre den landespecifikke henstilling fra 2014 om at øge retssystemets effektivitet. Et udkast til lov er desuden ved at blive gjort færdigt. Når loven er vedtaget og gennemført, forventes den at forbedre retssystemets effektivitet yderligere, navnlig via digitalisering af retssagerne og øget brug af alternative tvistbilæggelsesmekanismer.

               (15)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen foretaget en omfattende analyse af Maltas økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2015. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, som Malta har truffet som opfølgning på de henstillinger, der blev rettet til landet de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Malta, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 til 4 nedenfor.

               (16)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået stabilitetsprogrammet og Rådets udtalelse (7) afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (17)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen også foretaget en analyse af den økonomiske politik i euroområdet som helhed. På dette grundlag har Rådet vedtaget særlige henstillinger rettet til de medlemsstater, der har euroen som valuta (8). Som et land, der har euroen som valuta, bør Malta også sikre fuld og rettidig gennemførelse af disse henstillinger,

         HENSTILLER, at Malta i 2015 og 2016 træffer foranstaltninger med henblik på:

               1)

               Efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud at nå en finanspolitisk tilpasning på 0,6 % af BNP i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2015 og 2016.

               2)

               At træffe foranstaltninger til forbedring af basale færdigheder og yderligere forebygge skolefrafaldet ved at sørge for lærernes fortsatte faglige udvikling.

               3)

               At sikre de offentlige finansers langsigtede holdbarhed, fortsætte den igangværende pensionsreform, f.eks. ved fremskyndelse af den allerede vedtagne forhøjelse af den lovbestemte pensionsalder og ved fortsat at knytte den sammen med ændringer af den forventede levealder.

               4)

               At øge små virksomheder og mikrovirksomheders adgang til finansiering, herunder navnlig finansiering uden om bankerne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2015.

            På Rådets vegne

         P. GRAMEGNA

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Opretholdt ved Rådets afgørelse 2014/322/EU af 6. maj 2014 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2014 (EUT L 165 af 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Rådets henstilling af 8. juli 2014 om Maltas nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Maltas konvergensprogram for 2014 (EUT C 247 af 29.7.2014, s. 83).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 af 21. maj 2013 om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet (EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

      (6)  Rådets afgørelse (EU) 2015/1025 af 19. juni 2015 om ophævelse af afgørelse 2013/319/EU om et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta (EUT L 163 af 30.6.2015, s. 35).

      (7)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

      (8)  EUT C 272 af 18.8.2015, s. 98.


				|

		52012DC0303

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Den Tjekkiske Republiks nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram for 2012-2015 /* COM/2012/0303 final - 2012/ () */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Den Tjekkiske Republiks nationale
reformprogram for 2012
og med Rådets udtalelse om Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram
for 2012-2015
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
under henvisning til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[3],

som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske
politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       Den 13. juli 2010 vedtog
Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og
Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en
afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[4], som tilsammen udgør de
"integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at
tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 12. juli 2011 vedtog
Rådet en henstilling om Den Tjekkiske Republiks nationale reformprogram for
2011 og afgav udtalelse om Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram for
2011-2014.
(4)       Den 23. november 2011 vedtog
Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på det
andet europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som
er forankret i Europa 2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog Kommissionen
på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[5], hvori den ikke identificerede
Den Tjekkiske Republik som en af de medlemsstater, hvor der skulle udføres en
dybdegående undersøgelse.
(5)       Den 2. marts 2012 tilsluttede
Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finansiel stabilitet, finanspolitisk
konsolidering og vækstfremmende tiltag. Det understregede nødvendigheden af at
videreføre en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering,
genetablere normale lånemuligheder for økonomien, fremme vækst og
konkurrenceevne, bekæmpe arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen
og modernisere den offentlige forvaltning.
(6)       Den 25. april 2012 afleverede
Den Tjekkiske Republik sit konvergensprogram for perioden 2012-2015 og den 13.
april 2012 sit nationale reformprogram for 2012. For at tage hensyn til de
indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(7)       Baseret på vurderingen af
konvergensprogrammet for 2012 i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97
er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner
grundlag for programmets budgetfremskrivninger, er plausibelt. Ifølge
konvergensprogrammet forventes BNP-væksten at nå 0,2 % og 1,3 % i
2012 og 2013 sammenlignet med henholdsvis 0 % og 1,5 % i 2012 og 2013
ifølge Kommissionens forårsprognose af 2012. Programmets budgetstrategi har til
formål at skabe balance i budgettet i 2016. Det offentlige underskud på
2,9 % af BNP i 2013 er i tråd med fristen for korrektionen af det
uforholdsmæssigt store underskud, jf. Rådets henstilling af 2. december 2009.
Den årlige finanspolitiske indsats på 0,9 % af BNP i perioden 2010-2013,
der bygger på en (genberegnet) strukturel saldo[6],
ligger en anelse under indsatsen på 1 % af BNP, som Rådet henstillede til.
I programmet bekræftes den tidligere mellemfristede budgetmålsætning om et
underskud på 1 % af BNP, som afspejler de krav i stabilitets- og
vækstpagten, der skal opfyldes i 2015. Fremskridt med hensyn til at opfylde den
mellemfristede budgetmålsætning udgør 0,8 % og 0,7 % af BNP i
henholdsvis 2014 og 2015, baseret på den (genberegnede) strukturelle saldo, og
vækstraten for de offentlige udgifter er i overensstemmelse med stabilitets- og
vækstpagtens udgiftsmål. Programmets budgetmæssige fremskrivninger er forbundet
med adskillige usikkerhedsfaktorer. Loven om finansiel godtgørelse til kirker,
som i øjeblikket drøftes i det nationale parlament, vil øge det offentlige underskud
med 1,5 % af BNP i året efter ikrafttrædelsen. Mere generelt indebærer
arten og omfanget af de planlagte konsolideringsforanstaltninger på både
indtægts- og udgiftssiden en betydelig risiko for holdbarheden af den
finanspolitiske tilpasning efter programperioden. Budgettilpasningen har
hidtil først og fremmest været baseret på lineære nedskæringer, som også
påvirker vækstfremmende udgifter. Yderligere besparelser, der beløber sig til
næsten 1 % af BNP, i udgifterne til den offentlige forvaltning er planlagt
i perioden 2013 – 2015, men programmet indeholder ikke tilstrækkeligt præcise
oplysninger herom. Endelig er hovedparten af de planlagte indtægtsforøgende
foranstaltninger af midlertidig art og forventes at udløbe i 2015. Ifølge
programmet forventes gældskvoten at toppe på 45,1 % af BNP i 2013 og
derefter aftage, fortrinsvis på grund af den forventede løbende forbedring af
den primære saldo.
(8)       I 2011 godkendte de tjekkiske
myndigheder en forhøjelse af den nedsatte momssats og punktafgifterne på tobak;
de godkendte også en større skattereform, som påvirker beskatningen af
arbejdskraften, og som forventes at træde i kraft i 2014. Der er vedtaget
yderligere ændringer af skattesystemet på regeringsplan i april 2012. Nogle af
disse ændringer vedrører miljøafgifter og boligbeskatning, som i øjeblikket
beskattes for lavt. De foreslåede bestemmelser om arbejdskraftbeskatningen har
en midlertidig karakter, hvilket vil skabe yderligere omkostninger ved at
overholde disse og gøre dem mindre forudsigelige for skatteyderne. Endvidere
tages der i det nye forslag kun delvist højde for den lave reelle beskatning af
selvstændige erhvervsdrivende sammenlignet med lønmodtagere, fordi der gøres
udstrakt brug af faste beløb og skattefradrag. Endelig vedtog regeringen foranstaltninger
til bekæmpelse af svig med moms og brændstofafgifter og tog de første skridt
til at indføre en fælles skatteinddrivelsesinstans. Men overholdelsen af
skattereglerne er stadig et problem, og det nuværende skatteopkrævningssystem
bygger ikke på en koordineret helhedsstrategi for overholdelse af
skattereglerne.
(9)       Den tjekkiske regering
godkendte og gennemførte til dels en reform af pensionssystemet med henblik på
at genskabe finanspolitisk holdbarhed og øge pensionsopsparingen. De
fremskrevne finanspolitiske ubalancer i pensionssystemet er stadig høje i
forhold til EU-gennemsnittet. En eksplicit sammenkædning mellem den gældende
pensionsalder og den forventede levealder indgik ikke i reformen. Den nye
finansierede søjles kapacitet til at bidrage til højere gennemsnitlige
pensioner i fremtiden afhænger af, hvilken andel af arbejdstagerne, navnlig
yngre arbejdstagere, der deltager i den, og af det forventede afkast på lang
sigt. Der blev imidlertid ikke bebudet foranstaltninger med henblik på at stimulere
arbejdsmarkedsdeltagelsen inden for denne søjle, og der bør gives mere
vejledning til potentielle opsparere. Derudover udgør den nye
førtidspensionsordning, som regeringen har foreslået, en væsentlig risiko for
reformernes troværdighed og rækkevidde med hensyn til at opnå såvel en effektiv
forhøjelse af pensionsalderen som tilstrækkelige pensioner.
(10)     Den samlede arbejdsløshed
ligger under EU-gennemsnittet, men kvinder med børn og andre udsatte grupper
har vanskeligt ved at udnytte deres potentiale på arbejdsmarkedet. Et tidligere
tilbagevenden fra forældreorlov, hvilket ville forebygge tab af færdigheder,
forudsætter lettere adgang til børnepasning især for børn under tre år. I den
forbindelse lempede regeringen de tekniske krav til etablering af børnehaver,
der drives som selskaber, og den påtænker at indføre skattefordele for at
opmuntre til at udbrede privat børnepasning, og derigennem gennemfører den
henstillingerne delvist. Men eftersom kun 3 % af børn under 3 år passes i
formel børnepasning (i forhold til 24 % i EU-27 i 2009), er der behov for
yderligere foranstaltninger med henblik på at øge arbejdsmarkedsdeltagelsen for
forældre med småbørn.
(11)     Der er vedtaget flere
foranstaltninger for at forbedre den offentlige arbejdsformidling (PES).
Regionale arbejdsformidlingskontorer blev underlagt et nyt centralt
arbejdsformidlingskontor, og som led i en bredere reform af de sociale ydelser
blev ansvaret for udbetaling af sociale ydelser uden for forsikringsordningen
overført fra kommunerne til arbejdsformidlingskontorer. Den heraf følgende
øgede arbejdsbyrde vil imidlertid lægge yderligere pres på de offentlige
arbejdsformidlingers personale, hvor antallet af ansatte faldt med 12 % i
2011. Med henblik på at forbedre arbejdsformidlingen er der indført en ordning
med udlicitering af arbejdsformidlingsydelser til private agenturer.
Gebyrstrukturen synes imidlertid utilstrækkelig. Der er behov for en yderligere
indsats for at sikre bedre kvalitet og effektivitet på områderne uddannelse,
jobsøgningsbistand og individualiserede tjenester. De nødvendige midler og
incitamenter vil skulle tilvejebringes. Effektiviteten bør vurderes for at
målrette ordningen bedre, hvis interventionerne og finansieringen af
aktiveringsprogrammerne gøres resultatorienteret.
(12)     Der stadig er rige muligheder
for at forbedre den offentlige forvaltnings effektivitet trods de seneste
forbedringer på nogle områder, f.eks. e-forvaltningsydelser og reduktion af
virksomhedernes administrative byrde. Hovedresultatet med hensyn til strategien
for korruptionsbekæmpelse er vedtagelsen af den nye lov om offentlige indkøb,
der har været i kraft siden april 2012. Ikke desto mindre vil en korrekt
håndhævelse og gennemførelse af loven være afgørende for dens troværdighed og
effektivitet. Der er endnu ikke taget skridt til at behandle spørgsmålet om
anonym aktiebesiddelse. Loven om offentlige ansatte er stadig under
udarbejdelse, men må vedtages hurtigst muligt for at give forvaltningen den
fornødne stabilitet. Endvidere har uregelmæssigheder i forbindelse med
offentlige indkøb og det faktum, at den offentlige forvaltnings styrings- og
kontrolsystemer ikke fungerer optimalt, været væsentlige kilder til problemer i
forbindelse med anvendelsen af EU's midler.
(13)     Den tjekkiske økonomi har
behov for at mobilisere faktorer, der letter overgangen til innovationsbaseret
vækst, højere merværdi og menneskelig kapital, fordi mulighederne for
yderligere reel konvergens, der bygger på kapitalintensiv vækst, forekommer
relativt begrænsede. En reform af de videregående uddannelser drøftes i
øjeblikket. Selv om denne reform omfatter en gennemgang af den nuværende
akkrediteringsproces, er den ikke tilstrækkeligt præcis i henseende til det
centrale spørgsmål om standarder for evaluering af kvaliteten, og da der ikke
foretages en systematisk indsamling og analyse af data, har reformen ikke
opnået støtte fra akademiske kredse. Efter at tjekkiske elever har oplevet en
tilbagegang i deres resultater, har regeringen iværksat foranstaltninger for at
sikre minimuslæringsresultater tillige med en strategi for landsdækkende
computerbaserede prøver. Disse foranstaltninger er imidlertid alt for
afgrænsede til at øge kvaliteten af og ligheden i den obligatoriske skolegang.
(14)     Inden for rammerne af det
europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Den
Tjekkiske Republiks økonomiske politik. Den vurderede konvergensprogrammet og
det nationale reformprogram. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans
for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Den Tjekkiske
Republik, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's
regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske
styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende
nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger i henhold til "det
europæiske semester" afspejles i henstilling 1 til 6 nedenfor.
(15)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet undersøgt Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram, og Rådets udtalelse[7] afspejles især i henstilling 1
nedenfor,
HENSTILLER, at Den Tjekkiske Republik i
perioden 2012-2013 tager skridt til:
1.           at sikre de planlagte
fremskridt i henseende til en rettidig korrektion af det uforholdsmæssigt store
underskud. I dette øjemed bør budgettet for 2012 gennemføres fuldt ud, og der
foretages en specifikation af varige foranstaltninger, der vil være nødvendige
for i 2013 at opnå den gennemsnitlige årlige strukturtilpasning, som er angivet
i Rådets henstilling som led i proceduren for uforholdsmæssigt store underskud.
Efterfølgende sikres en passende strukturjusteringsindsats for derigennem at
gøre tilstrækkelige fremskridt med hensyn til den mellemfristede målsætning, og
herunder opfyldes udgiftsmålet. I den forbindelse bør lineære nedskæringer
undgås, vækstfremmende udgifter beskyttes, og bestræbelserne på at forbedre de
offentlige udgifters effektivitet optrappes. Råderummet for skattestigninger,
som skader væksten mindst muligt, udnyttes. Den høje skattebyrde på
arbejdskraft overflyttes til boligskatter og miljøafgifter. Forskellene i den
skattemæssige behandling af lønmodtagere og selvstændige mindskes. Der bør
træffes foranstaltninger til at forbedre skatteopkrævningen, nedbringe
skatteunddragelse og forbedre overholdelsen af skattereglerne, herunder ved at
gennemføre en fælles inddrivelsesinstans for alle skatter og afgifter
2.           at indføre yderligere
ændringer af den offentlige pensionsordning for at sikre dens holdbarhed på
lang sigt. Planer om at muliggøre en tidligere fratrædelse fra arbejdsmarkedet
bør genovervejes. Der bør sikres en bred deltagelse af unge arbejdstagere i den
påtænkte finansierede ordning med henblik på at forbedre pensionernes
tilstrækkelighed
3.           at træffe yderligere
foranstaltninger for at øge udbuddet af pasningsfaciliteter til børn i
førskolealderen til rimelige priser og af god kvalitet
4.           at styrke offentlige
arbejdsformidlingstjenester ved at øge kvaliteten og effektiviteten af
uddannelse, jobsøgningsbistand og individualiserede tjenester, herunder af udliciterede
tjenester
5.           hurtigst muligt at vedtage og
gennemføre loven om offentlige ansatte for at fremme den offentlige
forvaltnings stabilitet og effektivitet og dermed undgå uregelmæssigheder. En
passende gennemførelse af den nye lov om offentlige indkøb bør sikres.
Spørgsmålet om anonym aktiebesiddelse behandles. En korrekt anvendelse af
EU-midler sikres, og kampen mod korruption intensiveres
6.           at
vedtage den nødvendige lovgivning, hvorved der indføres et gennemskueligt og
klart defineret system til evaluering af videregående uddannelsesinstitutioners
og forskningsinstitutioners kvalitet. Det bør sikres, at finansieringen er
holdbar, og at den knyttes til resultatet af kvalitetsvurderingen. Der bør
etableres en evalueringsramme, som er målrettet en forbedring af den
obligatoriske undervisning.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               KOM(2012) 303 endelig.
[3]               P7_TA(2012) 0048 og P7_TA(2012) 0047.
[4]               Rådets afgørelse 2012/238/EF af 26. april 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Konjunkturkorrigerede saldo eksklusive
engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af
Kommissionen på grundlag af oplysningerne i programmet efter den i fællesskab
aftalte metode.
[7]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


title: Rådets henstilling af 12. juli 2016 om Portugals nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2016

text:
               18.8.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 299/109

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2016
   om Portugals nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2016
   (2016/C 299/26)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Portugal blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet. Den 18.-19. februar 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 8. marts 2016 blev den vedtaget af Rådet (3). Da Portugal har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i den Økonomiske og Monetære Union, bør Portugal sikre en fuldstændig og rettidig implementering af denne henstilling.

               (2)

               Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Portugal offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Portugals fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og opfyldelsen af de nationale Europa 2020-mål. Rapporten indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Den 8. marts 2016 fremlagde Kommissionen resultaterne af den dybdegående undersøgelse. Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Portugal er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. Navnlig den omfattende nettogæld over for udlandet samt privat og offentlig gæld og en høj andel af misligholdte lån udgør svagheder i en kontekst med høj arbejdsløshed. Der savnes tiltag vedrørende produkt- og tjenestemarkederne, omlægning af virksomhedernes gæld, finanspolitiske forhold og udvalgte arbejdsmarkedsområder.

               (3)

               Den 29. april 2016 fremlagde Portugal sit nationale reformprogram for 2016 og sit stabilitetsprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Portugals nationale reformprogram er tilstrækkeligt ambitiøst til at sætte ind over for de uforholdsmæssigt store ubalancer, og der redegøres heri for relevante foranstaltninger til at forbedre konkurrenceevnen og reducere den private gæld, og der henvises til udfordringerne i landerapporten for 2016 og til euroområdehenstillingerne med fokus på behovet for flere investeringer og for at sikre de offentlige finansers bæredygtighed. Hvis disse foranstaltninger gennemføres fuldt ud og hurtigt, ville de bidrage til at mindske Portugals makroøkonomiske ubalancer. Ud fra en vurdering af Portugals politiktilsagn er der på indeværende tidspunkt ikke behov for at fremskynde proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer.

               (4)

               Der er taget hensyn til landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (5)

               Portugal er i øjeblikket underlagt den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. Portugal fik hverken korrigeret det uforholdsmæssigt store underskud inden udgangen af 2015 eller ydet den finanspolitiske indsats, som Rådet havde efterlyst. I sit stabilitetsprogram for 2016 har regeringen planlagt at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud og nå ned på et samlet underskud på 2,2 % af BNP i 2016. Når der er opnået en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, vil Portugal være underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og overgangsreglerne for gældskriteriet. Den (genberegnede (5)) strukturelle saldo forventes kun at blive forbedret med ca. 0,35 % af BNP pr. år, hvilket er mindre end de krævede 0,6 % af BNP, mellem 2016 og 2020, og den mellemfristede budgetmålsætning — et strukturelt overskud på 0,25 % af BNP — forventes ikke at kunne nås inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde til 124,8 % i 2016 og at fortsætte med at falde til 110,3 % i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er temmelig optimistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at bidrage til virkeliggørelsen af de planlagte underskudsmål for 2017 og fremefter, er desuden endnu ikke tilstrækkeligt specificerede. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 ventes det offentlige underskud at nå ned på 2,7 % af BNP i 2016, hvilket er mindre end traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, og ned på 2,3 % af BNP i 2017. Eftersom det strukturelle underskud ventes at blive en smule større i 2016 og 2017, stemmer den finanspolitiske indsats ikke overens med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det forventes desuden heller ikke, at Portugal opfylder overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2017. På grundlag af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Portugal ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil derfor være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overholdelse i 2016 og 2017.

               (6)

               I henhold til artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1467/97 vil Kommissionen regelmæssigt overvåge gennemførelsen af Portugals indsats for at efterleve henstillingen fra Rådet af 21. juni 2013 efter artikel 126, stk. 7, i TEUF, og Kommissionen vil derfor fremsætte en henstilling til Rådet om, hvilke passende skridt, der skal tages inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

               (7)

               Rettidig og korrekt gennemførelse af den reviderede budgetrammelov, loven om kontrol af forpligtelser og yderligere forbedringer af skatteopkrævningen og kontrollen med udgifter kan i væsentlig grad bidrage til at sikre den krævede finanspolitiske tilpasning. Portugal står over for den dobbelte udfordring at sikre langsigtet finanspolitisk bæredygtighed i sundhedsvæsenet og samtidig opretholde den nuværende adgang til sundhedspleje gennem effektivitetsforbedringer i systemet. På nuværende tidspunkt er de offentlige udgifters andel af de samlede sundhedsudgifter i Portugal en af de laveste i Unionen, men den forventede stigning på 2,5 % af BNP frem mod 2060 i de offentlige udgifter til sundhedsvæsenet er den højeste. På trods af de langsigtede udfordringer med hensyn til bæredygtighed i sundhedssektoren er der endnu ikke truffet omfattende foranstaltninger til at forbedre sygdomsforebyggelses- og folkesundhedspolitikkerne og til at sikre primær sundhedspleje i en tidlig og mindre omkostningskrævende fase. På kort sigt forbliver det en stor udfordring at sikre en korrekt budgetplanlægning og -gennemførelse i hospitalerne for at afvikle restancer. Selv om pensionssystemets langsigtede bæredygtighed blev håndteret i de seneste reformer, er der fortsat bæredygtighedsudfordringer på kort og mellemlang sigt. Det offentlige pensionssystem er karakteriseret ved en høj afhængighed af budgetoverførsler og ved generationsbestemte uligheder. Gennemførelsesforsinkelser og mangel på tiltag er stadig til hinder for de statsejede virksomheders finanspolitiske holdbarhed, navnlig i transportsektoren. Det er helt afgørende, at der i deres omstruktureringsplaner indgår effektivitetsfremmende foranstaltninger, således at der kan opnås budgetbesparelser.

               (8)

               Der er gjort en betydelig indsats for at forhindre skatteunddragelse gennem yderligere forbedringer af skatteadministrationen. Der er ved at blive truffet foranstaltninger til at bekæmpe skattesvig, forbedre deling af oplysninger med finansielle institutioner og til at styrke rammerne for bekæmpelse af hvidvaskning af penge. På trods af de fremskridt, der er gjort, er det stadig muligt at forbedre skatteopkrævningen. Det ville også tilskynde til investeringer, hvis der blev gennemført en reform af skatteadministrationen med henblik på at øge dens effektivitet.

               (9)

               Den generelle lønudvikling har været moderat, hvilket er i overensstemmelse med den høje arbejdsløshed og behovet for at fremme tilpasningen i forhold til udlandet samt i overensstemmelse med produktivitetsvæksten på mellemlang sigt. Kollektive overenskomster på sektorplan har fremmet denne tendens, selv om det kollektive overenskomstsystem stadig begrænser rækkevidden af justeringer i de enkelte virksomheder. I en kontekst med lav inflation og høj arbejdsløshed blev minimumslønnen i januar 2016 hævet fra 505 til 530 EUR pr. måned, og den skal efter planen forhøjes yderligere til 600 EUR pr. måned i 2019 (med udbetaling 14 gange om året). Portugal ligger placeret midt i feltet med hensyn til EU-minimumslønningerne udtrykt i procent af de gennemsnitlige lønninger, men er blandt de lande, der har den højeste minimumsløn udtrykt i procent af gennemsnitslønnen. Det er udtryk for, at lønfordelingen i Portugal går i retning af lave lønninger, og at yderligere forhøjelser af minimumslønnen hurtigt kunne øge andelen af arbejdstagere i denne kategori, som i 2016 tegnede sig for næsten en fjerdedel af alle arbejdstagere. Selv om dette kunne bidrage til at begrænse antallet af arbejdende fattige, resulterer det også i en fladere lønstruktur og dermed et generelt lønpres i opadgående retning. Hvis denne udvikling ikke ledsages af produktivitetsstigninger, kan det være til skade for beskæftigelsen og udviklingen i konkurrenceevnen, navnlig for arbejdskraftintensive brancher. Den risikerer også at reducere incitamenterne til at investere i færdigheder.

               (10)

               Der var en fortsat positiv udvikling på det portugisiske arbejdsmarked i 2014 og 2015, og der er gjort en betydelig indsats for at reformere aktiveringspolitikkerne, modernisere den offentlige arbejdsformidling og nå bedre ud til ikkeregistrerede unge, selv om der stadig er gennemførelsesudfordringer. Set i lyset af den seneste forværring af den sociale situation, navnlig med hensyn til den tiltagende børnefattigdom, er der også truffet vigtige foranstaltninger til at styrke den sociale bistand, navnlig under ordningen for minimumsløn, børnepenge og lave pensioner. Der er behov for at vurdere, i hvilket omfang disse foranstaltninger reducerer omfanget af fattigdom. Det er imidlertid fortsat en udfordring at få aktiveret den store gruppe af langtidsledige, som har en negativ indvirkning på den økonomiske vækst og den sociale situation. Der er yderligere muligheder for aktivering af langtidsledige gennem målrettede arbejdsmarkedspolitikker og bedre koordinering mellem arbejdsformidlinger og sociale tjenester. Selv om opsvinget har resulteret i mange nye job med tidsubegrænsede ansættelseskontrakter, er der stadig en betydelig segmentering af arbejdsmarkedet. Andelen af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse er fortsat en af de højeste i Europa, og andelen af arbejdstagere, der går fra tidsbegrænsede til tidsubegrænsede ansættelseskontrakter, er lav.

               (11)

               Stor gældsættelse i den private sektor gør fortsat den portugisiske økonomi sårbar, og det vanskeliggør stadig finansieringsbetingelserne for små og mellemstore virksomheder. Der er gjort visse fremskridt med at reducere virksomhedernes gældsbyrde og mindske låntagningen i den private sektor, men Portugals private sektor er stadig en af de mest forgældede i Unionen. Det udgør en betydelig hindring for investeringer og potentiel outputvækst. Ikkefinansielle selskaber er i færd med at tilpasse deres balancer, men i mindre omfang end husholdningerne. Et stort og stigende antal misligholdte lån i erhvervssektoren vejer tungt på balancerne i både den ikkefinansielle og den finansielle sektor, og de udgør en betydelig hindring for investeringer. Der er truffet foranstaltninger på forskellige niveauer over for virksomhedernes gældsætning, men resultaterne har ikke været tilfredsstillende. Selskabsbeskatningen har en stor gældsfremmende virkning. Regeringen har de seneste år forsøgt at tackle dette problem ved at indføre regler om tynd kapitalisering og fradrag for egenkapital. I 2015 var kapitalomkostningsforskellen (før og efter beskatning) mellem gæld og egenkapitalfinansierede investeringer imidlertid en af de største i Unionen. Det er dyrt og vanskeligt for virksomhederne at få adgang til kredit, navnlig for små og mellemstore virksomheder og startup-virksomheder. Alternative finansieringskilder som f.eks. privat egenkapital, risikovillig kapital, crowdfunding og business angels er fortsat marginale og alvorligt underudviklede.

               (12)

               På trods af fremskridt hæmmer reguleringsbarrierer og svag institutionel kapacitet stadig virksomhedernes vækst, konkurrenceevne og investeringer. Effektiviteten i Portugals retsvæsen er lav, navnlig når det gælder behandlingen af skattesager. De offentlige udbud er generelt gennemsigtige i Portugal. Ifølge data fra den særlige »BASE«-onlineplatform benytter myndighederne i Portugal imidlertid ofte proceduren med direkte tildeling, som i perioden 2013-2015 tegnede sig for gennemsnitligt 87,3 % af alle offentlige kontrakter og 47 % af de samlede kontraktbeløb. Gennemsigtighed forbliver en udfordring for koncessionskontrakter og offentlig-private partnerskaber, navnlig på lokalt og regionalt plan. Finansministeriets taskforce for offentlig-private partnerskaber (UTAP) fører tilsyn med visse offentlig-private partnerskaber, der forvaltes af centraladministrationen, men dette er ikke tilfældet for koncessioner samt regionale og lokale offentlig-private partnerskaber. Reformerne i havnesektoren er stadig præget af forsinkelser i gennemførelsen og hindringer for nye aktørers adgang. Det er blevet nemmere at registrere en virksomhed, men det er stadig besværligt at opnå licenser, og indviklede administrative procedurer er til skade for investorernes tillid. Der er stadig udfordringer med hensyn til procedurerne for adgang til byggemarkedet, opnåelse af byggetilladelser og med hensyn til effektiv gennemførelse af strømlinede regler ved udstedelse af miljøtilladelser. Reguleringsmæssige barrierer i visse sektorer for erhvervstjenester forhindrer en effektiv ressourceallokering, navnlig for så vidt angår juridiske tjenester. Reglerne for faglige organer, navnlig dem, der vedrører deres vedtægter og interne regler, er restriktive og kan hindre både fysiske og juridiske personers adgang til relevante erhverv. Dette gælder navnlig juridiske erhverv, hvor der bl.a. hyppigt forekommer restriktioner med hensyn til annoncering og tværfaglige aktiviteter.

               (13)

               Samspillet mellem forskningsinstitutter og virksomheder er ikke tilfredsstillende i Portugal, og der er også behov for at forbedre kommercialiseringen af viden. Barriererne for samarbejde mellem universiteterne og virksomhederne er høje på grund af reguleringsmæssige og bureaukratiske hindringer samt manglen på incitamenter til at samarbejde inden for det akademiske system. Dette er til skade for ansættelsesmulighederne for færdiguddannede kandidater og for innovation. Lanceringen af nye kortere tekniske uddannelser (TeSP'er) har åbnet nye muligheder for samarbejde mellem polytekniske læreanstalter og regionale økonomiske aktører, men universitetsprogrammerne indgår ikke i moderniseringsprocessen.

               (14)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Portugals økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Portugal i de foregående år. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Portugal, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke EU's samlede økonomiske styring, ved at der på EU-plan ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1-5 nedenfor.

               (15)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet, og dets holdning (6) afspejles navnlig i henstilling 1 nedenfor.

               (16)

               På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 er afspejlet i henstilling 1-5 nedenfor,

         HENSTILLER, at Portugal i 2016 og 2017 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Sikre en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i overensstemmelse med de relevante afgørelser eller henstillinger som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud ved at træffe de nødvendige strukturelle foranstaltninger og ved at anvende alle ekstraordinære indtægter til at reducere underskud og gæld. Derefter sikre en årlig finanspolitisk tilpasning på mindst 0,6 % af BNP. Senest i februar 2017 gennemføre en omfattende gennemgang af udgifterne og styrke udgiftskontrollen, øge omkostningseffektiviteten og sikre passende budgetlægning på alle niveauer i den offentlige forvaltning. Sikre langsigtet bæredygtighed i sundhedssektoren uden at forringe adgangen til primær sundhedspleje. Reducere pensionssystemernes afhængighed af budgetoverførsler. Inden udgangen af 2016 revidere de igangværende omstruktureringsplaner for statsejede virksomheder.

               2.

               Sikre i samråd med arbejdsmarkedets parter, at minimumslønnen er i overensstemmelse med målene om at fremme beskæftigelsen og konkurrenceevnen i de forskellige sektorer.

               3.

               Sikre effektiv aktivering af langtidsledige og forbedre koordineringen mellem arbejdsformidlinger og sociale tjenester. Øge virksomhedernes incitamenter til at ansætte medarbejdere på tidsubegrænsede kontrakter.

               4.

               Træffe foranstaltninger til senest i oktober 2016 at lette kreditinstitutternes balancesanering og reducere den høje andel af misligholdte lån. Begrænse den gældsfremmende virkning af selskabsbeskatningen og forbedre adgangen til finansiering for startup-virksomheder og små og mellemstore virksomheder via kapitalmarkedet.

               5.

               Øge gennemsigtigheden og effektiviteten i forbindelse med offentlige udbud for så vidt angår offentlig-private partnerskaber og koncessioner. Inden udgangen af 2016 forbedre og fremskynde de administrative procedurer og licensprocedurerne, fremskynde behandlingen af skattesager og reducere reguleringsbarriererne, navnlig inden for erhvervstjenester. Skabe incitamenter til samarbejde mellem universiteter og erhvervslivet.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2016.

            På Rådets vegne

         P. KAŽIMÍR

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUT C 96 af 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Den strukturelle saldo er blevet genberegnet af Kommissionen ud fra oplysninger om stabilitetsprogrammet og under anvendelse af den metode, der er aftalt i fællesskab.

      (6)  I medfør af artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Rådets henstilling af 12. juli 2011 om Portugals nationale reformprogram for 2011

text:
               22.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 216/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2011
   om Portugals nationale reformprogram for 2011
   2011/C 216/01
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (1), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.

               (4)

               Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (5)

               Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer. Portugals nationale reformprogram indeholder ikke specifikke tilsagn og foranstaltninger for 2011, men disse forventes forelagt for Det Europæiske Råd.

               (6)

               Den 23. marts 2011 forelagde Portugals regering det portugisiske parlament et stabilitetsprogram for 2011-2014, som parlamentet afviste. Den 19. april 2011 fremlagde Portugals regering et nationalt reformprogram. De foreslåede makroøkonomiske og finanspolitiske scenarier og anbefalingerne i forbindelse med den førte politik blev overhalet af det aftalememorandum, der blev underskrevet den 17. maj 2011.

               (7)

               Den 17. maj 2011 vedtog Rådet ved gennemførelsesafgørelse 2011/344/EU at stille mellemfristet finansiel bistand til rådighed for Portugal i en treårsperiode fra 2011 til 2014 i overensstemmelse med Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (2). Det ledsagende aftalememorandum blev underskrevet samme dag, og i dets efterfølgende tillæg fastlægges de økonomisk-politiske betingelser for udbetalingen af den finansielle bistand.

               (8)

               I 2010 voksede Portugals BNP med 1,3 %. Sammen med den stærke vækst i eksporten skyldtes den positive vækst også exceptionelle forhold, der satte skub i det private forbrug. Pris- og omkostningsudviklingen var tydeligvis ikke tilstrækkelig til at konkurrenceevnen øgedes hurtigt nok til, at det kunne rette op på underskuddet på betalingsbalancens løbende poster, som med 10 % af BNP lå højt i 2010. Den generelle svaghed i økonomien og den kraftige stigning i arbejdsløsheden (11,2 % ved udgangen af 2010) førte til i store offentlige underskud, som lå over 10 % af BNP i 2009 og 9 % i 2010; en stigning fra 3,5 % i 2008. Denne ugunstige udvikling i de offentlige finanser sammenholdt med den ringe udsigt til vækst medførte for nyligt en forringelse af tilliden til og stigende pres på markederne for statsobligationer, medførte betænkeligheder ved holdbarheden af landets offentlige finanser. Kreditvurderingsbureauerne har ved flere lejligheder efterfølgende nedklassificeret de portugisiske obligationer, og landet kan ikke længere refinansiere sig selv til en rente, der kan garantere finanspolitisk holdbarhed på lang sigt. Parallelt hermed er banksektoren, der er stærkt afhængig af ekstern finansiering, især fra euroområdet, i stigende grad blevet afskåret fra markedsfinansiering.

               (9)

               Portugal har forpligtet sig til at gennemføre det økonomiske og finansielle tilpasningsprogram med det formål at genoprette tilliden til sine statsobligationer og banksektoren og at understøtte vækst og beskæftigelse. Landet planlægger en omfattende indsats på tre fronter: i) en troværdig og velafbalanceret strategi for konsolidering af de offentlige finanser, der vil blive understøttet af strukturelle finanspolitiske foranstaltninger og bedre budgetkontrol; ii) dybtgående strukturreformer i begyndelsen af programperioden, herunder på arbejds- og produktmarkederne; og iii) foranstaltninger, der ved hjælp af markedsbaserede mekanismer og backup-mekanismer skal beskytte finanssektoren mod et ukontrolleret stop for fremmedkapitalfinansieringen.

               (10)

               Kommissionen har vurderet det nationale reformprogram. Den har ikke blot taget hensyn til dets relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Portugal, men også til, i hvor høj grad det er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. I denne forbindelse understreger Kommissionen, at det haster med at få gennemført de planlagte foranstaltninger til efterlevelse af gennemførelsesafgørelse 2011/344/EU,

         HENSTILLER, at Portugal:
   gennemfører de foranstaltninger, der er fastsat i gennemførelsesafgørelse 2011/344/EU og yderligere specificeret i aftalememorandummet af 17. maj 2011 med efterfølgende tillæg.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 138 af 26.5.2011, s. 56).

      (2)  EUT L 118 af 12.5.2010, s. 1.


title: Rådets henstilling af 21. marts 2013 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (niende EUF) for regnskabsåret 2011

text:
               26.3.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 88/2

         RÅDETS HENSTILLING
   af 21. marts 2013
   om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (niende EUF) for regnskabsåret 2011
   2013/C 88/02
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),
   som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Niende Europæiske Udviklingsfond (niende EUF), særlig artikel 32, stk. 3,
   som henviser til finansforordningen af 27. marts 2003 vedrørende den 9. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 96-103,
   som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2011 vedrørende transaktionerne under niende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2011, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 32, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af niende EUF efter henstilling fra Rådet.

               (2)

               Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under niende EUF i regnskabsåret 2011 har været tilfredsstillende —

         HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under niende EUF for regnskabsåret 2011.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2013.

            På Rådets vegne

         P. HOGAN

            Formand

      (1)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (3)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

      (4)  EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

      (5)  EUT C 344 af 12.11.2012, s. 243.


Avis juridique important

|

31973H0185

73/185/EØF: Kommissionens Henstilling af 15. maj 1973 vedrørende de oprindelige medlemsstaters anvendelse af Rådets direktiv af 24. april 1972 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse

EF-Tidende nr. L 194 af 16/07/1973 s. 0013 - 0013

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 15 . maj 1973  vedroerende de oprindelige medlemsstaters anvendelse af Raadets direktiv af 24 . april 1972 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse   ( 73/185/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 155 og ,  ud fra foelgende betragtninger :  Raadets direktiv af 24 . april 1972 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse ( 1 ) , aendret ved Raadets direktiv af 19 . december 1972 ( 2 ) , forpligter medlemsstaterne til at traeffe de noedvendige gennemfoerelsesforanstaltninger senest 31 . december 1973 ; de oprindelige medlemsstater har imidlertid afgivet en erklaering om , at de for de koeretoejer , som er hjemmehoerende paa deres omraade , ville saette de noedvendige foranstaltninger i kraft allerede inden 6 maaneder efter meddelelsen om direktivet ;  de oprindelige medlemsstater har udstedt de noedvendige lovbestemmelser - eller er ved at goere dette - , med henblik pa i det mindste at tilpasse deres lovgivning til dette direktiv i det omfang , anvendelsen af denne artikel forudsaetter , at enhver af disse medlemsstater afvikler kontrollen med overholdelsen af forsikringspligten for koeretoejer , som er hjemmehoerende paa en anden af de seks oprindelige medlemsstaters europaeiske omraade ;  de oprindelige medlemsstaters nationale forsikringsbureauer har den 16 . oktober 1972 afsluttet en overenskomst i overensstemmelse med principperne i artikel 2 , stk . 2 . 1 . led i direktivet , hvilket Kommissionen har konstateret i snaevert samarbejde med de oprindelige medlemsstater ; denne overenskomst , som er afsluttet for en ubestemt periode , kan opsiges med et varsel paa 12 maaneder ; derfor er alle betingelser opfyldt - eller vil om kort til vaere opfyldt - for at de oprindelige medlemsstater i deres indbyrdes forhold kan afskaffe kontrollen med overholdelsen af forsikringspligten ; dette kan ske foer det tidspunkt som direktivet fastsaetter for kontrollens afskaffelse for alle medlemsstater ; tidspunktet herfor vil senere blive fastsat af Kommissionen ,  RETTET FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  Med virkning fra 1 . juli 1973 ophoerer enhver af de oprindelige medlemsstater med kontrol med overholdelse af ansvarsforsikringspligten for koeretoejer , som er hjemmehoerende pa en anden af de oprindelige medlemsstaters omraade og som ikke er naevnt i artikel 4 , litra b ) i Raadets direktiv af 24 . april 1972 .  Artikel 2  Denne henstilling er rettet til kongeriget Belgien , forbundsrepublikken Tyskland , Den franske Republik , Den italienske Republik , storhertugdoemmet Luxembourg og kongeriget Nederlandene .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 15 . maj 1973 .  Paa Kommissionens vegne  François-Xavier ORTOLI  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 103 af 2 . 5 . 1972 , s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . L 291 af 28 . 12 . 1972 , s . 162 , berigtigelse i EFT nr . L 75 af 23 . 3 . 1973 , s . 30 .