Avis juridique important

|

31977H0534

77/534/EØF: Kommissionens henstilling af 25. juli 1977 om europæiske etiske regler vedrørende handel med værdipapirer

EF-Tidende nr. L 212 af 20/08/1977 s. 0037 - 0043 den spanske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0015  den portugisiske specialudgave: Kapitel 06 bind 2 s. 0015

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 25 . juli 1977  om europaeiske etiske regler vedroerende handel med vaerdipapirer   ( 77/534/EOEF )  BEGRUNDELSE  1 . Opfyldelsen af maalsaetningerne i Rom-traktatens artikel 2 , navnlig den harmoniske udvikling af den oekonomiske virksomhed i Faellesskabet , kraever tilstraekkelig disponibel kapital og tilstraekkeligt differentierede kapitalkilder til paa den mest rationelle maade at kunne finansiere investeringerne i faellesmarkedet .  Det er vaerdipapirmarkedernes rolle til enhver tid at muliggoere en meget bred konfrontation mellem udbuddet af og efterspoergslen efter kapital . Oprettelsen af et " faellesmarked " for kapital kraever saaledes , at disse markeder fungerer godt og virker sammen .  2 . Selv om de bestaaende forskelle mellem de forskellige pengemarkeder i de ni medlemsstater hidtil ikke har udgjort en uovervindelig hindring for gennemfoerelsen af en raekke internationale transaktioner , har de ufuldstaendige oplysninger om selve vaerdipapirerne og det manglende kendskab til de gaeldende regler paa de forskellige markeder givetvis bidraget til at begraense stoerstedelen af sparernes investeringer til markederne i de lande , hvor de er bosiddende , eller til en raekke stoerre ansete internationale vaerdipapirer .  En formindskelse af disse forskelle ville saaledes kunne fremme et samvirke mellem medlemsstaternes markeder , navnlig hvis dette samvirke ledsages af en forbedring af de garantier , der gives sparerne .  I . De europaeiske etiske reglers plads i arbejdet for en indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes retsregler  3 . Med udgangspunkt i sin beslutning fra 1968 om information af offentligheden om vaerdipapirer og betingelser for handel hermed har Kommissionen allerede indledt en raekke arbejder , saasom " indholdet af , kontrollen med og udbredelsen af det prospekt , der skal offentliggoeres ved optagelse af vaerdipapirer , emitteret af selskaber , til officiel notering paa en fondsboers " ( 1 ) eller " samordning af betingelserne for optagelse af vaerdipapirer til officiel notering paa en fondsboers " ( 2 ) .  4 . Samtidig med dette harmoniseringsarbejde , der har foert til udstedelse af direktiver , og uden at opgive denne form for harmonisering , som alene kan foere til det tilstraebte maal , nemlig en virkelig europaeisk integration , har Kommissionen fundet det noedvendigt at rette en henstilling til medlemsstaterne i et dokument , hvori alle problemerne i forbindelse med handel med vaerdipapirer behandles , om at foere tilsyn med overholdelsen af en raekke principper , som allerede i vid udstraekning efterleves i alle de europaeiske lande , men som paa ny boer understreges eller gennemfoeres , idet de paa dette omraade , der er i konstant udvikling , har den fordel at kunne bidrage til en faelles etik , som vil kunne lette det igangvaerende arbejde med harmonisering ved hjaelp af direktiver betydeligt ved allerede nu at angive den aand , i hvilken Kommissionen har til hensigt at fuldfoere dette arbejde .  5 . Disse etiske regler , vedtaget i form af en henstilling , fortjener saaledes en saerlig plads i Kommissionens harmoniseringsarbejde ,   - som foelge af den fortrinsstilling , der er tillagt etiske aspekt frem for det lovgivningsmaessige ;   - som foelge af den betydning , det heri tillaegges , at kapitalmarkedets og forretningslivets dynamik bevares , idet reglerne udgoer en bevidst tilstraebelse for at forebedre markedsmekanismerne og effektiviteten hos dem , som optraeder paa markedet ;   - som foelge af , at en raekke af de emner , der behandles meget generelt i de etiske regler , vil kunne goeres - og for visses vedkommende allerede er gjort  - til genstand for forslag til direktiv , i de tilfaelde hvor en strikt juridisk ramme vil vaere hensigtsmaessig .  II . Den retlige raekkevidde af Kommissionens henstilling  6 . Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne , som gennem dem , der er i stand til at oeve en indflydelse paa vaerdipapirmarkedernes funktion , boer vaage over , at principperne i de etiske regler overholdes ; Kommissionen har i oevrigt ved en konsultation af de paagaeldende kredse kunnet konstatere , at der i disse kredse er bred tilslutning til principperne i de etiske regler .  7 . Med hensyn til kontrollen med overholdelsen af disse principper , er det kun alt for klart , at der - selv om man i alle medlemsstaterne kan konstatere en vaagnende erkendelse af behovet for at kontrollere kapitalmarkederne  - fortsat bestaar store forskelle med hensyn til , hvorledes denne kontrol skal gennemfoeres .  I henstillingen tages der hensyn til disse forskelle ; der rettes saaledes ikke en anmodning til hver medlemsstat om at oprette specialiserede organer , der anmodes blot om samordning paa nationalt plan af de forskellige beroerte sammenslutningers og organers virksomhed .  8 . Der skal imidlertid erindres om , at indfoerelse af etiske regler for handel med vaerdipapirer i form af en henstilling paa ingen maade foregriber en senere udstedelse af direktiver eller forordninger inden for de omraader , der er behandlet i disse regler . Saadanne er i oevrigt under udarbejdelse .  9 . Ligeledes er det ikke udelukket , at visse medlemsstater for at efterkomme henstillingen finder det hensigtsmaessigt at lovgive paa alle de omraader eller i forbindelse med enkelte af de emner , der er omfattet af disse etiske regler .  III . De etiske reglers indhold  10 . De etiske regler bestaar af et grundlaeggende maal , visse generelle principper og en raekke supplerende principper .  11 . De generelle principper er hovedbestemmelserne i de etiske regler , og de er af stoerste betydning .  De gaar forud for og langt ud over de efterfoelgende detaljerede regler , som blot er en illustration af , hvorledes de skal anvendes .  Det er ved hjaelp af de generelle principper , at man skal kunne sikre , at det grundlaeggende maal for de etiske regler overholdes ; det er i lyset af dem , at indholdet af de etiske regler skal forstaas og fortolkes , idet ordlyden af enkelte af de efterfoelgende supplerende regler ikke boer opfattes som udtoemmende .  A . I det foerste generelle princip laegges vaegten paa dette aspekt af fortolkningen af de etiske regler . Der erindres om , at enhver transaktion paa vaerdipapirmarkederne boer ske under overholdelse af de regler og saedvaner der findes i hver stat for at sikre , at markederne fungerer hensigtsmaessigt , idet disse regler og saedvaner suppleres eller forstaerkes af principperne * disse europaeiske etiske regler .  B . Det andet generelle princip gaar ud paa , at sparerne skal informeres fuldstaendigt og korrekt , da uvidenhed altid er en kilde til ufuldkommen funktion paa et hvilket som helst marked .  Saafremt der ikke gives information , eller saafremt den er uforstaaelig eller fortolkes daarligt af dem , den er rettet til , saafremt den er bevidst forfalsket eller fejlagtig , kan kursen paa vaerdipapirerne blive fuldstaendig kunstig , og markedet kan ikke laengere opfylde sin rolle . Det er grunden til , at en lang raekke af reglerne i anden del vedroerer dette problem ( supplerende regler 7 - 15 ) . Dette krav om korrekt udbredelse af information vedroerer saa forskellige situationer som emissionen af og handelen med vaerdipapirer . Det er ogsaa paa dette omraade , at der er udarbejdet forslag til direktiver ( bl.a . vedroerende optagelse paa boersen ) .  C . Det tredje generelle princip vedroerende ligestillingen af aktionaererne . Kommissionen finder , at den trods kritikken maa opretholde pricippet om lige behandling , og den illustrerer anvendelsen af dette princip med to supplerende regler , hvori der navnlig laegges vaegt paa en konkret pligt til offentliggoerelse .  I den supplerende regel nr . 17 omhandles den ensartede behandling , som skal gives de oevrige aktionaerer i tilfaelde af overfoersel af en kontrollerende aktiepost , men det anerkendes , at beskyttelsen af disse aktionaerer kan ske paa en anden maade , hvorved der tages hensyn til , at der i Tyskland findes retsregler , som begraenser den indflydelse , som en aktionaer med dominerende stilling har .  Det boer staa fuldstaendig klart , at det grundlaeggende princip om ligestilling af aktionaererne langt overskrider anvendelsesomraadet for disse regler Det begraenser sig i de etiske regler heller ikke til overdragelse af aktieblokke eller faa supplerende regler , der er anfoert i anden del , og som kan have beroering hermed , saasom udnyttelse af ikke-offentliggjort information , hvorved de , som ikke raader over denne information , bliver stillet daarligere , eller markedsopdeling , som giver visse koebere eller saelgere af vaerdipapirer fordele i forhold til andre .  Det er klart , at det kun er muligt at naevne enkelte situationer , hvor et saadant princip kan spille ind ; det kan vanskeligt inden for rammerne af de etiske reglers anvendelsesomraade suppleres paa mere detaljeret vis uden risiko for udeladelser , som sandsynligvis hurtigt ville blive misbrugt . Princippet angiver en vej , som boer foelges , og en aand , i hvilken visse transaktioner boer ske .  D . Fjerde , femte og sjette generelle princip vedroerer mere specielt visse kategorier af personer , som utvivlsomt vil kunne spille en vigtig rolle ved opfyldelsen af maalene for de etiske regler , nemlig medlemmerne af tilsynsorganer , et selskabs bestyrelsesmedlemmer og direktion ( princip 4 ) , finansielle mellemmaend og andre , der handler professionelt med vaerdipapirer ( princip 5 og 6 ) .  I det fjerde generelle princip naevnes det foerst , at de etiske regler specielt er henvedt til medlemmerne af tilsynsorganerne og selskabernes bestyrelsesmedlemmer og direktion , hvorefter det isaer anfoeres , at det er deres pligt af afholde sig fra enhver handling , som vil kunne vaere til hinder for , at markedet for deres papir fungerer ordentligt , og som vil kunne medfoere skade for de oevrige aktionaerer .  Den naevnte intervention fra selskabets ansvarlige paa markedet for dets papirer er ikke altid noevendigvis en " handling " i ordets strengeste forstand , idet der kan vaere tale om passivitet eller undladelser , der er ligesaa og undertiden mere angribelig end handlinger .  I det femte generelle princip henstilles det til erhvervets udoevere eller i det mindste alle " dem , som saedvanligvis optraeder paa vaerdipapirmarkederne " ikke i forsoeg paa at opnaa en umiddelbar og redelig gevinst at kompromittere trovaerdigheden og effektiviteten af det marked , som det er i deres egen interesse a * fremme .  De interessekonflikter , som vil kunne opstaa , f.eks . i de forskellige afdelinger i en bank , som foelge af den mangesidede rolle , som en bankmand kan blive foranlediget til at spille overfor sit klientel , ligger til grund for det sjette generelle princip .  Skoent det maa erkendes , at graenserne for en diskretionspligt er nieget vanskelige at fastlaegge , er der dog grund til at understrege , at det boer tilstraebes at undgaa denne form for konflikt .  Et enkelt eksempel vil vise , hvor vanskeligt det er helt noejagtigt at fastlaegge raekkevidden af en saadan regel : boer en information inden for et penge - eller finansieringsinstitut vaere saa absolut hemmelig , at man ikke kan fraraade en investering ( dog uden naermere at angive grundene til , at man boer vise forsigtighed ) , naar det ikke drejer sig om at opnaa en gevinst , men om at undgaa et tab ? Det burde i dette tilfaelde vaere muligt at give klienten dette kyndige raad , hvilket faktisk er en rimelig fortolkning af dette princip ; kun praksis vil imidlertid kunne vise , om denne fortolkning af den supplerende regel nr . 8 kan blive kilde til misbrug , og om Kommissionens henstilling boer forstaerkes paa netop dette punkt .  12 . De supplerende regler  Som navnet angiver , skal de supplere de generelle principper gennem naermere praecisering og illustration De er ikke udtoemmende ; de kan suppleres paa baggrund af de konkrete situationer , som man stoeder paa paa de forskellige europaeiske markeder , under moeder i det kontaktudvalg , der skal holde Kommissionen underrettet om anvendelsen af reglerne . Disse supplerende regler kan inddeles i to dele .  A . De foerste supplerende regler angiver naermere , hvad der skal forstaas ved en " redelig adfaerd " fra de finansielle mellemmaends side .  I regel 1 - 6 beskrives ud over overholdelsen af de paagaeldende lovbestemmelser og administrativt fastsatte bestemmelser samt saedvaner enkelte saerlige regler vedroerende mellemmaendenes adfaerd .  Den vigtigste regel vedroerer naturligvis henstillinger om , at ordrerne skal udfoeres paa et organiseret marked , og de graenser , der saettes for selvindtraeden og kompensation , hvilket ikke formelt fraraades reglerne , men som det synes yderst oenskeligt at lade kontrolmyndighederne foere tilsyn med i det omfang , hvor de kan paatage sig det .  B . De foelgende supplerende regler fra og med regel 7 indtil slutningen vedroerer behovet for information .  Det er klart , at man ville kunne undgaa en lang raekke uregelmaessigheder , hvis der meget hurtigt blev offentliggjort korrekt information , og det tidsrum , hvor en vigtig information ikke kendes af offentligheden , saaledes blev begraenset til et minimum .  Principperne vedroerende information kan opdeles i flere dele , alt efter om de omhandler :  a ) skabelse af et kunstigt marked ( regel nr . 7 ) ;  b ) misbrug af information , som ikke er blevet offentliggjort , men som , saafremt den havde vaeret det ( eller naar den bliver det ) , ville faa maerkbar indflydelse paa et eller flere vaerdipapirers kurser  ( regel nr . 8 - 10 ) ;  c ) de oplysninger , som markedsmyndighederne og selskaberne skal give offentligheden ( regel nr . 11 - 14 ) ;  d ) den ensartede behandling med hensyn til information , som boer gaelde for alle investorerne ( regel nr . 15 - 16 ) , og endelig  e ) den information der skal gives i tilfaelde af erhvervelse el * r eventuelt overdragelse af en aktiepost , som giver mulighed for retlig eller faktisk kontrol med et selskab ( regel nr . 17 og 18 ) .  IV . Anvendelse af de europaeiske etiske regler  13 . I forbindelse med fastlaeggelsen af * europaeiske etiske regler i form af en henstilling * medlemsstaterne goer Kommissionen sig helt klart , at henstillingen ikke binder medlemsstaterne med hensyn til de resultater , der skal opnaas ; anvendelsen af de etiske regler afhaenger i meget vid udstraekning af , at de , der skal overholde reglerne , udviser et aktivt samarbejde og isaer af den autoritet , som det eller de organer , der skal foere tilsyn med anvendelsen , har .  14 . Det er af allerstoerste betydning , at det under hensyntagen til de bestaaende strukturer paalaegges i det mindste et organ i hver medlemsstat ( kontrolmyndighed , erhvervsorganisation osv . ) at foere kontrol med anvendelsen af de etiske regler paa nationalt plan .  Det er hver enkelt stats interne problem at udpege dette eller disse organer . Reglernes karakter indebaerer , at det ikke er noedvendigt , at disse tilsynsorganer raader over befoejelser , som tilkommer de offentlige myndigheder , da det her ikke drejer sig om retsforskrifter , der omfatter sanktioner af strafferetlig art .  15 . Da de etiske regler skal overholdes i hele Faellesskabet , vil det dog vaere noedvendigt , at repraesentanter for hvert af tilsynsorganerne kan moedes i et kontaktudvalg .  Kommissionen vil kunne hente impulser i dette kontaktudvalgs arbejde til ajourfoeringen af disse etiske regler under hensyntagen til de vanskeligheder , der opstaar , og den praksis , der foelges i forbindelse med anvendelsen af reglerne .  Af disse grunde og i henhold til bestemmelserne i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 155 , henstiller Kommissionen til medlemsstaterne :   - uden at det beroerer de allerede gaeldende ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser -  1 . at foere tilsyn med , at de , der optraeder paa vaerdipapirmarkederne , eller som er i stand til at oeve indflydelse paa disse markeders funktion , overholder den grundlaeggende maalsaetning , de generelle principper og de supplerende regler , der er indeholdt i de europaeiske etiske regler , der er anfoert i bilaget ;  2 . med henblik herpaa at samordne virksomheden inden for de erhvervssammenslutninger og nationale organer , der i hver stat varetager kontrollen med , at markedet fungerer hensigtsmaessigt , samt med den adfaerd , der udvises af markedsdeltagerne ;  3 . at udpege en eller flere repraesentanter for disse sammenslutninger og organer , som skal have til opgave hvert aar og foerste gang et aar efter afsendelsen af denne henstilling at underrette Kommissionen om de foranstaltninger , der er truffet for at efterkomme henstillingen , samt om hvorledes disse anvendes , om opstaaede vanskeligheder og om forslag , som maatte forekomme hensigtsmaessige med henblik paa at supplere eller aendre de europaeiske etiske regler ;  4 . at traeffe alle andre foranstaltninger , som de maatte finde hensigtsmaessige med henblik paa at udbrede de principper , der er indeholdt i de etiske regier , og paa at kontrollere , at de efterleves .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 25 . juli 1977 .  Paa Kommissionens vegne  Christopher TUGENDHAT  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . C 131 af 13 . 12 . 1972 .  ( 2 ) EFT nr . C 56 af 10 . 3 . 1976 .  BILAG  EUROPAEISKE ETISKE REGLER VEDROERENDE HANDEL MED VAERDIPAPIRER  Den grundlaeggende maalsaetning  med dette saet etiske regler er i forbindelse med udviklingen og integrationen af vaerdipapirmarkederne i Det europaeiske Faellesskab at drage omsorg for overholdelsen af en raekke generelle principper , ledsaget af supplerende regler .  Maalsaetningen for dette saet etiske regler er paa europaeisk plan at fastlaegge normer for en redelig adfaerd , som kan bidrage til , at vaerdipapirmarkederne fungerer effektivt ( dvs . , at kapitaludbud og -efterspoergsel moedes under de bedste betingelser ) , og som kan sikre tilstraekkelig beskyttelse af offentlighedens interesser .  Definitioner  I disse etiske regler forstaas ved :   - " vaerdipapirer " alle papirer , som handles , eller som vil kunne handles , paa et organiseret marked ;   - " finansielle mellemmaend " enhver , der optraeder i erhvervsmaessigt oejemed i transaktioner med vaerdipapirer ;   - " ordregitere " enhver , der i forhold til et vaerdipapir og dettes marked indtager en strategisk stilling  ( f.eks . bestyrelsesmedlemmer i og ledere af selskaber , indehavere eller erhververe af betydelige andele ) og alle andre , som er i stand til at oeve en indflydelse paa den offentlige mening ( personer , som foretager finansielle analyser , journalister osv . ) ;   - " vaerdipapirmarkederne " det marked , hvor den officielle notering finder sted , og alle de markeder , der er organiseret af eller under kontrol af de kompetente myndigheder , samt alle transaktioner vedroerende vaerdipapirer , herunder direkte transaktioner mellem enkeltpersoner om de ovenfor definerede vaerdipapirer - udtrykket " marked " ( i ental ) er forbeholdt den officielle notering og de organiserede markeder ;   - " kompetente myndigheder " de myndigheder , som har til opgave at foere tilsyn med , at markedet fungerer hensigtsmaessigt , samt med markedsinformationen paa nationalt plan , foerst og fremmest boersmyndighederne og de tilsynsfoerende myndigheder .  Generelle principper  1 . Maalsaetningen for disse regler og de generelle principper boer overholdes selv i de tilfaelde , hvor de ikke udtrykkelig er daekket af en supplerende regel .  Enhver transaktion paa vaerdipapirmarkederne skal vaere i overensstemmelse med ikke blot bogstaven , men ogsaa aanden i de gaeldende lovbestemmelser og administrative fastsatte bestemmelser i hver stat , samt de principper for redelig adfaerd , der er saedvane paa disse markeder , eller som anbefales i disse regler .  2 . Offentligheden skal have redelig , korrekt , klar , tilstraekkelig og rettidig information . Denne skal udformes paa en saadan maade , at det er let at udlede betydningen og raekkevidden heraf . De , der som foelge af deres erhverv eller stilling har pligt eller mulighed for at informere offentligheden , skal i saerlig grad drage omsorg for , at dette faktisk sker , og at der ikke gives nogen personkategori fortrinsstilling .  3 . Der skal sikres en ensartet behandling af alle indehavere af vaerdipapirer af samme art , emitteret af samme selskab ; navnlig skal der ved enhver handling , der direkte eller indirekte medfoerer overfoersel af en aktiepost , som retligt eller faktisk giver kontrol over et selskab , hvis vaerdipapirer handles paa markedet , tages hensyn til alle aktionaerernes ret til at blive behandlet lige .  4 . Medlemmerne af tilsynsorganerne , bestyrelsesmedlemmerne og direktionen i et selskab , hvis vaerdipapirer handles paa markedet , samt de , der retligt eller faktisk kontrollerer selskabet , skal udvise redelig adfaerd med henblik paa opfyldelse af den grundlaeggende maalsaetning for disse etiske regler . De skal navnlig afstaa fra enhver handling , som vil kunne hindre , at det marked , hvor deres selskabs papirer handles , fungerer normalt , og som vil kunne vaere til skade for de oevrige aktionaerer .  5 . De , som saedvanligvis optraeder paa vaerdipapirmarkederne , har pligt til at udvise redelig adfaerd i overensstemmelse med maalsaetningen for disse etiske regler , selv om det i visse tilfaelde kan medfoere , at de mister visse umiddelbare oekonomiske fordele .  6 . De finansielle mellemmaend skal bestraebe sig paa at undgaa enhver interessekonflikt saavel mellem dem selv og deres klienter eller andre , med hvem de har forretningsforbindelser , som mellem de to sidste kategorier . Skulle en saadan konflikt imidlertid opstaa , traeffer de alle noedvendige forholdsregler for , at de ikke direkte eller * direkte faar personlig fordel af denne situation , og for at hindre , at deres klienter eller andre , med hvilke de har forretningsforbindelser , lider skade .  Supplerende regler  1 . Enhver , der saedvanligvis optraeder paa vaerdipapirmarkederne , har pligt til at styrke investorernes tiltro til markedets redelighed ved at optraede med stor forretningsmaessig haederlighed og ved at overholde erhvervets etik .  2 . De finansielle mellemmaend har pligt til at vaere saerlig opmaerksomme paa , at den grundlaeggende maalsaetning for og de generelle principper i disse etiske regler overholdes .  De skal isaer afvise enhver forbindelse med personer , der forsoeger at afvige fra de bestemmelser og principper , der er naevnt i andet afsnit af det generelle princip nr . 1 , og de skal afstaa fra handlinger , som vil kunne vaere til skade for markedets normale funktion .  3 . Inger * aa tilskynde en person , mellemmand eller ej , til at overtraede de bestemmelser og principper , der er naevnt i afsnit 2 i det generelle princip nr . 1 , ej heller udoeve pression for at opnaa :  1 ) information , som ikke er offentliggjort , og som ikke kan udbredes , uden at reglerne vedroerende denne information derved overtraedes ,  2 ) gennemfoerelse af en ukorrekt eller uhaederlig transaktion .  4 . De finansielle mellemmaend skal tilstraebe og tilraade de bedste betingelser for deres klienter med hensyn til udfoerelsen af de ordrer , som de har faaet overdraget , idet de samtidig skal overholde den grundlaeggende maalsaetning for og de generelle principper i de etiske regler .  De skal udfoere de ordrer , som de har faaet overdraget , paa et organiseret marked , medmindre ordregiveren udtrykkelig har givet instruktion om det modsatte .  Skulle betingelserne for handelen eller vaerdipapirernes art imidlertid goere det meget vanskeligt , ja endog umuligt , at udfoere ordrerne paa et organiseret marked , kan de finansielle mellemmaend optraede som selvindtraedere for deres klienter eller kompensere for ordrer uden for dette marked , men de skal samtidig drage omsorg for , at dette kke foerer til nogen skade for deres klienter , og de skal vaere i stand til at besvare enhver henvendelse fra de kompetente myndigheder om berettigelsen og antallet af samt vilkaarene for de saaledes udfoerte transaktioner .  5 . De finansielle mellemmaend skal afstaa fra at tilskynde til gentaget salg eller koeb alene med modtagelse af provision for oeje .  6 . De finansielle mellemmaend maa ikke roebe deres ordregiveres identitet undtagen i tilfaelde , hvor de nationale regler eller kontrolmyndighederne kraever de  ( og eventuelt i forbindelse med en strafferetlig undersoegelse vedroerende en lovovertraedelse ) .  7 . Ethvert forsoeg eller enhver handling af personer , som optraeder individuelt eller i forening , og som ved en eller anden form for svigagtige midler soeger at skabe eller skaber en stigning eller et fald i kurserne paa vaerdipapirerne , er i modstrid med maalsaetningen for disse etiske regler .  Som svigagtige midler anses navnlig offentliggoerelse eller udbredelse af falske , overdrevne eller tendensioese oplysninger samt anden form for svig , der har til formaal at fors * yrre markedernes normale funktion .  Mellemmaend samt medlemmer af tilsynsorganerne , bestyrelsen eller direktionen i selskaber , hvis vaerdipapirer handles paa vaerdipapirmarkederne , som maatte faa kendskab til saadanne forsoeg , eller som maatte konstatere saadanne handlinger , skal bestraebe sig paa at traeffe alle noedvendige foranstaltninger for at forpurre dem . De skal omgaaende underrette de kompetente myndigheder og de paagaeldende selskaber .  8 . De finansielle mellemmaend skal selv inden for de forskellige afdelinger eller kontorer inden for deres virksomheder bestraebe sig paa at hemmeligholde information , som de faar kendskab til gennem udoevelsen af deres hverv , og som endnu ikke er offentliggjort , og som , saafremt den var , ville kunne udoeve en vaesentlig indflydelse paa et vaerdipapirs kurs .  De finansielle mellemmaend maa navnlig ikke anvende denne information i forbindelse med transaktioner , som de foretager for egen regning paa vaerdipapirmarkederne , eller i transaktioner , som de skal raadgive om eller foretage for deres klienters regning .  9 . Enhver , der i kraft af sit erhverv eller sin stilling raader over information , som ikke er offentliggjort , om et selskab eller markedet for dettes papirer eller enhver anden begivenhed , der vedroerer markedet i almindelighed , og som , saafremt den var offentliggjort , ville kunne udoeve en vaesentlig indflydelse paa kursen for et eller flere vaerdipapirer , skal afstaa fra direkte eller indirekte at foretage enhver transaktion , hvor denne information udnyttes , samt fra at meddele den til tredjemand , for at denne kan drage fo * del af den inden den offentliggoeres .  10 . Vaerdipapirmarkederne skal vaere tilstraekkeligt aabne til at forhindre markedsopdelinger , der goer det muligt samtidigt at forhandle et og samme vaerdipapir paa forskellige markeder til forskellige kurser .  11 . Naar et vaerdipapir handles paa markedet , skal offentligheden foruden om de forskellige kurser for handlerne underrettes om omfanget af handelen , medmindre markedets organisation giver offentligheden mulighed for paa anden vis at vurdere likviditeten af den paagaeldende investering .  12 . Ethvert selskab , hvis vaerdipapirer handles paa vaerdipapirmarkederne , skal med regelmaessige mellemrum og mindst hvert halve aar offentliggoere en klar , praecis , fuldstaendig og ajourfoert information om dets virksomhed , resultater og finansielle situation . Enhver vigtig begivenhed eller beslutning , som vil kunne udoeve en vaesentlig indflydelse paa vaerdipapirernes kurs , skal ogsaa offentliggoeres omgaaende .  13 . Naar en af de i ovenstaaende regel omhandlede vigtige begivenheder eller beslutninger ikke kan offentliggoeres omgaaende , f.eks . fordi det kan medfoere alvorlig skade for selskabet , eller fordi visse formaliteter endnu ikke er opfyldt , og selskabet mener , at der er risiko for udsivning af denne information , underretter det de kompeten * myndigheder herom . Disse traeffer de noedvendige forholdsregler for at sikre , at markedet fungerer hensigtsmaessigt , indtil den paagaeldende begivenhed eller beslutning kan offentliggoeres . De kan bl . a . , saafremt det skulle vise sig noedvendigt , suspendere handelen i det noedvendige tidsrum .  14 . Forud for offentlig emission af vaerdipapirer boer der offentliggoeres et prospekt .  Ved enhver bekendtgoerelse i forbindelse med denne emission skal det naevnes , at et saadan prospekt findes , samt hvor det kan erhverves .  15 . Ingen investor eller grupper af investorer kan for saa vidt angaar information behandles gunstigere end andre eller end offentligheden . Adgang til information skal vaere aaben for alle investorer uden restriktioner .  16 . Ved enhver emission af vaerdipapirer af samme kategori , som handles eller kan handles samtidig paa forskellige markeder , skal emittenten bestraebe sig paa at undgaa at stille det ene marked mere fordelagtigt end det andet .  17 . Transaktioner , der medfoere , overfoersel af en aktiepost som omhandlet i det generelle princip nr . 3 , maa ikke ske hemmeligt uden underretning af de oevrige aktionaerer og markedets tilsynsfoerende myndigheder .  Det ville vaere oenskeligt , at muligheden for at afstaa deres vaerdipapirer paa samme betingelser gives alle aktionaererne i det selskab , med hvilket kontrollen er blevet overfoert , medmindre de paa anden vis nyder en beskyttelse , som kan betragtes som tilsvarende .  18 . Erhvervelse eller forsoeg paa erhvervelse paa markedet , enten isoleret eller ved en samordnet aktion , uden underretning af offentligheden , af en kontrollerende aktiepost som omhandlet i det generelle princip nr . 3 strider mod maalsaetningen for disse etiske regler .


title: 2012/798/EU: Kommissionens henstilling af 12. december 2012 om den anmeldelsesprocedure, der er fastlagt i artikel 22, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester  EØS-relevant tekst

text:
               19.12.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 349/72

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 12. december 2012
   om den anmeldelsesprocedure, der er fastlagt i artikel 22, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester
   (EØS-relevant tekst)
   (2012/798/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og –tjenester (forsyningspligtdirektivet). (1), særlig artikel 22, stk. 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Et konkurrencebaseret marked skal give forbrugerne et bredt udvalg af indhold, applikationer og tjenester og den tjenestekvalitet, de forlanger. De nationale tilsynsmyndigheder bør fremme brugernes adgang til og mulighed for at videreformidle informationer og benytte applikationer og tjenester. De nationale tilsynsmyndigheder, der skal varetage gennemførelsen af artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF har mulighed for at fastsætte mindstekrav til tjenesters kvalitet over for en eller flere virksomheder, der udbyder offentlige kommunikationsnet, for at hindre, at tjenesten forringes, og at trafikken over nettene hæmmes eller sinkes. De foreslåede foranstaltninger skal være rimeligt begrundet og stå i forhold til de politiske mål og tilsynsprincipper, der er fastsat i artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (2). De nationale tilsynsmyndigheder bør tage de retningslinjer, der er udstukket af Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC) (3) i betragtning, når de foreslår sådanne foranstaltninger.

               (2)

               Kommissionen bør undersøge de foreslåede foranstaltninger med henblik på at sikre, at de planlagte krav ikke påvirker det indre markeds funktionsevne negativt. De nationale tilsynsmyndigheder skal derfor fremlægge udkast til foranstaltninger, der fastsætter mindstekrav til tjenesters kvalitet eller ændrer tidligere fremsatte krav, for Kommissionen, efter den procedure, der er fastlagt i artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF. Anmeldelsesordningen bør ikke medføre unødvendige administrative byrder for de nationale tilsynsmyndigheder. Udkast til foranstaltninger, som har til formål at ophæve tidligere krav, skal kun meddeles af hensyn til gennemsigtigheden.

               (3)

               De nationale tilsynsmyndigheder skal, inden de fastsætter deres krav, tilsende Kommissionen udkastet i god tid, så denne har mulighed for at foretage en undersøgelse heraf. Anmeldelsen skal indeholde et sammendrag af begrundelsen, de planlagte krav og den foreslåede fremgangsmåde. De nationale tilsynsmyndigheder kan holde uformelle drøftelser med Kommissionen, før de fremlægger deres udkast til foranstaltninger.

               (4)

               For at Kommissionen kan undersøge udkastet til foranstaltninger har den brug for visse minimumsoplysninger. Der skal tages hensyn til behovet for på den ene side at sikre en effektiv vurdering og på den anden side at forenkle administrationen mest muligt. For at bidrage til at forenkle undersøgelsen af et anmeldt udkast til foranstaltninger og for at fremskynde processen bør de nationale tilsynsmyndigheder anvende standardiserede anmeldelsesformularer.

               (5)

               Når Kommissionen fremsætter kommentarer eller henstillinger om foreslåede foranstaltninger, der fastsætter eller ændrer mindstekrav til tjenester, skal de nationale tilsynsmyndigheder tage størst muligt hensyn til disse kommentarer eller henstillinger, når de træffer afgørelse om kravene. De nationale tilsynsmyndigheder skal ligeledes sikre gennemsigtighed ved at offentliggøre de vedtagne foranstaltninger, herunder de foranstaltninger, som ophæver tidligere krav.

               (6)

               Kommissionen bør for sin del offentliggøre anmeldelsen og alle oplysninger til støtte herfor såvel som de kommentarer og henstillinger, den har fremsat, eller meddelelsen om, hvorfor den ikke har fremsat kommentarer eller henstillinger. Oplysninger, der af en national tilsynsmyndighed betragtes som fortrolige i henhold til EU's regler og nationale regler om forretningshemmeligheder, behandles også som fortrolige af Kommissionen og den berørte nationale tilsynsmyndighed, jf. artikel 5 i direktiv 2002/21/EF —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

      FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE

               1.

               Målet med denne henstilling er at sikre en sammenhængende tilgang, fuld gennemsigtighed og en ensrettet procedure, når nationale tilsynsmyndigheder agter at indføre foranstaltninger, der fastsætter mindstekrav til tjenesters kvalitet, jf. artikel 22, stk. 3 i direktiv 2002/22/EF.

               2.

               De nationale tilsynsmyndigheder skal derfor i god tid fremsende følgende til Kommissionen:

                           a)

                           Udkast til foranstaltninger, der fastsætter mindstekrav til tjenesters kvalitet i henhold til artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF

                           b)

                           Udkast til foranstaltninger, der ændrer tidligere fremsatte krav

                           c)

                           Udkast til foranstaltninger, der ophæver tidligere fremsatte krav.

      DEFINITIONER

               3.

               Udtryk, der defineres i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), direktiv 2002/22/EF og særdirektiverne, har samme betydning, når de anvendes i denne henstilling. Desuden gælder følgende:

                           Ved »anmeldelse« forstås en national tilsynsmyndigheds anmeldelse til Kommissionen af et udkast til en foranstaltning i henhold til artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF, hvor der er vedlagt den anmeldelsesformular, som er angivet i denne henstilling.

                           Ved »udkast til foranstaltning« forstås enhver foranstaltning, som en national tilsynsmyndighed pålægger over for en eller flere virksomheder, der udbyder offentlige kommunikationsnet, om krav til tjenesters kvalitet, der skal modvirke, at tjenesten forringes, og at trafikken over nettene hæmmes eller sinkes.

      ANMELDELSESPROCEDURE

               4.

               De udkast til foranstaltninger, der er omtalt i punkt 2, bør fremsendes til Kommissionen i form af den anmeldelsesformular, der er angivet i bilaget. Udkast til foranstaltninger, der anmeldes på denne måde, bør omfatte hvert af følgende punkter i den udstrækning, det er relevant:

                           a)

                           Et sammendrag, herunder:

                                       i)

                                       identifikation af den eller de virksomheder, der udbyder offentlige kommunikationsnet, som er omfattet af udkastet

                                       ii)

                                       en gennemgang af årsagerne til foranstaltningen

                                       iii)

                                       de planlagte krav, som den nationale tilsynsmyndighed vil pålægge de pågældende virksomheder

                                       iv)

                                       den foreslåede fremgangsmåde

                           b)

                           Den nationale tilsynsmyndigheds udkast til foranstaltning og alle støttedokumenter, herunder:

                                       i)

                                       de relevante oplysninger og omstændigheder i den givne sag, der giver anledning til den planlagte indførelse af mindstekrav til tjenesters kvalitet over for en eller flere virksomheder, der udbyder offentlige kommunikationsnet

                                       ii)

                                       en vurdering af den foreslåede foranstaltning, især med hensyn til de politiske mål og reguleringsprincipper, der er fastsat i artikel 8 i direktiv 2002/21/EF

                                       iii)

                                       den foreløbige tidsramme for gennemførelsen af mindstekravene til tjenesters kvalitet

                                       iv)

                                       de specifikke metoder, der vil blive anvendt til at overvåge gennemførelsen af disse krav

                                       v)

                                       resultaterne af enhver offentlig høring, som den nationale tilsynsmyndighed måtte have gennemført vedrørende den foreslåede foranstaltning og

                                       vi)

                                       en eventuel udtalelse fra den nationale konkurrencemyndighed.

               5.

               Anmeldelser bør indgives elektronisk med anmodning om at få tilsendt bekræftelse for modtagelsen. Dokumenter, der sendes elektronisk, antages at være modtaget af adressaten den dag, hvor de blev afsendt. Anmeldelser registreres i den rækkefølge, hvori de modtages.

               6.

               Anmeldelser får virkning fra det tidspunkt, hvor Kommissionen registrerer dem (registreringstidspunktet). Kommissionen vil på sit websted og ved elektronisk post til alle nationale tilsynsmyndigheder og BEREC bekendtgøre anmeldelsens registreringstidspunkt, emnet for anmeldelsen og eventuelle støttedokumenter, idet disse oplysninger behandles fortroligt i overensstemmelse med artikel 5 i direktiv 2002/21/EF.

               7.

               Anmeldelser skal indgives på et af EU's officielle sprog. Anmeldelsesformularen kan udfyldes på et andet officielt EU-sprog end det, der er anvendt i udkastet til foranstaltning. Kommissionens eventuelle bemærkninger eller henstillinger i henhold til artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF vil foreligge på samme sprog som det anmeldte udkast til foranstaltning, om muligt oversat til det sprog, der anvendes i anmeldelsesformularen.

               8.

               Efter anmodning fra en national tilsynsmyndighed vil Kommissionen uformelt drøfte et udkast til foranstaltning, inden det anmeldes.

               9.

               En national tilsynsmyndighed kan på et hvilket som helst tidspunkt beslutte at trække det anmeldte udkast til foranstaltning tilbage. I så fald slettes den anmeldte foranstaltning af registeret, og den pågældende nationale tilsynsmyndighed, andre nationale tilsynsmyndigheder og BEREC vil blive underrettet. Kommissionen vil offentliggøre en meddelelse herom på sit websted.

      TIDSFRISTER OG OPFØLGNING

               10.

               Kommissionen kan, især i forbindelse med vurderingen af et udkast til foranstaltning som omhandlet i punkt 2 a) eller b), og efter at have undersøgt alle relevante oplysninger, i overensstemmelse med artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF fremsætte bemærkninger eller henstillinger vedrørende udkastet, særligt når det drejer sig om foreslåede foranstaltninger, der kan påvirke det indre markeds funktionsevne negativt.
               Undersøgelsesperioden bør ikke vare længere end to måneder efter anmeldelsen af udkastet til foranstaltning, medmindre andet er aftalt mellem Kommissionen og den nationale tilsynsmyndighed.

               11.

               Inden for 15 dage efter anmeldelsen af udkast til foranstaltning og uanset punkt 10 kan:

                           i)

                           den nationale tilsynsmyndighed eller Kommissionen anmode om en rimelig forlængelse af undersøgelsesperioden, især på grund af undersøgelsens kompleksitet, eller

                           ii)

                           den nationale tilsynsmyndighed anmode om, at undersøgelsesperioden afkortes, hvis den under særlige omstændigheder vurderer, at det er nødvendigt at handle hurtigt for at sikre konkurrencen og beskytte slutbrugernes interesser.

                     Hvis den nationale tilsynsmyndighed eller Kommissionen på baggrund af punkt i) eller ii) ønsker at forlænge eller afkorte den periode på to måneder, som undersøgelsesperioden kan vare, skal grundene hertil angives.

               12.

               Varigheden af en eventuel undtagelse fra tomånedersperioden omtalt i punkt 11 i) og ii) skal aftales på forhånd af Kommissionen og den nationale tilsynsmyndighed under hensyn til undersøgelsens kompleksitet og slutbrugernes og andre interessenters interesse i klare og forudsigelige regler for tjenesters kvalitet. Når der i henhold til punkt 11 i) er anmodet om en forlængelse af perioden, må den samlede undersøgelsesperiode ikke overskride tre måneder efter anmeldelsen af udkastet til foranstaltning.
               Kommissionen kan efter en indledende undersøgelse af anmeldelsen af udkastet til foranstaltning og uanset punkt 11 underrette den nationale tilsynsmyndighed om, at undersøgelsesperioden er afkortet til én måned.

               13.

               Når der som omtalt i punkt 11 og 12 aftales en undtagelse fra undersøgelsesperiodens tomånedersperiode, underretter Kommissionen den pågældende nationale tilsynsmyndighed, alle andre nationale tilsynsmyndigheder og BEREC og offentliggør en meddelelse herom på sit websted, hvor den aftalte varighed af undersøgelsesperioden angives.

               14.

               Efter registrering af en anmeldelse kan Kommissionen i henhold til artikel 5, stk. 2, i direktiv 2002/21/EF, og uden at det påvirker punkt 11 og 12 ovenfor, anmode den pågældende nationale tilsynsmyndighed om yderligere oplysninger eller afklaring af spørgsmål inden for en nærmere angivet tidsfrist. Tidsrammen for anmeldelsesproceduren vil blive forlænget med det antal dage, der går før modtagelsen af de ønskede oplysninger. De nationale tilsynsmyndigheder bør bestræbe sig på at meddele de ønskede oplysninger i god tid, hvis de er let tilgængelige.

               15.

               Hvis Kommissionen i henhold til artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF fremsætter bemærkninger eller henstillinger om foreslåede foranstaltninger, der fastsætter eller ændrer mindstekrav til tjenester, underretter den den pågældende nationale tilsynsmyndighed herom elektronisk og offentliggør disse bemærkninger eller henstillinger på sit websted.

               16.

               Hvis Kommissionen ikke fremsætter bemærkninger eller henstillinger underretter den den pågældende nationale tilsynsmyndighed, alle andre nationale tilsynsmyndigheder og BEREC og offentliggør en meddelelse herom på sit websted.

               17.

               En national tilsynsmyndighed bør ikke vedtage en planlagt foranstaltning omhandlet i punkt 2 a) eller b), før den i punkt 10-12 omtalte undersøgelsesperiode er afsluttet. Hvis Kommissionen ikke fremsætter bemærkninger eller henstillinger inden for den aftalte tidsramme, kan den nationale tilsynsmyndighed vedtage det anmeldte udkast til foranstaltning. Udkast til foranstaltninger under punkt 2 c) kan vedtages af den nationale tilsynsmyndighed på et hvilket som helst tidspunkt efter anmeldelsen.

               18.

               Når en national tilsynsmyndighed vedtager en foranstaltning i henhold til artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF, skal den underrette Kommissionen om den vedtagne foranstaltning. Kommissionen offentliggør hver vedtaget foranstaltning på sit websted under hensyntagen til bestemmelserne om fortrolighed i artikel 5 i direktiv 2002/21/EF.

      SUPPLERENDE BESTEMMELSER

               19.

               I henhold til Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 (4) skal alle tidsfrister i denne henstilling beregnes således:

                           a)

                           Hvis en tidsfrist udtrykt i dage, uger eller måneder skal regnes fra det øjeblik, hvor en begivenhed indtræffer, medregnes den dag, hvor begivenheden indtræffer, ikke ved beregningen af fristen.

                           b)

                           En tidsfrist udtrykt i uger eller måneder udløber med udgangen af den dag i den sidste uge eller måned, som har den samme benævnelse eller talangivelse, som den dag, der indleder fristen. Hvis den dag, der er afgørende for udløbet af en tidsfrist, der er udtrykt i måneder, ikke forekommer i fristens sidste måned, udløber fristen med udgangen af denne måneds sidste dag.

                           c)

                           I tidsfristerne skal medregnes officielle helligdage, lørdage og søndage.

                           d)

                           Alle dage — undtagen officielle og/eller offentlige helligdage, lørdage og søndage — betragtes som arbejdsdage. Når en tidsfrist udløber på en lørdag, en søndag eller en officiel helligdag, forlænges den til udgangen af den først følgende arbejdsdag. Den liste over officielle helligdage, som Kommissionen udarbejder, offentliggøres inden hvert års begyndelse i Den Europæiske Unions Tidende.

               20.

               Kommissionen vil i samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder og BEREC overvåge anvendelsen af anmeldelsesproceduren. Kommissionen vil to år efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende vurdere, om denne henstilling skal revideres.

               21.

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2012.

            På Kommissionens vegne

         Neelie KROES

            Næstformand

      (1)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51.

      (2)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.

      (3)  Se BEREC Guidelines for Quality of Service in the scope of Net Neutrality, BoR (12) 32.

      (4)  EFT L 124 af 8.6.1971, s. 1.

      BILAG

         Formular til anmeldelse af planlagte foranstaltninger efter artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF

      INDLEDNING
      Af denne formular fremgår det, hvilke oplysninger de nationale tilsynsmyndigheder skal give Kommissionen, når de anmelder udkast til foranstaltninger efter artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF.
      Kommissionen vil drøfte spørgsmål om anvendelsen af artikel 22, stk. 3, med de nationale tilsynsmyndigheder, især på møder inden anmeldelsen indgives. De nationale tilsynsmyndigheder opfordres derfor til at konsultere Kommissionen om alle aspekter ved anmeldelsesformularen og især om, hvilke oplysninger de skal give, eller om muligheden for fritagelse for forpligtelsen til at give bestemte oplysninger i forbindelse med foranstaltninger, der fastsætter mindstekrav til tjenesters kvalitet i henhold til artikel 22, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF.
      Kommissionen har brug for en sammenfatning, herunder: i) identifikation af den eller de virksomheder, der udbyder offentlige kommunikationsnet, som er omfattet af udkastet, ii) en gennemgang af årsagerne iii) de planlagte krav, som den nationale tilsynsmyndighed vil pålægge de pågældende virksomheder, og iv) den foreslåede fremgangsmåde.
      Anmeldelsesformularen skal vedhæftes den nationale tilsynsmyndigheds udkast til foranstaltning, indeholdende en fyldestgørende begrundelse og en redegørelse for proportionaliteten af de foreslåede foranstaltninger, jf. punkt 1 og 2 i denne henstilling. Udkastet til foranstaltning bør indeholde: i) de relevante oplysninger og omstændigheder i den givne sag, der giver anledning til den planlagte indførelse af mindstekrav til tjenesters kvalitet over for en eller flere virksomheder, der udbyder offentlige kommunikationsnet, ii) en vurdering af den foreslåede foranstaltning, især med hensyn til de politiske mål og reguleringsprincipper, der er fastsat i artikel 8 i direktiv 2002/21/EF, iii) den foreløbige tidsramme for gennemførelsen af mindstekravene til tjenesters kvalitet og de specifikke metoder, der vil blive anvendt til at overvåge gennemførelsen af disse krav, iv) resultaterne af enhver forudgående offentlige høring, som den nationale tilsynsmyndighed måtte have gennemført, og vi) en eventuel udtalelse fra den nationale konkurrencemyndighed.
      SAMMENFATNING

                  Beskriv kort indholdet af det anmeldte udkast til foranstaltning:

                  Angiv referencenummeret for en eventuel tidligere anmeldelse af udkast i henhold til artikel 22, stk. 3

                  Angiv den eller de virksomheder, som er berørt af kravene i udkastet til foranstaltningen:

                  Giv en kort begrundelse:

                  Beskriv kort de planlagte krav:

                  Beskriv kort den foreslåede fremgangsmåde:

                  Henvisning til det anmeldte udkast til foranstaltning (med link til internettet, hvis muligt):


title: Kommissionens henstilling af 13. juli 2010 om retningslinjer for udvikling af nationale sameksistensforanstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder

text:
               22.7.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 200/1

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 13. juli 2010
   om retningslinjer for udvikling af nationale sameksistensforanstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder
   2010/C 200/01
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292,
   under henvisning til artikel 26a, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (1) og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 26a i direktiv 2001/18/EF kan medlemsstaterne træffe passende foranstaltninger for at forhindre utilsigtet forekomst af genetisk modificerede organismer (gmo’er) i andre produkter. Bestemmelsen gælder navnlig foranstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i andre afgrøder, såsom konventionelle eller økologiske afgrøder.

               (2)

               Bedriftsstrukturer og driftssystemer samt de økonomiske og naturbetingede forhold, som landbrugerne i Den Europæiske Union arbejder under, er yderst forskelligartede. Det er nødvendigt at tage hensyn til forskelligartetheden i driftssystemerne og de naturbetingede og økonomiske forhold i EU ved fastlæggelsen af foranstaltninger, der skal forhindre utilsigtet forekomst af GM-afgrøder i andre afgrøder.

               (3)

               I de områder, hvor der dyrkes gmo’er, vil det kunne være nødvendigt for medlemsstaternes offentlige myndigheder at fastlægge passende foranstaltninger, der giver forbrugere og producenter mulighed for at vælge mellem konventionelle, økologiske og genetisk modificerede produkter (i det følgende benævnt »sameksistensforanstaltninger«).

               (4)

               Målet med sameksistensforanstaltninger i områder, hvor der dyrkes gmo’er, er at undgå utilsigtet forekomst af gmo’er i andre produkter og således forhindre potentielle økonomiske tab og konsekvenserne af blanding af GM-afgrøder og ikke-GM-afgrøder (herunder økologiske afgrøder).

               (5)

               Afhængigt af de økonomiske og naturbetingede forhold vil det i nogle tilfælde kunne være nødvendigt at holde gmo-dyrkning ude fra større områder. Denne mulighed bør være betinget af, at medlemsstaterne kan godtgøre, at det ikke er muligt at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle eller økologiske afgrøder i de pågældende områder ved hjælp af andre foranstaltninger. Restriktionerne skal desuden stå i forhold til det tilstræbte mål (dvs. beskyttelse af konventionelle eller økologiske landbrugeres særlige behov).

               (6)

               For at kombinere Den Europæiske Unions videnskabeligt baserede godkendelsesordning med valgfrihed for medlemsstaterne til at beslutte, hvorvidt de ønsker at dyrke GM-afgrøder på deres område, bør foranstaltninger til at forhindre forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder efter Kommissionens mening fastlægges af de enkelte medlemsstater.

               (7)

               Det er nødvendigt at lade henstilling 2003/556/EF (2) afløse for mere udtømmende at beskrive den mulighed, medlemsstaterne i henhold til artikel 26a har for at træffe foranstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder. Nærværende retningslinjer omhandler derfor kun de overordnede hovedprincipper for udvikling af sameksistensforanstaltninger, idet det anerkendes, at medlemsstaterne har behov for den fornødne fleksibilitet til at kunne tage hensyn til deres regionale og nationale særpræg samt til de specifikke behov, der gør sig gældende for konventionelle, økologiske og andre afgrøder og produkter på lokalt plan.

               (8)

               Det Europæiske Kontor for Sameksistens vil fortsat i samarbejde med EU-landene udvikle bedste praksis for sameksistens og udarbejde tekniske retningslinjer om dermed relaterede spørgsmål —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               1)

               Ved udviklingen af nationale foranstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder bør medlemsstaterne følge retningslinjerne i bilaget til denne henstilling.

               2)

               Henstilling 2003/556/EF ophæves.

               3)

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2010.

            På Kommissionens vegne

         John DALLI

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 106 af 17.4.2001, s. 1.

      (2)  Kommissionens henstilling om retningslinjer for udvikling af nationale strategier og bedste praksis for sameksistens mellem genetisk modificerede afgrøder og konventionelt og økologisk landbrug (EUT L 189 af 29.7.2003, s. 36).

      BILAG
      1.   Indledning

      1.1.   Nationale sameksistensforanstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder

      Dyrkningen af gmo’er i EU har konsekvenser for tilrettelæggelsen af landbrugsproduktionen. På den ene side er det i betragtning af muligheden for utilsigtet forekomst af genetisk modificerede afgrøder (GM-afgrøder) i ikke-GM-afgrøder (konventionelle og økologiske) spørgsmålet, hvordan det kan sikres, at producenterne frit kan vælge mellem de forskellige produktionstyper. I princippet bør landbrugerne frit kunne vælge, hvilke typer landbrugsafgrøder de vil dyrke — det være sig GM-afgrøder, konventionelle afgrøder eller økologiske afgrøder. Denne mulighed bør forenes med visse landbrugeres og andre erhvervsdrivendes ønske om at sikre, at deres afgrøder har det lavest mulige indhold af gmo’er.
      På den anden side hænger spørgsmålet også sammen med forbrugernes valg. For at give de europæiske forbrugere et valg mellem GM-fødevarer og ikke-GM-fødevarer bør der ikke kun være et sporbarheds- og mærkningssystem, som fungerer ordentligt, men også en landbrugssektor, der kan levere de forskellige typer produkter. Fødevareindustriens mulighed for at levere en bred vifte af produkter efter forbrugernes valg går hånd i hånd med landbrugssektorens mulighed for at opretholde forskellige produktionssystemer.
      Utilsigtet forekomst af gmo’er over den tolerancetærskel, der er fastsat i EU-lovgivningen, gør det nødvendigt, at en afgrøde, der oprindelig var bestemt til at være en ikke-gmo-afgrøde, mærkes som indeholdende gmo’er (1). Dette kan forårsage indkomsttab på grund af en lavere markedspris for GM-afgrøden eller problemer med at sælge den. Desuden kan landbrugerne få ekstraomkostninger, hvis de er nødt til at indføre overvågningssystemer og foranstaltninger til at minimere blanding af GM- og ikke-GM-afgrøder.
      Det potentielle indkomsttab for producenter, der dyrker bestemte landbrugsprodukter såsom økologiske produkter, er imidlertid ikke nødvendigvis begrænset til overskridelse af den tærskelværdi på 0,9 %, der er fastsat i EU-lovgivningen. I visse tilfælde og afhængigt af markedsefterspørgslen og de respektive nationale retsforskrifter (nogle medlemsstater har for eksempel udviklet nationale standarder for forskellige typer »gmo-fri«-mærkning) vil forekomst af spor af gmo’er i bestemte fødevareafgrøder — selv i mængder under tærskelværdien på 0,9 % — desuden kunne resultere i økonomiske tab for erhvervsdrivende, der ønsker at markedsføre de pågældende afgrøder som gmo-frie.
      Dertil kommer, at gmo-iblanding har særlige konsekvenser for producenter af visse produkter, såsom økologiske landbrugere (2), og dermed også for den endelige forbruger (3). Eftersom denne form for produktion ofte er mere omkostningstung, vil det kunne være nødvendigt med mere vidtgående adskillelsesforanstaltninger for at forhindre forekomst af gmo’er med henblik på at opretholde det pristillæg, der knytter sig til denne produktionstype. Lokale begrænsninger og særpræg kan desuden betyde, at det i visse geografiske områder vil kunne være meget vanskeligt og dyrt at imødekomme sådanne særlige behov for adskillelse af afgrøder.
      Det er derfor nødvendigt at anerkende, at medlemsstaterne har behov for den fornødne fleksibilitet til at kunne tage hensyn til deres specifikke regionale og nationale behov med hensyn til gmo-dyrkning, med henblik på at sikre den lavest mulige forekomst af gmo’er i økologiske og andre afgrøder, når en tilfredsstillende renhedsgrad ikke kan opnås ved hjælp af andre foranstaltninger.
      1.2.   Sondring mellem økonomiske aspekter af gmo-dyrkning og videnskabelige aspekter, der er omfattet af miljørisikovurderingen

      Det er vigtigt, at man klart skelner mellem de økonomiske aspekter af gmo-dyrkning og de miljørisikovurderingsaspekter, der behandles inden for rammerne af de godkendelsesprocedurer, der er fastlagt ved direktiv 2001/18/EF og forordning (EF) nr. 1829/2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer.
      Ifølge den procedure, der er fastlagt ved direktiv 2001/18/EF og ved forordning (EF) nr. 1829/2003, skal der foretages en omfattende vurdering af risiciene for sundheden og for miljøet, før der kan gives tilladelse til udsætning af gmo’er i miljøet. Risikovurderingen kan give et af følgende resultater:

                  —

                  Der påvises en risiko for uønskede virkninger på miljøet eller sundheden, som ikke kan håndteres, i hvilket tilfælde der ikke gives tilladelse.

                  —

                  Der påvises ingen risiko for uønskede virkninger på miljøet eller sundheden, i hvilket tilfælde der gives tilladelse uden krav om yderligere forvaltningsforanstaltninger bortset fra dem, der specifikt er foreskrevet i lovgivningen.

                  —

                  Der påvises risici, men de kan håndteres ved hjælp af de relevante foranstaltninger (f.eks. fysisk adskillelse og/eller overvågning); i dette tilfælde medfører godkendelsen en forpligtelse til at gennemføre foranstaltninger for miljørisikoforvaltning.

            For de tilfælde, hvor en miljø- eller sundhedsrisiko påvises, efter at godkendelsen er givet, er der ved henholdsvis direktiv 2001/18/EF (artikel 20, stk. 3) og forordning (EF) nr. 1829/2003 (artikel 10 og 22) fastlagt en procedure for, hvordan EU-godkendelsen kan bringes til ophør eller betingelserne for den ændres. Medlemsstaterne kan desuden gøre brug af den særlige beskyttelsesklausul i direktiv 2001/18/EF (artikel 23) eller beredskabsforanstaltninger som omhandlet i forordning (EF) nr. 1829/2003 (artikel 34) til midlertidigt at begrænse eller forbyde dyrkning af gmo’er på grundlag af nye eller supplerende oplysninger om risici for sundheden eller miljøet.
      Da der kun kan dyrkes godkendte gmo’er i EU (4), og de miljø- og sundhedsmæssige aspekter allerede er omfattet af miljørisikovurderingen under EU's godkendelsesordning, vedrører de udestående spørgsmål i forbindelse med sameksistens de økonomiske aspekter af blanding af GM- og ikke-GM-afgrøder.
      1.3.   Anerkendelse af de forskelligartede landbrugsbetingelser i EU

      De europæiske landbrugere arbejder under yderst forskelligartede betingelser. Bedrifternes og markernes størrelse, produktionssystemerne, sædskifterne, dyrkningsmønstrene og de naturbetingede forhold varierer i Europa. Det er nødvendigt at tage hensyn til denne forskelligartethed ved udformningen, gennemførelsen og overvågningen af nationale foranstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder. De foranstaltninger, der anvendes, skal være specifikke for bedriftsstrukturerne, driftssystemerne, dyrkningsmønstrene og de naturbetingede forhold i en region.
      Strategier og bedste praksis for gmo-dyrkning vil kunne skulle udvikles og gennemføres på nationalt eller regionalt plan med deltagelse af landbrugere og andre interesserede parter og under hensyntagen til nationale, regionale og lokale faktorer.
      Det er derfor hensigtsmæssigt, at foranstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder udvikles på nationalt og i visse tilfælde regionalt eller lokalt plan.
      1.4.   Retningslinjernes formål og anvendelsesområde

      De foreliggende retningslinjer har form af ikke-bindende henstillinger til medlemsstaterne. De omfatter generelle principper for udvikling af nationale foranstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder. Der tages hensyn til, at mange af de faktorer, der er af betydning i denne sammenhæng, specifikt vedrører nationale, regionale og lokale forhold.
      2.   Generelle principper for udvikling af nationale sameksistensforanstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er I konventionelle og økologiske afgrøder

      2.1.   Gennemsigtighed, samarbejde på tværs af grænserne og involvering af de interesserede parter

      Nationale foranstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder bør udvikles i samarbejde med alle relevante aktører og i fuld åbenhed. Medlemsstaterne bør sørge for grænseoverskridende samarbejde med nabolande for at sikre, at sameksistensforanstaltninger fungerer effektivt i grænseområder. De bør i denne forbindelse i god tid tilvejebringe og sikre passende oplysninger om de foranstaltninger, de beslutter at træffe.
      2.2.   Proportionalitet

      Foranstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i andre afgrøder bør stå i forhold til det tilstræbte mål (dvs. beskyttelse af konventionelle eller økologiske landbrugeres særlige behov). Sameksistensforanstaltninger bør ikke pålægge landbrugere, frøproducenter, kooperativer eller andre erhvervsdrivende, der har at gøre med en produktionstype, unødvendige byrder. Foranstaltninger bør vælges under hensyntagen til de særlige regionale og lokale begrænsninger og forhold, såsom formen og størrelsen af markerne i en region, opsplitningen og den geografiske spredning af marker tilhørende individuelle bedrifter samt regionale driftsmetoder.
      2.3.   Niveauer for blanding af GM- og ikke-GM-afgrøder, som skal overholdes ved hjælp af nationale sameksistensforanstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder

      Der bør med nationale foranstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder tages hensyn til de foreliggende oplysninger om sandsynligheden for og kilderne til blanding af GM- og ikke-GM-afgrøder. De pågældende foranstaltninger bør stå i forhold til det niveau for iblanding, der ønskes overholdt, idet dette vil afhænge af de regionale og nationale særpræg og de særlige behov, der gør sig gældende for konventionelle, økologiske og andre afgrøder og produktionstyper på lokalt plan.

                  2.3.1.

                  I nogle tilfælde har forekomst af gmo-spor i fødevarer og foder kun økonomiske konsekvenser, når tærskelværdien for mærkning på 0,9 % er overskredet. I disse tilfælde bør medlemsstaterne tage i betragtning, at foranstaltninger, der sikrer overholdelse af tærskelværdien for mærkning på 0,9 %, vil være tilstrækkelige.

                  2.3.2.

                  Medlemsstaterne bør tage i betragtning, at der ikke nødvendigvis vil være behov for at tilstræbe bestemte niveauer for iblanding, hvis det ikke har økonomiske konsekvenser, at en afgrøde mærkes som GM-afgrøde.

                  2.3.3.

                  I mange andre tilfælde vil det potentielle indkomsttab for økologiske og visse konventionelle landbrugere (f.eks. visse fødevareproducenter) kunne hænge sammen med forekomst af gmo-spor i mængder på under 0,9 %. I disse tilfælde vil de berørte medlemsstater for at beskytte bestemte produktionstyper kunne fastlægge foranstaltninger, der har til formål at holde niveauerne for forekomst af gmo’er i andre afgrøder på under 0,9 %.

            Uanset hvilket niveau for iblanding der søges overholdt ved hjælp af sameksistensforanstaltninger, vil de tærskelværdier, der er fastsat i EU-lovgivningen (5), fortsat gælde for mærkning af forekomst af gmo’er i fødevarer, foder og produkter bestemt til direktiv forarbejdning.
      2.4.   Foranstaltninger til udelukkelse af gmo-dyrkning i større områder (»gmo-frie områder«)

      Forskelle i regionale aspekter, f.eks. klimaforhold (som influerer på bestøvernes aktivitet og på transporten af luftbåren pollen), topografi, dyrkningsmønstre og sædskiftesystemer eller bedriftsstrukturer (herunder omgivende strukturer, såsom hække, skove, uopdyrkede områder og markernes placering), kan influere på graden af blanding af GM-afgrøder og konventionelle og økologiske afgrøder og på de foranstaltninger, der er nødvendige for at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i andre afgrøder.
      Under visse økonomiske og naturbetingede forhold bør medlemsstaterne overveje muligheden af at holde gmo-dyrkning ude fra større dele af deres område for at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder. Sådanne udelukkelsestiltag bør være betinget af, at medlemsstaterne kan godtgøre, at det ikke er muligt at opnå en tilfredsstillende renhedsgrad i de pågældende områder ved hjælp af andre foranstaltninger. Restriktionerne bør desuden stå i forhold til det tilstræbte mål (dvs. beskyttelse af konventionelt og/eller økologisk landbrugs særlige behov).
      2.5.   Regler for erstatningsansvar

      Spørgsmål vedrørende økonomisk kompensation eller erstatningsansvar for økonomiske tab henhører udelukkende under medlemsstaternes kompetence.
      3.   Udveksling af oplysninger på EU-plan

      Kommissionen vil fortsat indsamle og koordinere de relevante oplysninger baseret på løbende undersøgelser på EU-plan og nationalt plan og bistå medlemsstater, der ønsker det, med teknisk rådgivning og derigennem hjælpe dem med at fastlægge nationale sameksistensstrategier.
      Den løbende koordinering via COEX-NET (6) og den tekniske rådgivning fra Det Europæiske Kontor for Sameksistens (7) vil fortsætte. Kontoret vil forvalte og ajourføre et vejledende katalog over foranstaltninger samt en liste over agronomiske, naturbetingede og afgrødespecifikke faktorer, som der skal tages hensyn til i forbindelse med udvikling af nationale foranstaltninger til at forhindre utilsigtet forekomst af gmo’er i konventionelle og økologiske afgrøder. Medlemsstaterne bør fortsat bidrage til det tekniske arbejde i Det Europæiske Kontor for Sameksistens.

         (1)  I henhold til artikel 12 og 24 i forordning (EF) nr. 1829/2003 gælder mærkningskravet ikke for fødevarer/foder, hvis indhold af materiale, der indeholder, består af eller er fremstillet af gmo’er, ikke overstiger 0,9 % af: i) hver enkelt fødevareingrediens eller ii) fødevarer, der består af en enkelt ingrediens, eller iii) foderstoffet eller af hvert af de foderstoffer, som det består af, forudsat at forekomsten heraf er utilsigtet eller teknisk uundgåelig.

         (2)  I henhold til forordning (EF) nr. 834/2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter må gmo’er ikke anvendes i økologisk produktion, heller ikke som udsæd, fødevarer eller foder (artikel 9, stk. 1). Målet er at have den lavest mulige forekomst af gmo’er i økologiske produkter (jf. betragtning 10).

         (3)  KOM(2009) 153 — Rapport fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om sameksistens mellem genetisk modificerede afgrøder og konventionelt og økologisk landbrug.

         (4)  For at kunne dyrkes i EU skal gmo’en være godkendt til dyrkning i henhold til direktiv 2001/18/EF eller i henhold til forordning (EF) nr. 1829/2003.

         (5)  Artikel 12 og 24 i forordning (EF) nr. 1829/2003 og artikel 21, stk. 3, i direktiv 2001/18/EF.

         (6)  Netværksgruppen for Udveksling og Koordinering af Oplysninger om Sameksistens mellem Genetisk Modificerede, Konventionelle og Økologiske Afgrøder (COEX-NET) har til formål at lette udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen.

         (7)  Det Europæiske Kontor for Sameksistens udarbejder afgrødespecifikke dokumenter om bedste praksis i forbindelse med tekniske sameksistensforanstaltninger. Kontoret udgøres af et sekretariat samt afgrødespecifikke tekniske arbejdsgrupper, som er sammensat af tekniske repræsentanter fra medlemsstaterne.


Avis juridique important

|

31994H0181

RÅDETS HENSTILLING af 21. marts 1994 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) for regnskabsåret 1992

EF-Tidende nr. L 084 af 29/03/1994 s. 0045 - 0045

RAADETS HENSTILLING af 21. marts 1994 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) for regnskabsaaret 1992 (94/181/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION  - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 206,  som henviser til anden AVS/EOEF-konvention, undertegnet i Lomé den 31. oktober 1979,  som henviser til Raadets afgoerelse 80/1186/EOEF af 16. december 1980 om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1),  som henviser til den interne aftale af 1979 om finansiering og forvaltning af Faellesskabets bistand (2), undertegnet den 20. november 1979, saerlig artikel 29, stk. 3,  som henviser til finansforordningen af 17. marts 1981 vedroerende Den Femte Europaeiske Udviklingsfond (3), saerlig artikel 66 til 70,  som har gennemgaaet forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 1992 vedroerende transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) samt Revisionsrettens beretning vedroerende regnskabsaaret 1992 med Kommissionens tilhoerende svar  (4),  som tager i betragtning, at der i henhold til artikel 29, stk. 3, i den interne aftale meddeles Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) af Europa-Parlamentet efter henstilling fra Raadet,   som tager i betragtning, at Kommissionens gennemfoerelse af alle transaktioner under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) i regnskabsaaret 1992 har vaeret tilfredsstilende - HENSTILLERtil Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemfoerelsen af transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) for regnskabsaaret 1992.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. marts 1994.  Paa Raadets vegne Y. PAPANTONIOU Formand  (1) EFT nr. L 361 af 31. 12. 1980, s. 1.  (2) EFT nr. L 347 af 22. 12. 1980, s. 210.  (3) EFT nr. L 101 af 11. 4. 1981, s. 12.  (4) EFT nr. C 309 af 16. 11. 1993, s. 231 til 254 og 353 til 360.


Avis juridique important

|

32003H0561

Kommissionens henstilling af 23. juli 2003 om anmeldelser, tidsfrister og høringer i henhold til artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EØS-relevant tekst) (meddelt under nummer K(2003) 2647)

EU-Tidende nr. L 190 af 30/07/2003 s. 0013 - 0018

Kommissionens henstillingaf 23. juli 2003om anmeldelser, tidsfrister og høringer i henhold til artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester(meddelt under nummer K(2003) 2647)(EØS-relevant tekst)(2003/561/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet)(1), særlig artikel 19, stk. 1, ogsom tager følgende i betragtning:(1) Efter de nye rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester er de nationale tilsynsmyndigheder forpligtede til at bidrage til udviklingen af det indre marked bl.a. ved at samarbejde indbyrdes og med Kommissionen på en transparent måde for at sikre udviklingen af en ensartet reguleringspraksis og en ensartet anvendelse af de direktiver, som udgør de nye rammebestemmelser.(2) For at beslutninger på nationalt plan ikke får negativ indvirkning på det indre marked eller de mål, de nye rammebestemmelser tilsigter, skal de nationale tilsynsmyndigheder give Kommissionen og andre nationale tilsynsmyndigheder meddelelse om de planlagte foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).(3) Endvidere skal de nationale tilsynsmyndigheder indhente Kommissionens tilladelse til at pålægge de forpligtelser, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3, andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet)(2), hvilket udgør en særskilt proces.(4) Kommissionen vil give nationale tilsynsmyndigheder, der anmoder derom, lejlighed til at drøfte eventuelle planlagte foranstaltninger, inden disse anmeldes formelt i henhold til artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) og artikel 8, stk. 3, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet). Hvis Kommissionen i henhold til artikel 7, stk. 4, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) har meddelt den nationale tilsynsmyndighed, at den betragter den planlagte foranstaltning som en hindring for det indre marked eller nærer alvorlig tvivl om, hvorvidt den er forenelig med EU-retten, skal den pågældende nationale tilsynsmyndighed hurtigt have lejlighed til at udtrykke sine synspunkter med hensyn til de problemer, Kommissionen har påpeget.(5) Direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) fastsætter visse bindende tidsfrister for behandling af anmeldelser i henhold til artikel 7.(6) For at sikre at den samarbejds- og høringsordning, der er omhandlet i artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), fungerer effektivt og af hensyn til retssikkerheden, er der behov for klare regler for anmeldelsesprocessen, for Kommissionens undersøgelse af en anmeldelse og for beregning af ovennævnte tidsfrister.(7) Det ville desuden være nyttigt at afklare proceduren i forbindelse med artikel 8, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet).(8) For at forenkle og fremskynde undersøgelsen af et anmeldt udkast til foranstaltning bør de nationale tilsynsmyndigheder kunne anvende en standardiseret anmeldelsesformular (kortfattet anmeldelsesformular).(9) De europæiske tilsynsmyndigheders gruppe, der blev nedsat ved Kommissionens afgørelse 2002/627/EF(3), har erkendt, at der er behov for disse tiltag.(10) For at opfylde målene i artikel 8 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) og især behovet for at sikre udviklingen af en ensartet reguleringspraksis og en ensartet anvendelse af direktivet er det vigtigt, at anmeldelsesordningen i artikel 7 efterkommes fuldt ud og så effektivt som muligt.(11) Kommunikationsudvalget har afgivet udtalelse i henhold til artikel 22, stk. 2, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet),HENSTILLER:1. Udtryk, der defineres i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) [og særdirektiverne], har samme betydning, når de anvendes i denne henstilling. Desuden forstås ved- "henstilling om relevante markeder": Kommissionens henstilling af om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering i overensstemmelse med direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet)(4)- "anmeldelse": en national tilsynsmyndigheds meddelelse til Kommissionen om et udkast til foranstaltning i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) eller en anmodning i henhold til artikel 8, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet), ledsaget af en kortfattet anmeldelsesformular som angivet i denne henstilling (bilag I).2. Anmeldelser bør, om muligt, indgives pr. elektronisk post med anmodning om at få tilsendt bekræftelse for modtagelsen.Dokumenter, der sendes med elektronisk post, antages at være modtaget af adressaten den dag, hvor de blev afsendt.Anmeldelser og støttedokumenter, jf. punkt 6 nedenfor, registreres i den rækkefølge, hvori de modtages.3. Anmeldelser får virkning fra det tidspunkt, hvor Kommissionen registrerer dem ("registreringstidspunkt"). Registreringstidspunktet er det tidspunkt, hvor Kommissionen har modtaget en fuldstændig anmeldelse.Kommissionen vil på sit websted og ved elektronisk post til alle nationale tilsynsmyndigheder bekendtgøre anmeldelsens registreringstidspunkt, emnet for anmeldelsen og eventuelle støttedokumenter.4. Anmeldelser kan indgives på et hvilket som helst officielt fællesskabssprog. Den kortfattede anmeldelsesformular (bilag 1) kan være udarbejdet på et andet sprog end udkastet til foranstaltning for at gøre det lettere at gennemføre en effektiv høring af alle andre nationale tilsynsmyndigheder.Kommissionens eventuelle bemærkninger eller beslutninger i henhold til artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) skal udfærdiges på samme sprog som det anmeldte udkast til foranstaltning, om muligt oversat til det sprog, der anvendes i anmeldelsesformularen.5. Udkast til foranstaltninger, der anmeldes af en national tilsynsmyndighed, bør ledsages af de dokumenter, der er nødvendige for, at Kommissionen kan udføre sine opgaver. Der bør gives en fyldestgørende begrundelse for de planlagte foranstaltninger.6. Anmeldelser bør omfatte hvert af følgende punkter i den udstrækning, det er relevant:a) det relevante produkt- eller tjenestemarkedb) det relevante geografiske markedc) den (de) største virksomhed(er), der opererer på det relevante markedd) resultaterne af analysen af det relevante marked, især med hensyn til om dette marked er udsat for effektiv konkurrence eller ej, samt begrundelse derfore) den (de) eventuelle virksomhed(er), der alene eller sammen med andre har en stærk markedsposition, som omhandlet i artikel 14 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), og begrundelsen, beviset og/eller andre relevante faktiske oplysninger til støtte for, at dette anses for at være tilfældetf) resultaterne af den forudgående offentlige høring, som den nationale tilsynsmyndighed har gennemførtg) eventuel udtalelse fra den nationale konkurrencemyndighedh) elementer, der viser, at der på det tidspunkt, hvor udkastet til foranstaltning anmeldes til Kommissionen, er taget de nødvendige skridt til at underrette de nationale tilsynsmyndigheder i alle andre medlemsstater om forslageti) ved anmeldelse af planlagte foranstaltninger, der falder ind under artikel 5 eller 8 i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet) eller artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF (forsyningspligtdirektivet)(5): de særlige tilsynsmæssige forpligtelser, der foreslås for at rette op på den manglende effektive konkurrence på det relevante marked, eller - hvis det konstateres, at der er effektiv konkurrence på et relevant marked, og der allerede er pålagt sådanne forpligtelser i denne forbindelse - de foreslåede foranstaltninger til at trække disse forpligtelser tilbage.7. Hvis et udkast til foranstaltning i forbindelse med markedsanalysen afgrænser et relevant marked, der adskiller sig fra de markeder, som er fastsat i henstillingen om relevante markeder, bør de nationale tilsynsmyndigheder give en fyldestgørende begrundelse for de kriterier, der er lagt til grund for en sådan markedsafgrænsning.8. Anmeldelser i henhold til artikel 8, stk. 3, andet afsnit i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet) bør også indeholde en fyldestgørende begrundelse for, hvorfor aktører med en stærk markedsposition bør pålægges andre forpligtelser end de i direktivets artikel 9 til 13 anførte.9. Anmeldelser, der falder ind under artikel 8, stk. 5, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet), bør også indeholde en fyldestgørende begrundelse for, hvorfor de planlagte foranstaltninger er nødvendige for at opfylde internationale forpligtelser.10. Anmeldelser, der indeholder de relevante oplysninger som omhandlet i punkt 6, betragtes som fuldstændige. Hvis de oplysninger, herunder dokumenter, der er omfattet af anmeldelsen, er ufuldstændige materielt set, vil Kommissionen inden fem arbejdsdage efter modtagelsen underrette den nationale tilsynsmyndighed og anføre, i hvilket omfang den betragter anmeldelsen som ufuldstændig. Anmeldelsen vil ikke blive registreret, så længe den nationale tilsynsmyndighed ikke har fremlagt de nødvendige oplysninger. I sådanne tilfælde vil anmeldelsen i relation til artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) få virkning fra det tidspunkt, hvor Kommissionen modtager de fuldstændige oplysninger.11. Efter registrering af en anmeldelse kan Kommissionen i henhold til artikel 5, stk. 2, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), og uden at det påvirker punkt 6 ovenfor, anmode den pågældende nationale tilsynsmyndighed om yderligere oplysninger eller afklaring af spørgsmål. De nationale tilsynsmyndigheder bør bestræbe sig på at meddele de ønskede oplysninger inden tre arbejdsdage, hvis de er let tilgængelige.12. Når Kommissionen fremsætter bemærkninger i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), vil den give den pågældende nationale tilsynsmyndighed meddelelse herom elektronisk og offentliggøre bemærkningerne på sit websted.13. Når en national tilsynsmyndighed fremsætter bemærkninger i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), giver den Kommissionen og de øvrige nationale tilsynsmyndigheder meddelelse herom elektronisk.14. Når Kommissionen i henhold til artikel 7, stk. 4, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) finder, at en planlagt foranstaltning vil udgøre en hindring for det indre marked, eller nærer alvorlig tvivl om, hvorvidt den er forenelig med EU-retten, og især målene i artikel 8 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), eller efterfølgendea) trækker sine ovenfor anførte indvendinger tilbage ellerb) ved beslutning pålægger en national tilsynsmyndighed at trække den planlagte foranstaltning tilbagevil den underrette den pågældende nationale tilsynsmyndighed derom elektronisk og offentliggøre en meddelelse derom på sit websted.15. Med hensyn til anmeldelser i henhold til artikel 8, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet), vil Kommissionen normalt i henhold til adgangsdirektivets artikel 14, stk. 2, træffe en beslutning inden for højst tre måneder, hvorved den tillader eller forbyder den nationale myndighed at vedtage den planlagte foranstaltning. Kommissionen kan beslutte at forlænge denne periode med yderligere to måneder i betragtning af de opståede vanskeligheder.16. En national tilsynsmyndighed kan på et hvilket som helst tidspunkt beslutte at trække det anmeldte udkast til foranstaltning tilbage, og i så fald slettes den anmeldte foranstaltning af registeret. Kommissionen vil offentliggøre en meddelelse herom på sit websted.17. Når en national tilsynsmyndighed, der har modtaget bemærkninger fra Kommissionen eller en anden national tilsynsmyndighed i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), vedtager den planlagte foranstaltning, skal den på Kommissionens anmodning give Kommissionen og andre nationale tilsynsmyndigheder meddelelse om, hvordan den har taget mest muligt hensyn til de fremsatte bemærkninger.18. Efter anmodning fra en national tilsynsmyndighed vil Kommissionen uformelt drøfte et udkast til foranstaltning, inden det anmeldes.19. I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1182/71(6) skal alle tidsfrister, der er omhandlet i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) eller i denne henstilling, beregnes således:a) hvis en tidsfrist udtrykt i dage, uger eller måneder skal regnes fra det øjeblik, hvor en begivenhed indtræffer, medregnes den dag, hvor begivenheden indtræffer, ikke ved beregningen af fristenb) en tidsfrist udtrykt i uger eller måneder udløber med udgangen af den dag i den sidste uge eller måned, som har den samme benævnelse eller talangivelse som den dag, der indleder fristen. Hvis den dag, der er afgørende for udløbet af en tidsfrist, der er udtrykt i måneder, ikke forekommer i fristens sidste måned, udløber fristen med udgangen af denne måneds sidste dagc) i tidsfristerne skal medregnes officielle helligdage, søndage og lørdaged) alle dage undtagen officielle og/eller offentlige helligdage, søndage og lørdage betragtes som arbejdsdage.Når tidsfristen udløber på en lørdag, en søndag eller en officiel helligdag, forlænges den til udgangen af den først følgende arbejdsdag. Den liste over officielle helligdage, som Kommissionen udarbejder, offentliggøres inden hvert års begyndelse i Den Europæiske Unions Tidende.20. Kommissionen vil sammen med de nationale tilsynsmyndigheder vurdere, om det er nødvendigt at revidere disse regler, principielt tidligst den 25. juli 2004.21. Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2003.På Kommissionens vegneErkki LiikanenMedlem af Kommissionen(1) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.(2) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7.(3) EFT L 200 af 30.7.2002, s. 38.(4) Kommissionens henstilling 2003/311/EF af 11. februar 2003 om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EUT L 114 af 8.5.2003, s. 45).(5) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51.(6) EFT L 124 af 8.6.1971, s. 1.BILAGFORMULAR TIL ANMELDELSE AF PLANLAGTE FORANSTALTNINGER EFTER ARTIKEL 7 I DIREKTIV 2002/21/EF (RAMMEDIREKTIVET)("Kortfattet anmeldelsesformular")IndledningAf denne formular fremgår det, hvilke oplysninger de nationale tilsynsmyndigheder skal give Kommissionen, når de anmelder planlagte foranstaltninger efter artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).Kommissionen vil drøfte spørgsmål om anvendelsen af artikel 7 med de nationale tilsynsmyndigheder, især på møder inden anmeldelsen indgives. De nationale tilsynsmyndigheder opfordres derfor til at konsultere Kommissionen om alle aspekter ved denne formular og især om, hvilke oplysninger de skal give, eller om muligheden for fritagelse for forpligtelsen til at give bestemte oplysninger i forbindelse med den markedsanalyse, som de nationale tilsynsmyndigheder gennemfører i henhold til artikel 15 og 16 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).Korrekte og fuldstændige oplysningerAlle oplysninger, som de nationale tilsynsmyndigheder giver, skal være korrekte og fuldstændige og gengives kortfattet i nedennævnte formular. Formularen tager ikke sigte på at erstatte det anmeldte udkast til foranstaltning, men skal gøre det muligt for Kommissionen og de andre medlemsstaters nationale tilsynsmyndigheder at kontrollere på grundlag af oplysningerne i denne formular, at det anmeldte udkast indeholder alle de oplysninger, der er nødvendige for, at Kommissionen kan udføre sine opgaver efter artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) inden for den deri fastsatte frist.De oplysninger, der kræves i denne formular, bør opføres under de tilsvarende afsnit og punkter med henvisning til selve udkastet til foranstaltning, hvorfra disse oplysninger er hentet.SprogFormularen udfyldes på et af De Europæiske Fællesskabers officielle sprog, som kan være et andet end det sprog, der anvendes i det anmeldte udkast til foranstaltning. Alle Kommissionens udtalelser eller beslutninger i henhold til artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) udfærdiges på det sprog, der anvendes i det anmeldte udkast til foranstaltning, om muligt oversat til det sprog, der benyttes i den kortfattede anmeldelsesformular.DEN KORTFATTEDE ANMELDELSESFORMULARAFSNIT 1 MarkedsafgrænsningAngiv, hvor det er relevant:1.1. det berørte, relevante produkt-/tjenestemarked. Er dette marked nævnt i henstillingen om relevante markeder?1.2. det berørte, relevante geografiske marked1.3. et kort sammendrag af en eventuel udtalelse fra den nationale konkurrencemyndighed1.4. en kort oversigt over de hidtidige resultater af den offentlige høring om den foreslåede markedsafgrænsning (f.eks. hvor mange bemærkninger man modtog, hvilke adspurgte der var enige i den foreslåede markedsafgrænsning, og hvilke adspurgte der havde en anden mening)1.5. i tilfælde, hvor det afgrænsede relevante marked adskiller sig fra de markeder, der er anført i henstillingen om relevante markeder: en kort gennemgang af de vigtigste årsager til den foreslåede markedsafgrænsning under henvisning til kapitel 2 i Kommissionens retningslinjer for afgrænsning af det relevante marked og beregning af en stærk markedsposition(1) og de tre hovedkriterier, der er nævnt i betragtning 9-16 i henstillingen om relevante markeder og afsnit 3.2 i dens begrundelse.AFSNIT 2 Angivelse af virksomheder med stærk markedspositionAngiv, hvor det er relevant:2.1. navnet på den (de) virksomhed(er), der alene eller sammen med andre virksomheder har en stærk markedsposition.Navnet på den (de) virksomhed(er), der eventuelt ikke længere anses for at have en stærk markedsposition2.2. de anvendte kriterier for afgørelse af, om en virksomhed alene eller i fællesskab med andre har eller ikke har en stærk markedsposition2.3. navnet på de største virksomheder (konkurrenter), der er til stede/aktive på det relevante marked2.4. ovennævnte virksomheders markedsandele og beregningsgrundlaget derfor (f.eks. omsætning, antal abonnenter).Giv en kort gennemgang af:2.5. en eventuel udtalelse fra den nationale konkurrencemyndighed2.6. de hidtidige resultater af den offentlige høring om den foreslåede angivelse af, hvilke virksomheder der har en stærk markedsposition (f.eks. det samlede antal bemærkninger, der er modtaget, antallet af respondenter, der var enige/uenige).AFSNIT 3 TilsynsforpligtelserAngiv, hvor det er relevant:3.1. retsgrundlaget for de forpligtelser, der skal pålægges, opretholdes, ændres eller trækkes tilbage (artikel 9-13 i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet))3.2. årsager til, at det anses for rimeligt og berettiget på baggrund af målsætningerne i artikel 8 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) at pålægge virksomhederne forpligtelser eller at opretholde eller ændre sådanne forpligtelser. Alternativt angives de punkter, afsnit eller sider i udkastet til foranstaltning, hvor disse oplysninger kan findes3.3. hvis de foreslåede forpligtelser afviger fra forpligtelserne i artikel 9-13 i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet), angives, hvilke "særlige tilfælde", jf. adgangsdirektivets artikel 8, stk. 3, der gør det berettiget at pålægge sådanne forpligtelser. Alternativt angives de punkter, afsnit eller sider i udkastet til foranstaltning, hvor disse oplysninger kan findes.AFSNIT 4 Opfyldelse af internationale forpligtelserI relation til artikel 8, stk. 3, første afsnit, tredje led, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet) angives, hvor det er relevant:4.1. om det foreslåede udkast til foranstaltning tager sigte på at pålægge markedsaktører forpligtelser, at ændre sådanne forpligtelser eller at trække dem tilbage, som omhandlet i artikel 8, stk. 5, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet)4.2. navnet på de pågældende virksomheder4.3. hvilke internationale forpligtelser for Fællesskabet og dets medlemsstater det er nødvendigt at overholde.(1) Kommissionens retningslinjer for markedsanalyse og beregning af stærk markedsposition i henhold til EU-rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EFT C 165 af 11.7.2002, s. 6).


				|

		52013DC0248

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om udpegelse af Den Europæiske Kulturhovedstad 2017 i Danmark og Cypern og Den Europæiske Kulturhovedstad 2018 i Malta /* COM/2013/0248 final */

			   	BEGRUNDELSE
I Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr.
1622/2006/EF af 24. oktober 2006 om en fællesskabsaktion vedrørende Den
Europæiske Kulturhovedstad 2007-2019[1]
fastlægges proceduren for udpegelse af europæiske kulturhovedstæder. I henhold
til artikel 2 i afgørelsen udpeges to byer i to medlemsstater til europæiske
kulturhovedstæder efter tur fra 2009 i overensstemmelse med den rækkefølge, der
er fastsat i bilaget til afgørelsen. Danmark og Cypern har ret til at være vært
for arrangementet i 2017. Malta, som sammen med Nederlandene er en af de to
medlemsstater, der kan være vært for arrangementet i 2018, besluttede at gennemføre
udvælgelsesproceduren et år forud for den sædvanlige tidsplan.
Udvælgelsen af europæiske kulturhovedstæder
for 2017 og 2018 foregår som følger.
En indkaldelse af ansøgninger offentliggøres af
hver af de berørte medlemsstater senest seks år inden arrangementets start. En
jury bestående af 13 uafhængige eksperter fra den kulturelle verden indkaldes
til et indledende udvælgelsesmøde senest fem år inden arrangementets start.
Juryen vurderer de indkomne ansøgninger på grundlag af de kriterier, der er
fastsat i artikel 4 i afgørelse nr. 1622/2006/EF, og opstiller en liste over kandidatbyer,
hvis kandidatur skal vurderes mere indgående, når de har udarbejdet en
fuldstændig ansøgning.
Ni måneder efter det indledende
udvælgelsesmøde indkalder hver af de berørte medlemsstater juryen til et møde
for at foretage den endelige indstilling. Efter en tilbundsgående vurdering af
de byer, der i første omgang er blevet udvalgt, på grundlag af de kriterier,
der er fastsat for arrangementet, anbefaler juryen én by i hver af de berørte
medlemsstater.
På grundlag af disse anbefalinger indstiller
hver medlemsstat en by som sin europæiske kulturhovedstad og underretter
Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Regionsudvalget herom senest fire år
før, arrangementet skal begynde.
Europa-Parlamentet kan inden for en frist på
tre måneder fra modtagelsen af indstillingerne fremsende en udtalelse til Kommissionen.

Rådet, der træffer afgørelse på grundlag af en
henstilling fra Kommissionen, udpeger officielt de pågældende byer som
europæiske kulturhovedstæder for det år, indstillingen vedrører.
Efter de to runder af udvælgelsesproceduren
som beskrevet ovenfor anbefalede juryen i sine rapporter fra september 2012, at
Århus (Danmark) og Paphos (Cypern) bliver europæiske kulturhovedstæder i 2017,
og i sin rapport fra november 2012, at Valletta (Malta) bliver europæisk
kulturhovedstad i 2018. De tre medlemsstater meddelte disse indstillinger til
Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Regionsudvalget i efteråret 2012.
Europa-Parlamentet sendte en positiv udtalelse
til Kommissionen i februar 2013.
I overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i
afgørelse nr. 1622/2006/EF forelægger Kommissionen derfor vedlagte henstilling
for Rådet om den officielle udpegelse af Århus og Paphos som europæiske kulturhovedstæder
2017 for henholdsvis Danmark og Cypern og om den officielle udpegelse af
Valletta som europæisk kulturhovedstad 2018 i Malta.
Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om udpegelse af Den Europæiske
Kulturhovedstad 2017 i Danmark og Cypern og Den Europæiske Kulturhovedstad 2018
i Malta
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og
Rådets afgørelse nr. 1622/2006/EF af 24. oktober 2006 om en fællesskabsaktion
vedrørende Den Europæiske Kulturhovedstad 2007-2019[2], særlig artikel 9, stk. 3,
under henvisning til
henstilling fra Europa-Kommissionen,
under henvisning
til juryens rapporter fra september 2012 vedrørende udpegelse af de europæiske
kulturhovedstæder i Danmark og Cypern
under henvisning
til juryens rapport fra november 2012 vedrørende udpegelse af den europæiske kulturhovedstad
i Malta, og
ud fra følgende
betragtning:
Kriterierne i
artikel 4 i afgørelse nr. 1622/2006/EF er helt opfyldt —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Århus og Paphos udpeges til "Europæisk
Kulturhovedstad 2017" i henholdsvis Danmark og Cypern.
Valletta udpeges som "Europæisk
Kulturhovedstad 2018" i Malta.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på dagen efter
offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       […]
                                                                       Formand
[1]               EUT L 304 af 3.11.2006, s. 1.
[2]               EUT L 304 af 3.11.2006, s. 1.