title: Rådets henstilling af 10. juli 2012 om Rumæniens nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2012-2015

text:
               24.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 219/72

         RÅDETS HENSTILLING
   af 10. juli 2012
   om Rumæniens nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2012-2015
   2012/C 219/21
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Kommissionen,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Rådet vedtog den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (2), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 12. juli 2011 vedtog Rådet en henstilling (3) om Rumæniens nationale reformprogram for 2011 og afgav en udtalelse om Rumæniens opdaterede konvergensprogram for 2011-2014

               (4)

               Den 23. november 2011 vedtog Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det andet europæiske semester med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.

               (5)

               Europa-Parlamentet har været behørigt inddraget i Det Europæiske Semester i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/97 og vedtog den 15. februar 2012 en beslutning om beskæftigelse og sociale aspekter i den årlige vækstundersøgelse for 2012 og en beslutning om bidraget til den årlige vækstundersøgelse 2012.

               (6)

               Den 2. marts 2012 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.

               (7)

               Den 2. marts 2012 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og i deres nationale reformprogrammer.

               (8)

               Den 23. april 2012 forelagde Rumænien sit nationale reformprogram for 2012 og den 11. maj 2012 sit konvergensprogram for perioden 2012-2015.

               (9)

               Den 6. maj 2009 vedtog Rådet ved beslutning 2009/459/EF (4) at stille mellemfristet finansiel bistand til rådighed for Rumænien i en periode på tre år i henhold til traktatens artikel 143. I det ledsagende aftalememorandum, der blev undertegnet den 23. juni 2009, og i dets efterfølgende tillæg fastlægges de økonomisk-politiske betingelser for udbetalingen af den finansielle bistand. Beslutning 2009/459/EF blev ændret den 16. marts 2010 ved afgørelse 2010/183/EU (5). Efter Rumæniens vellykkede gennemførelse af programmet og på baggrund af en væsentlig men delvis justering af betalingsbalancens løbende poster på grund af de resterende strukturelle svagheder på Rumæniens produkt- og arbejdsmarkeder, som gør landet følsomt over for internationale prischok, vedtog Rådet den 12. maj 2011 afgørelse 2011/288/EU (6) med henblik på at stille forebyggende mellemfristet finansiel bistand til rådighed for Rumænien i en periode på tre år i henhold til traktatens artikel 143. Det ledsagende aftalememorandum blev undertegnet den 29. juni 2011 og det første tillæg hertil den 27. december 2011.

               (10)

               Den anden formelle undersøgelse af det mellemfristede finansielle bistandsprogram, som fandt sted sidst i april og først i maj 2012, fastslog, at Rumænien fortsat gennemfører programmet planmæssigt. Målsætningen for likviditetsunderskuddet i budgettet for 2011 blev nået, mens målet vedrørende Det Europæiske Nationalregnskabssystem (ENS) ville være blevet nået, hvis det ikke havde været for en større engangsforanstaltning i forbindelse med retsafgørelser, der pålagde regeringen at betale kompensation til bestemte kategorier af arbejdstagere. Budgettet for 2012 er på rette spor med hensyn til at begrænse underskuddet, så det ligger under 3 % af BNP i ESN-termer. Den rumænske banksektor er forblevet robust på trods af den fortsatte forringelse af aktivernes kvalitet, som er vedblevet med at påvirke rentabiliteten i banksektoren negativt. Betingelserne i det mellemfristede finansielle bistandsprogram er blevet overholdt inden for den finansielle sektor, om end der har været nogle forsinkelser i visse tilfælde. Fremskridtene inden for centrale områder af strukturreformerne, som f.eks. energi og transport og udnyttelse af EU-midler, har været svingende.

               (11)

               Efter to år med tilbagegang voksede Rumæniens BNP i faste priser med 2,5 % i 2011. I 2012 forventes væksten at aftage til 1,4 %. Den indenlandske efterspørgsel forventes at blive den største vækstmotor. Offentlige investeringer understøttet af en bedre udnyttelse af EU-midler forventes at spille en central rolle i 2012.

               (12)

               Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet for 2012 i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk. Målet for konvergensprogrammets budgetstrategi er at nå et budgetunderskud på under 3 % af BNP i 2012 i overensstemmelse med Rådets henstillinger til Rumænien under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Derefter sigter den mod at overholde den mellemfristede budgetmålsætning, som er defineret som et underskud på 0,7 % af BNP i strukturelle termer. Den mellemfristede budgetmålsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i stabilitets- og vækstpagten. Efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2012 forventes underskuddet at falde yderligere til 2,2 % af BNP i 2013, til 1,2 % af BNP i 2014 og til 0,9 % af BNP i 2015. Baseret på den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (7) medfører dette en formindskelse af underskuddet på 1,5 % i 2012, 0,5 % i 2013 og 0,7 % i 2014 i overensstemmelse med benchmarket i stabilitets- og vækstpagten på 0,5 % af BNP. Væksten i de offentlige udgifter er i overensstemmelse med benchmarket for udgifter i stabilitets- og vækstpagten for perioden 2012-2015. I konvergensprogrammet forudses, at den mellemfristede budgetmålsætning vil blive overholdt i 2014. De største risici i forbindelse med budgetmålene er statsejede virksomheders restancer samt den potentielle akkumulering af restancer på det lokale forvaltningsniveau og i sundhedssektoren, selv om der er truffet visse foranstaltninger i sundhedssektoren. Den offentlige gæld var på under 34 % af BNP ved udgangen af 2011 og lå således forsat markant under 60 % af BNP.

               (13)

               Rumænien har givet en række tilsagn inden for rammerne af europluspagten. Disse tilsagn og gennemførelsen af de tilsagn, der blev givet i 2011, vedrører fremme af konkurrenceevnen og beskæftigelsen, forbedring af de offentlige finansers holdbarhed og styrkelse af den finansielle stabilitet,

         HENSTILLER, at Rumænien i perioden 2012-2013 træffer foranstaltninger med henblik på at:
   gennemføre de foranstaltninger, der er fastlagt i beslutning 2009/459/EF som ændret ved afgørelse 2010/183/EU, sammen med de foranstaltninger, der er fastlagt i afgørelse 2011/288/EU, og som yderligere er specificeret i aftalememorandummet af 23. juni 2009 med efterfølgende tillæg samt i aftalememorandummet af 29. juni 2011 med efterfølgende tillæg.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2012.

            På Rådets vegne

         V. SHIARLY

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Opretholdt for 2012 ved Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 119 af 4.5.2012, s. 47).

      (3)  EUT C 216 af 22.7.2011, s. 6.

      (4)  EUT L 150 af 13.6.2009, s. 8.

      (5)  EUT L 83 af 30.3.2010, s. 19.

      (6)  EUT L 132 af 19.5.2011, s. 15.

      (7)  Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved anvendelse af den i fællesskab aftalte metode.


title: Henstilling vedrørende RÅDETS FORORDNING (EØF) om indgåelse af en aftale om forlængelse af bestemmelserne for første etape af aftalen om oprettelse af en associering mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Malta (forelagt Rådet af Kommissionen)

text:
ARCHIVES HISTORIQUES
DE LA COMMISSION
COLLECTION RELIEE DES
DOCUMENTS "COM"
COM (76) 40
Vol. 1976/0017
 ---pagebreak--- Disclaimer
Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983,
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit
règlement.
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic
Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243,
27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1.
Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003
(ABI. L 243 vom 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5
der genannten Verordnung freigegeben.
 ---pagebreak--- KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER
                                        KOM(76)40 endelig udg.
                                        Bruxelles , den 6 . februar 1976
                        Henstilling vedrørende
                        RÅDETS FORORDNING ( EØF )
         om indgåelse af en aftale om forlængelse af bestem
         melserne for første etape af aftalen om oprettelse
         af si associering mellem Det europæiske økonomiske
         Fællesskab og Malta
                  ( forelagt Rådet af Kommissionen )
   K0M(76 ) 40 endelig udg .
 ---pagebreak---                    Meddelelse til Rådet fra Kommissionen
         med henblik på en forlængelse af "bestemmelserne for første
         etape af aftalen om oprettelse af en associering mellem
         Det europæiske økonomiske Fællesskab og Malta
 1 . Bestemmelserne for første etape af aftalen om oprettelse af en asso
 ciering mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Malta samt be
 stemmelserne i protokollen om fastsættelse af visse bestemmelser ved
rørende aftalen om oprettelse af en associering mellem Det europæiske
økonomiske Fællesskab og Malta udløber den 31 * marts 1976 .
2 . Den maltesiske delegation har anmodet om, at bestemmelserne for
første etape forlænges , indtil der er indgået aftale om anden etape ,
og denne etape er trådt i kraft .
3 . Da forhandlingerne med henblik på fastsættelsen af anden etape endnu
ikke er indledt , finder Kommissionen, at bestemmelserne for første etape
samt bestemmelserne i protokollen bør forlænges i deres nuværende vid-
formning, indtil anden etape træder i kraft dog senest indtil den 30 .
juni 1977 «
4 . Kommissionen foreslår derfor Rådets                       r
at vedtage udkastet til aftale om forlængelse af bestemmelserne for første
etape af aftalen om oprettelse af en assooiering mellem EØF og Malta samt
bestemmelserne i protokollen om fastsættelse af visse bestemmelser ved
rørende aftalen om oprettelse af en assooiering mellem EØF og Malta.
                                                             n
 ---pagebreak---                       RlDETS FORORMING (E0F) Mr .   h6
                             af                 ,
          om indgåelse af en aftale om forlængelse af "bestemmelserne
          for første etape af aftalen om oprettelse af en associering
          mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Malta
RÅBET FOR DB EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske
Fællesskab, særlig artikel 238»                                    -
under henvisning til henstilling fra Kommissionen ,
under henvisning til udtalelse fra Europas-Parlamentet , og
ud fra følgende betragtninger s
Bestemmelserne for første etape af aftalen om oprettelse af en associering
mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Malta"^ samt bestemmelserne
                                                          !
i protokollen om fastsættelse af visse bestemmelser vedrørende aftalen om
oprettelse af en associering mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
                                                                2)
Malta, undertegnet i . ...           den                    1976 » udløber
den 31 . marts 1976 ;
i denne aftale fastsættes det , at der skal indledes forhandlinger med hen
blik på at fastlægge indholdet af anden etape af associeringsaftalen ;
indtil der er indgået aftale om anden etape , og denne etape er trådt i kraft ,
bør der indgås en aftale om forlængelse af bestemmelserne for første etape
af aftalen om oprettelse af en associering mellem Det europæiske økonomiske
Fællesskab og Malta samt bestemmelserne i protokollen om fastsættelse af
visse bestemmelser vedrørende aftalen om oprettelse af en associering mellem
Det europæiske økonomiske Fællesskab og ''Malta –
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING «
                                                      I
                                                      {
                                Artikel 1
Aftalen om forlængelse af bestemmelserne for første etape af aftalen om op
rettelse af en associering mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab; og Malta
samt bestemmelserne i protokollen om fastsættelse af visse bestemmelser vedrø
rende aftalen om oprettels^ af en assooiering mellem Det europæiske økonomiske
Ifellesskab og Malta indgås på Fællesskabets vegne*
1 ) EFT L 61 af 14.3.1971 .
 ---pagebreak---                                    - 2 -
                                Artikel 2
 Formanden for Rådet for De europæiske Fællesskaber giver for så vidt angår
 Fællesskabet den i artikel 2 i aftalen fastsatte meddelelse^" \
                               Artikel 3
 Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De europæiske Fællesskabers Tidende .
                                                          /
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat •
Udfsrdiget i Bruxelles, den
                                                 Pâ Hâdets vegne
                                                    Formand
l ) Datoen for aftalens ikrafttræden vil blive offentliggjort i De europæiske
    Fællesskabers Tidende .                             '
 ---pagebreak---                              A F T A L E
          om forlængelse af "bestemmelserne for første etape
          af aftalen om oprettelse af en associering mellem
          Det europæiske økonomiske Fællesskab og Malta
RADET FOR DE EUROPJEISKE FJELLESSKABER.
på den ene side . og
REPUBLUCKEU MALTAS REGERING,
pâ den anden side .
SOM TACER I BETRAGTNING, at "bestemmelserne for første etape af aftalen om
oprettelse af en associering mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
Malta, undertegnet i la Valette den 5 . december 197°* sam"t bestemmelserne i
protokollen om fastsættelse af visse bestemmelser vedrørende aftalen om op
rettelse af en associering mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
Malta, undertegnet i ............ den •••»••••»••», udløber den 31 * marts
1976 .
SOM TAGER I BETRAGTNING, at de kontraherende parter i denne aftale har sat
sig som mål at forhandle om en anden etape , der omfatter forsat fjernelse
af hindringerne for samhandelen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab
og Malta samt Maltas tiltrædelse af den fælles toldtarif,
SOM KONSTATERER, at forhandlingerne med henblik på fastlæggelse af anden
etape ikke har kunnet indledes inden for de fastsatte frisier,
HAR BESLUTTET , at forlænge bestemmelserne for første etape af aftalen samt
protokollens bestemmelser indtil anden etapes ikrafttrædelse dog senest ind
til den 30 . juni 1977 » og har med dette mål for øje udpeget som "befuldmæg
tigede :
RADET FOR DE EUROPjEISKB FJELLESSKABER :                            p.
REPUBLIKXEN   MAI/TAS REOERING :
                                                                    n- '   r;
SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter, der er fundet 1 god og behø–
rig form,
                                                                         i
ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER :
 ---pagebreak---                                    Artikel 1
 1 . Artikel 2 , stk. 2 x aftalen om oprettelse af en associering mellem Bet
 europæiske økonomiske Fællesskab og Malta affattes således s
     " 2 . Aftalen omfatter to på hinanden følgende etaper . Bestemmelserne for
       første etape finder anvendelse indtil "bestemmelserne for anden etape
      træder i kraft dog senest indtil den 30 . juni 1977 * Anden etape har
      i princippet en varighed på 5 år . w
2 . Stk. 1 , andet afsnit i artikel 4» 9 og 11 i protokollen c>m fastsættelse
af visse bestemmelser vedrørende aftalen om oprettelse af en associering
mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Malta affattes således i
"Denne bestemmelse finder anvendelse indtil bestemmelserne for anden etape
træder i kraft dog senest indtil den 30. juni 1977 •"
                                   Artikel 2
                                    ...
1 . Denne aftale skal ratificeres , anerkendes eller godkendes i henhold til
de kontraherende parters egne prooedurers parterne tilstiller hinanden de l
                                                                       ■
dertil nødvendige dokumenter .
2 . Denne aftale træder i kraft på den første dag i den måned, der følger
efter den dato , på hvilken de kontraherende parter har tilstillet hinanden
de i stk . 1 omhandlede dokumenter .
                                   Artikel 3                j
Denne aftale er affattet i to eksemplarer på dansk, engelsk, fransk, itali–
        1
ensk, nederlandsk og tysk. idet hver af disse tekster har Bamme gyldighed.


Avis juridique important

|

31967H0083

67/83/CEE: Recommandation de la Commission, du 13 janvier 1967, en vertu de l'article 225, alinéa 1 du traité, au Royaume de Belgique, au Royaume des Pays-Bas et au Grand-Duché de Luxembourg, concernant le régime d'importation du bichromate de sodium originaire des pays de l'Est (Kun de franske og nederlandske udgaver er autentiske) /* Den danske udgave er ikke til rådighed */

EF-Tidende nr. 016 af 27/01/1967 s. 0245 - 0246

 /* Der findes ingen dansk version af dette dokument, da det ikke er indeholdt i den danske Specialudgave. Kriterierne for at udelade retsakter var foelgende:  - akter, som ikke laengere havde virkning paa tidspunktet for Danmarks indtraeden i Faellesskabet (1. jan. 1973)  - akter, hvis virkning automatisk ophoerte paa indtraedelsestidspunktet (f.eks. visse aftaler mellem Faellesskabet og Det Forenede Kongerige, Irland eller Danmark)  - akter, som kun er bindende for dem, de er rettet til, og som derfor kun er autentiske paa originalsproget  - ikke-bindende akter  - akter, som ikke skoennedes tilstraekkeligt betydningsfulde til at blive medtaget  - visse akter, som tilbagekaldtes under udarbejdelsen af specialudgaven.  oknoda73 */


				|

		52014DC0421

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Østrigs nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2014 /* COM/2014/0421 final */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Østrigs nationale reformprogram for 2014
og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2014
RÅDET FOR DEN
EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten
om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og
artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets
forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af
budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig
artikel 5, stk. 2,
som henviser til
henstilling fra Europa-Kommissionen[2],
som henviser til
beslutninger fra Europa-Parlamentet[3],
som henviser til
konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse
fra Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse
fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik, og
som tager følgende i
betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse
og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske
politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af Kommissionens
forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de
"integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at
tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
politik og beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog
medlemsstaternes stats- og regeringschefer en vækst- og beskæftigelsespagt, som
udgør en sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan
samt i euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter
og politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af
medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa
2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Den 9. juli 2013 vedtog Rådet
en henstilling om Østrigs nationale reformprogram for 2013 og afgav sin
udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2012-2017. Den
15. november 2013 fremlagde Kommissionen i overensstemmelse med
forordning (EU) nr. 473/2013[4]
sin udtalelse om Østrigs udkast til budgetplan for 2014[5].
(5)
Den 13. november 2013 vedtog
Kommissionen den årlige vækstundersøgelse[6], som markerede starten på det
europæiske semester for 2014 om samordning af de økonomiske politikker. Samme
dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011
rapporten om varslingsmekanismen[7],
hvori Østrig ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der
skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.
(6)
Den 20. december 2013
tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af
finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af
vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og
vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånevilkår i
økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de
sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 8. april 2014 afleverede
Østrig sit nationale reformprogram for 2014 og den 29. april 2014 sit
stabilitetsprogram for 2014. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge
mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(8)
Formålet med den budgetstrategi, der er beskrevet i
stabilitetsprogrammet for 2014, er at opfylde den mellemfristede
budgetmålsætning om et strukturelt underskud på højst 0,45 % af BNP i
2016, hvilket afspejler bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Det
offentlige underskud er i 2013 bragt ned på et holdbart niveau under 3 %
af BNP. Den (genberegnede) strukturelle saldo forventes at være konstant i 2014
og at blive forbedret med 0,3 procentpoint af BNP i 2015, hvilket er
betydeligt dårligere end den påkrævede forbedring over begge år. Udgifterne vil
også stige langt over udgiftsmålet i både 2014 og 2015. Den 12. maj 2014
annoncerede Østrig et sæt yderligere foranstaltninger på indtægts- og
udgiftssiden. Under forudsætning af, at disse foranstaltninger gennemføres nøje
og rettidigt, indeholder Østrigs budgetstrategi ikke længere en forventning om
en markant afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede
budgetmålsætning i 2014. Den planlagte tilpasning i retning af den
mellemfristede budgetmålsætning indeholder dog stadig en risiko med hensyn til
overholdelsen af bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Ifølge
stabilitetsprogrammet vil den offentlige bruttogæld stige markant fra tæt ved
74,5 % af BNP i 2013 til 79 % i 2014 som følge af oprettelsen af et
afviklingsselskab i forbindelse med Hypo Alpe Adrias aktiver, hvorefter den fra
2015 og fremefter atter vil falde. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til
grund for budgetfremskrivningerne i programmet, er realistisk og er udarbejdet
af et uafhængigt organ, det østrigske institut for økonomisk forskning (WIFO).
Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2014 vil underskuddet ligge under
3 % af BNP i 2014 og 2015. Der forventes dog en forværring af den
strukturelle saldo i 2014 og en forbedring på blot 0,1 % af BNP i 2015. På
baggrund af sin vurdering af programmet og Kommissionens prognose samt
vurderingen af de yderligere foranstaltninger, der blev annonceret den 12. maj,
finder Rådet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97, at Østrig
har foretaget en holdbar korrektion at sit uforholdsmæssigt store underskud,
men dog stadig risikerer at afvige markant fra tilpasningsstien i retning af
den mellemfristede målsætning i 2014 og 2015.
(9)
Østrig har i overensstemmelse med traktaten om
stabilitet, samordning og styring styrket sin finanspolitiske ramme i 2012
gennem reformen af den østrigske interne stabilitetspagt. Siden november 2013
har det østrigske finansråd fået udvidet sine beføjelser i overensstemmelse med
finanspagten. Der er dog stadig behov for en gennemgribende reform af
relationerne mellem de forskellige forvaltningsniveauer med henblik på at
strømline deres forskellige ansvarsområder, hvilket også anerkendes i
koalitionsaftalen.
(10)
De mellem- og langfristede
pensions- og sundhedsudgifter og i mindre grad udgifterne til langtidspleje
udgør en risiko for stabiliteten af de offentlige finanser. I 2014 trådte nogle
foranstaltninger til at begrænse adgangen til tidlige tilbagetrækningsordninger
og til at øge incitamenterne til at forblive længere i arbejde i kraft. Den faktiske pensionsalder på 58,4 år i 2012 er dog stadig langt under
gennemsnittet i EU. Det er også væsentligt under den lovbestemte pensionsalder (med 5,6 år
for mænd og 2,6 år for kvinder i 2012).
Det nationale reformprogram indeholder
relativt ambitiøse kortsigtede mål om at hæve den faktiske pensionsalder med
1,6 år mellem 2012 og 2018, og opfyldelsen af målet skal overvåges nøje. De
seneste reformer af pensionssystemet vil sandsynligvis til en vis grad mindske
bæredygtighedsrisiciene, hvis de ledsages af forbedrede arbejdsmarkedsforhold,
som giver ældre arbejdstagere mulighed for at blive længere i beskæftigelse. Der findes imidlertid ingen planer om at iværksætte foranstaltninger
med mere strukturelle og langsigtede virkninger, f.eks. fremskynde
harmoniseringen af den lovbestemte pensionsalder for mænd og kvinder og kæde
den lovbestemte pensionsalder sammen med den forventede levetid, hvilket ville
også ville bidrage til længere arbejdsliv og pensionssystemets finansielle
stabilitet.
(11)
Ressourceallokeringen i det
østrigske sundhedssystem er mindre effektiv, idet den hæmmes af en forholdsvis
kompleks forvaltningsstruktur og et stærkt fokus på en stor og dyr
hospitalssektor. Der er truffet visse foranstaltninger til at gennemføre en
sundhedsreform og øge omkostningseffektiviteten af de offentlige udgifter.
Dette er ikke nødvendigvis tilstrækkeligt til at rette op på sektorens
strukturelle mangler, og der er stadig behov for at fastsætte mere ambitiøse
mål for overgangen fra hospitalsindlæggelse til ambulant behandling og styrke
den forebyggende sundhedspleje, hvor de offentlige udgifter ligger under
gennemsnittet i EU. De bebudede foranstaltninger til at styrke de primære
sundhedsydelser og udvikle integrerede programmer for kroniske lidelser hilses
velkomne. Fonden for langtidspleje, som fungerer som en midlertidig løsning til
finansiering af sundhedstjenester, blev udvidet til 2016 med yderligere
650 mio. EUR og forventes at blive udvidet yderligere til 2018 med
700 mio. EUR. Langtidsplejens finansielle
stabilitet vil kræve stor opmærksomhed, også ud over denne tidshorisont.
(12)
Det østrigske skattesystem er
fortsat kendetegnet ved en høj skatte- og socialsikringsbyrde på arbejde, især
for de lavtlønnede. Skatten på arbejde udgjorde 24,7 % af BNP i 2012,
hvilket er blandt de højeste procenter i EU. Socialsikringsbidragene og
arbejdsgiverafgifterne tegner sig for næsten 50 % af bruttolønnen. De høje
sociale bidrag og den høje skat på den første løntranche giver sandsynligvis
ikke personer, der har udsigt til lave indtægter, og sekundære forsørgere
incitament til at finde arbejde. Den nyligt vedtagne skattepakke indeholder
enkelte foranstaltninger til at reducere skattetrykket på arbejde, men udnytter
ikke potentialet for at omlægge skatten til områder, der er mindre skadelige
for væksten, f.eks. løbende beskatning af fast ejendom, hvor vurderingen af de
afgiftspligtige værdier er forældet.
(13)
Det østrigske arbejdsmarked
klarer sig fortsat godt med en af de laveste ledighedssatser i EU (2013:
4,9 %). De fremtidige udfordringer som følge af en aldrende befolkning og
en eventuelt faldende arbejdsstyrke skaber dog behov for, at der i højere grad
er fokus på at udnytte arbejdsmarkedspotentialet blandt de ældre, kvinder og
indvandrere. Beskæftigelsesfrekvensen for ældre ligger fortsat under
gennemsnittet i EU (44,9 % i forhold til 50,3 %), selv om deres
erhvervsfrekvens er steget betydeligt siden 2000 med knap 15 procentpoint
til 44,9 % i 2013. De nye foranstaltninger til at begrænse en tidlig
tilbagetrækning får virkning i 2014, og der er yderligere foranstaltninger til
at øge incitamentet til at træde senere ud af arbejdsmarkedet under forberedelse.
Ikke desto mindre er det stadig besværligt for de ældre arbejdstagere at
forblive i beskæftigelse eller vende tilbage til arbejdsmarkedet. Indvandrerne,
som udgør en stigende andel af arbejdsstyrken, oplever stadig barrierer for
fuld integration på arbejdsmarkedet og har langt højere ledighedsprocenter,
hvilket delvis skyldes vanskeligheder med anerkendelse af deres
kvalifikationer. Til trods for, at kvindernes beskæftigelsesfrekvens lå
forholdsvis højt på 70,8 % i 2013, er den langt mindre positiv i
fuldtidsækvivalenter (55,6 % i 2012). Østrig har en af de højeste andele
af kvinder i deltidsarbejde og en høj koncentration af kvinder i lavtlønnet
beskæftigelse. Derfor er forskellene mellem mænds og
kvinders løn og pension blandt de største i EU. Der
er truffet visse foranstaltninger til at forbedre børnepasningen og
langtidsplejen, men tilbuddene er dog stadig begrænsede.
(14)
Østrig har forbedret uddannelsesresultaterne i alle
de kategorier, der blev målt i OECD's PISA-undersøgelse fra 2012, men resultaterne
for læsning ligger stadig under EU-gennemsnittet, og elevernes socioøkonomiske
baggrund påvirker stadig i høj grad deres uddannelsesresultater. Det
overordnede mål for reduktion af andelen af elever, der forlader skolen
tidligt, er opfyldt, men antallet af elever med indvandrerbaggrund, som udgør
en stigende andel af eleverne, var mere end tre gange højere end dem uden
indvandrerbaggrund (21,5 % i forhold til 6,0 % i 2012). Der er ikke
tilstrækkeligt fokus på at forebygge, at eleverne forlader skolen tidligt, og
der bør udvikles en national strategi for førskoleundervisning af høj kvalitet.
Der er iværksat eller netop vedtaget reformer af visse aspekter af
skolesystemet, f.eks. gennemførelsen af programmet for den nye mellemskole.
Programmets potentiale til at afhjælpe de negative følger for de socialt
udsatte af, at eleverne på et tidligt stadie udpeges til forskellige skoletyper
efter fire år i grundskolen, og til at forbedre uddannelsesresultaterne skal
overvåges nøje. På de videregående uddannelser medfører det stigende antal
elever et pres på uddannelsesstedernes finanser og organisation, mens andelen
af elever, der færdiggør en uddannelse, ligger under EU‑gennemsnittet.
Det er vigtigt at forbedre uddannelsesresultaterne for at skabe en bedre overgang
mellem uddannelse og arbejdsliv.
(15)
Der findes stadig betydelige
reguleringsmæssige barrierer, som forhindrer virksomheder og individuelle
erhvervsdrivende i at tilbyde deres tjenester i Østrig. Den lovgivningsmæssige
regulering af specifikke erhverv begrænser selskabsformerne og indfører krav
til aktiekapital, samtidig med at adgangen til individuelle erhverv er
underlagt særlige erhvervsmæssige kvalifikationer, og det er fortsat vanskeligt
at oprette tværfaglige servicevirksomheder. Kombinationen af disse krav skaber
barrierer for markedsadgang og udøvelsen af liberale erhverv, hvilket virker
konkurrencebegrænsende. Hvad angår kravene til erhvervsmæssige kvalifikationer,
deltager Østrig i den gensidige evaluering i hele EU og har ajourført sin
database over regulerede erhverv som et første skridt til at vurdere
berettigelsen og forholdsmæssigheden af disse krav.
(16)
Bestemmelserne om offentliggørelse i EU's regler
for offentlige indkøb har til formål at sikre konkurrence og ligebehandling
gennem bedre oplysninger om aftalemulighederne, som er afgørende for
markedsadgang. Øget konkurrence mellem tilbudsgivere medfører ofte langt mere
gunstige bud for de indkøbende enheder, herunder betydeligt lavere priser. De
østrigske myndigheders og enheders indkaldelse af tilbud under EU's regler for
offentlige indkøb udgjorde dog 1,5 % af BNP og 6,6 % af de samlede
offentlige udgifter til bygge- og anlægsarbejder, varer og tjenester i 2012,
hvilket er langt under EU's gennemsnit på henholdsvis 3,4 % og 17,7 %. Denne situation medfører betydelige omkostninger for de
østrigske skatteydere og for erhvervslivet, for så vidt angår tabte
forretningsmuligheder.
(17)
På trods af den østrigske
konkurrencemyndigheds øgede budget, er den stadig meget underbemandet
sammenlignet med lignende myndigheder i andre medlemsstater af samme eller
mindre størrelse. Det østrigske marked for gods- og passagertransport ad
jernbane kunne have gavn af en større indsats for at fremme konkurrencen, jf.
Rådets henstilling fra 2013.
(18)
I 2013 fortsatte kapitaliseringen
af banksektoren, men der er behov for en yderligere indsats for at styrke
kapitalbufferne i betragtning af bankernes risikoprofiler. Rådet henstillede i
2013 til, at Østrig skulle fremskynde omstruktureringen af de nationaliserede
og delvist nationaliserede banker. Rammerne for afviklingen af Hypo Alpe Adria
forventes at blive vedtaget i parlamentet til sommer. De rent organisatoriske
forberedelser i forbindelse med oprettelsen af afviklingsselskabet er under
vejs. Afviklingsselskabet forventes at være operationelt til efteråret.
Österreichische Volksbanken AG og den usunde del af Kommunalkredit, KA Finanz,
er fortsat ved at blive henholdsvis omstruktureret eller afviklet i
overensstemmelse med EU's afgørelser om statsstøtte. Det er afgørende, at der træffes
afgørende og gennemsigtige foranstaltninger til at gennemføre omstruktureringen
af de nationaliserede banker for at beskytte den finansielle stabilitet og
mindske de negative følger for de offentlige finanser.
(19)
Som led i det europæiske
semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Østrigs
økonomiske politik. Den har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale
reformprogram. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for
en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Østrig, men også til, i
hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der
er behov for at styrke Unionens samlede styring ved fra EU-plan at give input
til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger som led i det
europæiske semester afspejles i henstilling 1 til 5 nedenfor.
(20)
På baggrund af denne vurdering
har Rådet gennemgået Østrigs stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse[8] afspejles
især i henstilling 1 nedenfor.
(21)
Inden for rammerne af det
europæiske semester har Kommissionen også foretaget en analyse af den
økonomiske politisk i euroområdet som helhed. På dette grundlag har Rådet
udstedt specifikke henstillinger rettet til medlemsstater, der har euroen som
valuta. Østrig bør også sikre fuld og rettidig gennemførelse af disse
henstillinger,
HENSTILLER, at
Østrig i perioden 2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på følgende:
1.           Efter
korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud styrke
budgetforanstaltningerne i 2014 i betragtning af det gab på 0,5 % af BNP,
der vil opstå ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2014, og som peger i retning
af en markant afvigelse i forhold til bestemmelserne i stabilitets- og
vækstpagten. Væsentligt styrke budgetstrategien i 2015 for at sikre opfyldelsen
af den mellemfristede budgetmålsætning og derefter samt sikre overholdelse af
gældskriteriet for at bevare den offentlige gældskvote på en fast nedadgående
kurs. Yderligere strømline de finanspolitiske forbindelser mellem
forvaltningsniveauer f.eks. ved at forenkle de organisatoriske rammer og
afpasse ansvaret for udgifter og finansieringsforpligtelser.
2.           Forbedre pensionssystemets
langsigtede holdbarhed, navnlig ved at fremskynde harmoniseringen af den
lovbestemte pensionsalder for mænd og kvinder og kæde den sammen med den
forventede levetid. Overvåge gennemførelsen af de seneste reformer, der
begrænser mulighederne for tidlig tilbagetrækning. Yderligere forbedre
omkostningseffektiviteten og holdbarheden af sundhedssystemet og
langtidsplejen.
3.           Mindske beskatningen af
lavtlønnet indkomst ved at omlægge skatten til andre kilder, som i mindre grad hæmmer
væksten, f.eks. løbende beskatning af fast ejendom, herunder en ajourføring af beskatningsgrundlaget.
Styrke foranstaltningerne til at forbedre arbejdsmarkedsudsigterne for personer
med indvandrerbaggrund, kvinder og ældre arbejdstagere. Det omfatter en
forbedring af børnepasningen og langtidsplejen og bedre anerkendelse af
indvandrernes kvalifikationer. Forbedre uddannelsesresultaterne, navnlig
hos unge med indvandrerbaggrund, bl.a. ved at forbedre førskoleundervisningen
og mindske de negative følger af tidlig niveaudeling. Yderligere forbedre den
strategiske planlægning med hensyn til videregående uddannelser og fremme
foranstaltninger til at mindske skolefrafaldet.
4.           Fjerne de mange barrierer for
tjenesteudbydere, herunder krav til retlig form og ejerforhold, og med henblik
på oprettelse af tværfaglige servicevirksomheder. Undersøge, om restriktionerne
for adgang til og udøvelse af regulerede erhverv er forholdsmæssige og
berettigede ud fra den almene interesse. Identificere årsagerne til den lave
værdi af de offentlige kontrakter, der er åbne for offentlige indkøb efter EU‑lovgivningen.
Væsentligt øge konkurrencemyndighedens ressourcer.
5.           Fortsætte med nøje at overvåge og effektivt
fortætte den velordnede omstrukturering af de nationaliserede og delvist
nationaliserede banker.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 421 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[4]               EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11.
[5]               C(2013) 8009 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

32000Y1213(01)

Rådets henstilling af 30. november 2000 til medlemsstaterne vedrørende Europols støttefunktion for fælles efterforskningshold oprettet af medlemsstaterne

EF-Tidende nr. C 357 af 13/12/2000 s. 0007 - 0008

Rådets henstillingaf 30. november 2000til medlemsstaterne vedrørende Europols støttefunktion for fælles efterforskningshold oprettet af medlemsstaterne(2000/C 357/06)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -Som tager følgende i betragtning:(1) Efter artikel 30, stk. 2, litra a), i traktaten om Den Europæiske Union skal Rådet sætte Europol i stand til at lette og støtte forberedelsen og fremme samordningen og gennemførelsen af særlige efterforskningsaktioner mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, herunder fælles operative aktioner med deltagelse af repræsentanter for Europol i en støttefunktion.(2) I henstilling nr. 43 i konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 15.-16. oktober 1999 i Tammerfors opfordres der til, at der snarest oprettes fælles efterforskningshold som omhandlet i traktaten, i første omgang til bekæmpelse af narkotika- og menneskesmugling samt terrorisme. De regler, der skal fastlægges i denne forbindelse, bør give repræsentanter for Europol mulighed for at deltage i sådanne efterforskningshold i en støttefunktion, når det er relevant.(3) Rådet vedtog den 29. maj 2000 en retsakt om udarbejdelse i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union af konventionen om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater(1). Konventionen indeholder bestemmelser om oprettelse af fælles efterforskningshold.(4) Medlemsstaterne kan allerede på bilateralt eller multilateralt grundlag oprette fælles efterforskningshold.(5) Konventionen om oprettelse af Den Europæiske Politienhed (Europol-konventionen)(2) gør det muligt for Europol at yde støtte til fælles efterforskningshold, der er oprettet på dette bilaterale eller multilaterale grundlag.(6) Denne henstilling er et første skridt i gennemførelsen af henstilling nr. 43 i Tammerfors-konklusionerne.HENSTILLER HERMED til medlemsstaterne, at de under iagttagelse af Europol-konventionen og dens gennemførelsesforordninger fuldt ud udnytter Europols muligheder for at udøve en støttefunktion for fælles efterforskningshold.Europol vil via de nationale enheder yde støtte til fælles efterforskningshold i overensstemmelse med Europol-konventionen, særlig artikel 3 og 4, specielt med henblik på følgende formål og efter følgende nærmere bestemmelser:- Europol stiller sit kendskab til kriminelle miljøer til rådighed for fælles efterforskningshold:Europol kan stille sin viden om kriminelle miljøer til rådighed for medlemmer af det fælles efterforskningshold i overensstemmelse med Europol-konventionen, som tillader Europol at lette gennemførelsen af politimæssig efterforskning i medlemsstaterne ved at meddele de nationale enheder alle relevante oplysninger samt at bistå medlemsstaterne med rådgivning inden for efterforskningsmetoder (under hensyn også til Europols sproglige ekspertise).- Europol bistår den operative koordinering af fælles efterforskningshold:Europol kan bistå medlemsstaterne med den centrale koordinering af de fælles efterforskningsholds operationer i overensstemmelse med Europol-konventionen, som tillader Europol at lette udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne.- Europol yder teknisk rådgivning til fælles efterforskningshold:Europol kan rådgive medlemsstaterne om, hvilke tekniske midler det er hensigtsmæssigt at bruge i forbindelse med en efterforskning af grænseoverskridende karakter i overensstemmelse med Europol-konventionen, som tillader Europol at give råd om organisation, materiel og kriminaltekniske og kriminologiske metoder.- Europol medvirker ved analysen af de strafbare handlinger:Hvis Europol allerede har en analysedatabase om de forhold, der behandles af det fælles efterforskningshold, kan medlemmer af det fælles efterforskningshold anmode den berørte analysegruppe om bistand, jf. dog Europol-konventionens artikel 10, stk. 8.Desuden kan medlemmer af det fælles efterforskningshold anmode Europol om en sagkyndig udtalelse om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt at åbne en analysedatabase, jf. dog nævnte konvention.Når data, der er tilvejebragt gennem det fælles efterforskningsholds arbejde, meddeles til Europol, skal bestemmelserne i nævnte konventions artikel 10 overholdes. I modsat retning (når data sendes fra Europol til det fælles efterforskningshold) kan oplysninger kun udtages fra en analysedatabase, der er åbnet hos Europol, efter forudgående samtykke fra analysegruppen, jf. nævnte konventions artikel 10, stk. 8.Det kræver ingen forudgående tilladelse at meddele medlemmer af det fælles efterforskningshold oplysninger, der er udtaget fra Europols almene informationssystem, og som meddeles via de kompetente nationale enheder.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2000.På Rådets vegneM. LebranchuFormand(1) EFT C 197 af 12.7.2000, s. 1.(2) EFT C 316 af 27.11.1995, s. 2.


				|

		52013DC0284

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Cypern til ophør /* COM/2013/0284 final - 2013/ () */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
med henblik på at bringe situationen med et
uforholdsmæssigt stort underskud i Cypern til ophør
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 7,
under henvisning til henstilling fra
Europa-Kommissionen, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       I henhold til artikel 126 i
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal medlemsstaterne
undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.
(2)       Stabilitets- og vækstpagten
er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at
styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst,
som fører til øget beskæftigelse.
(3)       Den 13. juli 2010 besluttede
Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 6, i TEUF, at der forelå et
uforholdsmæssigt stort underskud i Cypern[1],
og rettede en henstilling til Cypern med henblik på korrektion af det
uforholdsmæssigt store underskud senest i 2012 i overensstemmelse med artikel
126, stk. 7, i TEUF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7.
juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i
forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.
(4)       Den 27. januar 2011
konkluderede Kommissionen i en meddelelse til Rådet, at Cypern havde truffet
virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med Rådets henstilling af
13. juli 2010 for at bringe sit offentlige underskud ned under referenceværdien
på 3 % af BNP, og anså det derfor ikke for nødvendigt at gå videre i
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.
(5)       Den 11. januar 2012
bekræftede Kommissionen i endnu en meddelelse til Rådet, at Cypern havde
truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med Rådets
henstilling af 13. juli 2010 for at bringe sit offentlige underskud ned under
referenceværdien på 3 % af BNP, og anså det derfor ikke for nødvendigt at
gå videre i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.
(6)       Ifølge artikel 3, stk. 5, i
forordning (EF) nr. 1467/97 kan Rådet på grundlag af en henstilling fra
Kommissionen beslutte at vedtage en revideret henstilling efter artikel 126,
stk. 7, i TEUF, hvis der er truffet virkningsfulde foranstaltninger, og uventede
negative økonomiske forhold med store ugunstige virkninger for de offentlige
finanser efter vedtagelsen af den første henstilling har gjort sig gældende.
Hvorvidt der er tale om, at uventede negative økonomiske forhold gør sig
gældende med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser, vurderes i
forhold til den økonomiske prognose, som ligger til grund for Rådets
henstilling.
(7)       I henhold til artikel 126,
stk. 7, i TEUF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 skal
Rådet rette henstillinger til den pågældende medlemsstat med henblik på at
bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør inden for
en given frist. I henstillingen skal der være fastsat en frist på højst seks
måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde
foranstaltninger til korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. I en
henstilling om korrektion af et uforholdsmæssigt stort underskud bør Rådet
ligeledes pålægge, at der nås årlige budgetmål, som på basis af den prognose,
der ligger til grund for henstillingen, svarer til en årlig minimumsforbedring
af den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo minus
engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på mindst
0,5 % af BNP som benchmark.
(8)       På baggrund af en dybdegående
undersøgelse af arten, oprindelsen og alvoren af de makroøkonomiske
udviklingstendenser i Cypern konkluderede Kommissionen i maj 2012, at Cypern
befandt sig i en situation med meget alvorlige ubalancer, navnlig med hensyn til
landets stilling over for udlandet, de offentlige finanser og den finansielle
sektor, som der hurtigst muligt burde gøres noget ved. Det blev vurderet, at
situationen i Cyperns banksektor udgjorde en trussel mod landets bæredygtige
stilling. I forhold til udlandet viste den løbende betalingsbalance målbare og
vedholdende underskud, der var forbundet til en gradvis udhuling af
pris/omkostningskonkurrenceevnen, og den internationale investeringsposition
vakte bekymring. Det blev derudover vurderet, at situationen i Cyperns
banksektor udgjorde en trussel mod landets bæredygtige stilling. Inden for
landets grænser skabte den stærkt lånefinansierede private sektor, hvor de
ikke-finansielle virksomheder har mange udestående fordringer, og
husholdningerne er stærk forgældede, bekymring. Derudover begyndte de
offentlige finanser at udvise årlige og øgede underskud, selv da økonomien var
på vej ud af recessionen, og de tiltag, der er truffet for nylig for at
korrigere det uforholdsmæssigt store underskud, har vist sig muligvis ikke at
være tilstrækkelige. Den offentlige gæld har i stigende grad overskredet
traktatens tærskel og forventes at stige endnu mere.
(9)       Den 10. juli 2012
rettede Rådet landespecifikke henstillinger til Cypern bl.a. på grundlag af
vurderingen af Cyperns nationale reform‑ og stabilitetsprogram for
2012-2015. I den første henstilling kræves der en streng gennemførelse af
budgetstrategien for 2013 og derefter. Der kræves også en hurtigere indfasning
af en flerårig budgetramme, der kan håndhæves, baseret på et bindende
retsgrundlag og med en korrektionsmekanisme. Rammen bør også forstærkes ved
gennemførelsen af program- og resultatbudgetteringen. På grund af den
ineffektive skatteforvaltning og ‑opkrævning skal der vedtages
foranstaltninger for at sikre, at skattereglerne bliver overholdt, og
skatteunddragelser kommes til livs.
(10)     I lyset af de stadigt mere
alvorlige økonomiske og finansielle forhold anmodede de cypriotiske myndigheder
den 25. juni 2012 officielt om finansiel støtte i form af et lån fra den
europæiske finansielle stabilitetsfacilitet/den europæiske stabilitetsmekanisme
(ESM) samt støtte fra Den Internationale Valutafond (IMF) med henblik på at
støtte genopretningen af en holdbar økonomisk vækst, sikre et velfungerende
banksystem og bevare den finansielle stabilitet i Unionen og i euroområdet. Den
27. juni 2012 opfordrede Eurogruppen Kommissionen til sammen med ECB, de
cypriotiske myndigheder og IMF at nå til enighed om et makroøkonomisk
tilpasningsprogram, herunder Cyperns finansieringsbehov, og træffe passende
foranstaltninger til at beskytte den finansielle stabilitet i den meget
udfordrende situation, hvor der er risiko for afsmittende virkninger fra
turbulensen på markedet for offentlig gæld. Eurogruppen nåede den 16. marts og
den 25. marts sammen med Cypern til politisk enighed om den finansielle støtte
og programmets vigtigste elementer. Den 12. april 2013 vurderede Eurogruppen,
at de påkrævede dele af det makroøkonomiske tilpasningsprogram var på plads, og
at de relevante nationale procedurer for formel godkendelse af den europæiske
stabilitetsmekanismes finansielle støttefacilitet kunne iværksættes. Den 25.
april 2013 vedtog Rådet en afgørelse i henhold til artikel 136 i TEUF om
hovedelementerne i det makroøkonomiske tilpasningsprogram, der skulle
gennemføres i Cypern. Den 26. april 2013 underskrev de cypriotiske myndigheder
og Kommissionen på vegne af ESM et aftalememorandum i overensstemmelse med
afgørelsen.
(11)     I 2009 endte mere end et årtis
øget og kraftig økonomisk vækst i Cypern. Den økonomiske aktivitet faldt med 1¾ %
på grund af den lave interne efterspørgsel samtidig med at ugunstige
internationale omstændigheder påvirkede væksten kraftigt i negativ retning. Den
økonomiske aktivitet oplevede et opsving igen i 2010 med en real vækst i BNP på
1,1 %, og der blev noteret en vækst på 1,5 % i første halvdel af
2011. I Kommissionens prognose fra foråret 2010, som lå til grund for Rådets
henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF af 13. juli 2010, forventedes der
en vækst i den cypriotiske økonomi på 1,3 % i 2011. På trods af at 2011 var en
rigtig god turistsæson, blev opsvinget udsat for et tilbageskridt i form af den
alvorlige ulykke i 2011, der ødelagde elværket Vasilico, som står for halvdelen
af den samlede produktionskapacitet. Endvidere resulterede afdækningen af meget
alvorlige ubalancer i både den private og offentlige sektor i, at de
finansielle og skattemæssige forhold blev strammet, hvilket yderligere
påvirkede den økonomiske aktivitet i negativ retning, skabte stor økonomisk
usikkerhed og forværrede arbejdsmarkedsforholdene. Den fortsat svage udvikling
i det internationale miljø gjorde det umuligt for den udenlandske efterspørgsel
at opveje de negative effekter på den indenlandske efterspørgsel. Som følge
deraf var den årlige økonomiske vækst i 2011 på 0,5 % og dermed næsten et
procentpoint lavere end den prognose, som Kommissionen stillede i forbindelse
med Rådets henstilling. 2012 lå på daværende tidspunkt uden for tidshorisonten
for Kommissionens prognose, som lå til grund for Rådets henstilling. Ud fra
antagelsen om, at der ville ske en gradvis lukning af outputgabet, forventede
man dog en større vækst i 2012 end i 2011. Ifølge Kommissionens tjenestegrenes
seneste prognose forventes den reale vækst i BNP at være på ‑2,4 % i
2012.
(12)     Det samlede offentlige
underskud steg fra 5,3 % i 2010 til 6,3 % af BNP i 2011.
Budgetsaldoen forværredes på trods af de foranstaltninger for finanspolitisk
konsolidering, der blev indlagt i budgetloven, og de tre foranstaltninger til yderligere
at nedbringe underskuddet i løbet af 2011, der dog viste sig ikke at være i
stand til at bremse forværringen af de offentlige finanser. Ovennævnte
økonomiske begivenheder, navnlig afviklingen af de meget alvorlige ubalancer i Cyperns
offentlige og private sektor af den cypriotiske økonomi, ligger til grund for
udviklingen i de offentlige finanser, bl.a. de ikke‑uvæsentlige
virkninger af vækstsammensætningen og de højere lånefinansieringsomkostninger,
der skyldes den manglende adgang til langsigtet markedsfinansiering.
(13)     Ifølge Kommissionens seneste
prognose forventes det offentlige underskud i 2012 at nå 6,3 % af BNP. Det
forventede underskud er betydeligt større end Kommissionens tjenestegrenes
tidligere prognoser, navnlig grundet et betydeligt tab af både indirekte og
direkte skatteindtægter (mest pga. moms, virksomhedsbeskatning og sociale
bidrag) og højere udgifter som følge af den stigende arbejdsløshed, og at flere
end forventet er gået på efterløn. Sammenlignet med Kommissionens tjenestegrenes
prognose fra vinteren 2013 blev underskuddet for 2012 justeret opad med omkring
0,5 % som følge af en engangsudgift i forbindelse med
forsikringsomkostningerne ved eksplosionen på elværket Vasilico i juli 2011,
som skal betales over en periode på fire år, men som samlet set bogføres i
2012, samt at der blev registreret en kapitaloverførsel for rentebetaling på
Cyperns Popular Banks rekapitaliseringsobligation.
(14)     Ifølge Kommissionens
tjenestegrenes seneste økonomiske prognose var det strukturelle underskud på
5,7 % af BNP i 2010 og 6,6 % af BNP i 2011. I 2012 forventes
underskuddet at nå 6,6 % af BNP. I Kommissionens tjenestegrenes prognose,
der ligger til grund for Rådets henstilling af juli 2010, forventede man en
potentiel gennemsnitsvækst på ca. 1 % i løbet af tilpasningsperioden. I
Kommissionens tjenestegrenes seneste økonomiske prognose forventes det
gennemsnitlige potentielle output i 2011-2012 at være negativ (ca. ‑0,5 %),
og det forventes at forblive negativt i perioden 2013-2016. Hvis der korrigeres
for nedjusteringen af de potentielle output i Rådets henstilling, er den
gennemsnitlige finanspolitiske indsats i løbet af 2011-2012 på ca. 0,5 %.
Den anslåede ændring i den strukturelle saldo blev dog også i høj grad påvirket
af det uventede indtægtstab, der skyldtes en lavere end forventet indenlandsk
efterspørgsel, reduceret import samt den kraftige forværring af
arbejdsmarkedssituationen. Dette førte til store indtægtstab, især i indirekte
skatter. Med alle disse indvirkninger taget i betragtning skønnes den samlede
tilpassede finanspolitiske indsats til ca. 2,4 % af BNP i gennemsnit,
hvilket er et godt stykke over den påkrævede gennemsnitlige årlige
finanspolitiske indsats for 2011-2012 på mindst 1,½ % af BNP, som Rådet
anbefaler. Cypern kan derfor anses for at have truffet virkningsfulde
foranstaltninger på linje med Rådets henstilling.
(15)     I budgetloven for 2012, der
blev vedtaget den 16. december 2011, blev der indarbejdet en udgiftsdrevet
konsolideringsstrategi, der overvejende bestod af i) bidrag fra offentligt
ansatte til deres pensionsordninger sammen med en fastfrysning af vederlag i
den bredere offentlige sektor i to år, ii) en inddragelse af nye offentligt
ansatte i den almindelige pensionsordning under den sociale sikringsordning frem
for den mere rundhåndede offentlige pensionsordning, iii) en bedre fordeling af
sociale overførsler, iv) nedskæringer i udvalgte offentlige udgiftskategorier,
v) en momsstigning fra 15 % til 17 %, vi) et midlertidigt bidrag til
privatansattes og pensioneredes bruttoindtægt og vii) højere beskatning af
udbyttebetaling. Ovenstående finanspolitiske fremskrivninger omfatter også de
konsolideringsforanstaltninger, som de cypriotiske myndigheder har truffet for
sidste del af 2012 efter en foreløbig aftale med programmeringsparterne om
finanspolitikken i november 2012, navnlig mindskelse af pensionisters og
ansattes vederlag inden for den offentlige og bredere offentlige sektor. Samlet
set vedtog Cypern konsolideringsforanstaltninger i 2011-2012 med en skønnet direkte
begrænsning af underskuddet på mere end 5,½ % af BNP. Denne
"bottom-up"‑vurdering af de finanspolitiske
konsolideringsforanstaltninger i 2011-2012 bekræfter konklusionen om, at Cypern
har truffet virkningsfulde foranstaltninger.
(16)     Den offentlige bruttogæld steg
til 71,1 % af BNP i 2011 sammenlignet med de 67,6 % af BNP, som
Kommissionens tjenestegrene forventede i prognosen fra foråret 2010, der
dannede grundlag for Rådets henstilling af 13. juli, jf. artikel 126, stk. 7, i
TEUF. Gældsudviklingen skyldtes mestendels underskuddet, der var højere end
forventet, væksten, der var lavere end forventet, og Cyperns problemer med at få
adgang til de internationale lånemarkeder med henblik på at dække
finansieringsbehovet, hvilket resulterede i højere låneomkostninger. Disse
faktorer sammenholdt med regeringens deltagelse i rekapitaliseringen af en
forretningsbank i juni 2012 førte til, at den offentlige gæld steg til ca.
85,8 % af BNP i 2012. I de kommende år vil den offentlige gæld stige
yderligere som følge af den lave vækst og de omfattende finanspolitiske
finansieringsbehov. I 2013-2014 kommer den offentlige gæld til at stige
yderligere pga. den økonomiske støtte. Gældskvoten forventes at nå sit højeste
på omkring 128 % af BNP i 2015, for derefter at falde med støtte fra de
holdbare primære overskud og siden vende til positive reale BNP-vækstrater.
(17)     Alle disse faktorer og navnlig
den betydelige forværring af budgetsituationen som følge af den økonomiske
afmatning, der var værre end forventet, og økonomiens generelt set svagere
position i forhold til, hvad der blev forventet på tidspunktet for Rådets
oprindelige henstilling, jf. artikel 126, stk. 7, i TEUF taget i betragtning,
må der fastsættes en ny tidsfrist for Cyperns korrektion af det uforholdsmæssigt
store underskud. Det er nødvendigt at give Cypern yderligere fire år til at
korrigere det uforholdsmæssigt store underskud på baggrund af den beregnede
afstand til referenceværdien på 3 % af BNP ved udgangen af 2012 og de
negative makroøkonomiske omstændigheder.
(18)     I Kommissionens tjenestegrenes
seneste økonomiske prognose over den nominelle vækst i BNP forventes den
primære offentlige saldo at nå et underskud på 2,4 % af BNP i 2013,
4,3 % af BNP i 2014, 2,1 % af BNP i 2015 og et overskud på 1,2 %
af BNP i 2016, mens det samlede offentlige underskud forventes til at nå
6,5 % af BNP i 2013, 8,4 % af BNP i 2014, 6,3 % af BNP i 2015 og
2,9 % af BNP i 2016. I overvågningsøjemed og i lyset af den begrænsede
kontrol, som de cypriotiske myndigheder udøver over rentebetalingerne,
fastsætter det makroøkonomiske tilpasningsprogram, som Cypern skal gennemføre,
en række mål for den primære budgetsaldo.
(19)     For at sikre en holdbar
korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud fastsættes og evalueres den
passende tilpasningskurs på baggrund af en overordnet vurdering med den
strukturelle saldo som reference og en årlig minimumsforbedring af den
strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP som benchmark. En række præcist
angivne konsolideringsforanstaltninger på ca. 4,¾ % af BNP i 2013 forventes at
udmunde i en forbedring af den strukturelle budgetsaldo på ca. 1,3 % af
BNP i 2013. De konsolideringsforanstaltninger, der er vedtaget for 2014,
beløber sig til omkring 1,¾ % af BNP og forventes at forbedre den
strukturelle saldo med 0,3 % af BNP i 2014, mens forbedringen af den
strukturelle saldo skønnes til at være på 0,7 % af BNP i 2015 og
1,8 % af BNP i 2016.
(20)     Tilpasningen i 2013-2016
omfatter foranstaltninger til at nedbringe udgiftsstigningen, hovedsagelig hvad
angår lønudgifter og sociale ydelser i den offentlige sektor, og hæve
indtægterne, nærmere bestemt ved at forhøje momsen, punktafgifterne, skatten på
renteindtægter samt ejendoms‑ og selskabsbeskatningen. Den
finanspolitiske konsolidering bør bibeholdes på mellemlang sigt ved at begrænse
udgiftsvæksten, forbedre skattestrukturen og træffe finanspolitiske og
strukturelle foranstaltninger.
(21)     En forpligtelse til at træffe
forudgående konsolideringsforanstaltninger for 2014 (i tillæg til de
foranstaltninger, der blev vedtaget i december 2012, og som træder i kraft den
1. januar 2014) blev ikke fundet passende i lyset af de supplerende
konsolideringsforanstaltninger, der blev truffet i 2013, og de negative og
meget usikre makroøkonomiske forhold, hvilket blandt andet skyldes den påbudte
midlertidige kontrol med kapitalbevægelserne, den manglende tillid og
ustabiliteten i finanssektoren. Der blev dog fastsat en forpligtelse i det
økonomiske og finansielle tilpasningsprogram om, at de cypriotiske myndigheder
skal være parate på at fastholde målene i programmerne ved at træffe yderlige
foranstaltninger i tilfælde af lavere indtægter eller højere sociale udgifter
under hensyntagen til de makroøkonomiske omstændigheder.
(22)     Der ventes i 2014 en
forbedring af den strukturelle saldo på 0,3 % af BNP på basis af de
vedtagne finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger, der er identiske med
dem, der blev fastsat i forslaget til aftalememorandummet i november 2012.
Strukturindsatsen for 2014 vurderes på baggrund af Kommissionens tjenestegrenes
seneste prognose til at ligge en anelse under benchmarket for den årlige
forbedring af struktursaldoen på mindst ½ % af BNP. Denne forbedring bør dog
alligevel betragtes som acceptabel i den aktuelle usædvanlige situation med
yderst usikre makroøkonomiske forhold og en betydelig forskel mellem det
faktiske og det forventede potentielle output, hvor skønnene over
struktursaldoen er mere usikre og varierer mere over tid, end de gør under mere
stabile makroøkonomiske forhold. Kommissionens tjenestegrenes prognose fra
vinteren 2013 tog højde for konsolideringsforanstaltningerne for 2014 og
indikerede en forbedring af den strukturelle saldo fra 2013 til 2014 på ca. 1,4
% af BNP. Der forventes nu en mindre forbedring af den strukturelle saldo i
2014 – på trods af de uændrede konsolideringsforanstaltninger - hvilket kan
forklares med i) en forringelse af skattegrundlaget for
indtægtsforanstaltningerne for 2013, hvilket omfatter, at nogle af
foranstaltningernes effekt forventes at blive mindre i 2014, ii) nedskrivningen
af effekten af nogle af de foranstaltninger, der allerede er vedtaget for 2014,
på grund af den forværrede makroøkonomiske situation under
programmeringsperioden, iii) et forventet fald i 2014 i inddrivelsen af visse
skatteindtægter, hvor indtægterne (f.eks. inddrivelse af indkomstskat og moms)
afhænger af den økonomiske aktivitet i 2013, og iv) den omstændighed, at den
standardelasticitet, der bruges til at bestemme fordelingen mellem den
konjunkturmæssige del og den strukturelle saldo, kan føre til, at den reelle
underliggende finanspolitiske indsats undervurderes. For at vurdere den
finanspolitiske kurs er det vigtigt at se på hver enkel diskretionære
konsolideringsforanstaltning i et "bottom-up"‑perspektiv. Det
kan især under meget usikre makroøkonomiske forhold give et nyttigt supplerende
syn på den reelle underliggende finanspolitiske indsats. Omfanget af de
finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger udgør i gennemsnit over 3 %
af BNP for årene 2013-2014. Den tilsvarende forbedring af den strukturelle
saldo er betydelig, men dog i gennemsnit kun på omkring ¾ % af BNP.
(23)     Cyperns fremskridt med
gennemførelsen af tilsagnene inden for rammerne af proceduren i forbindelse med
uforholdsmæssigt store underskud vil regelmæssigt blive kontrolleret. Cypern bør
i tilfælde af lavere indtægter eller højere sociale udgifter og under
hensyntagen til de makroøkonomiske omstændigheder være parat til at træffe
yderligere foranstaltninger med henblik på fortsat at fastholde de finanspolitiske
mål.
(24)     Cypern opfylder betingelserne
for forlængelse af fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store
offentlige underskud som omhandlet i artikel 3, stk. 5, i forordning (EF) nr.
1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i
forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud –
VEDTAGET
DENNE HENSTILLING:
(1)
Cypern bør senest i 2016 bringe den nuværende
situation med et uforholdsmæssigt stort budgetunderskud til ophør.
(2)
For at bringe det samlede offentlige underskud ned
under referenceværdien på 3 % af BNP i 2016 bør Cypern nå målene for det
samlede offentlige underskud på 6,5 % af BNP i 2013, 8,4 % af BNP i
2014, 6,3 % af BNP i 2015 og 2,9 % af BNP i 2016.
(3)
Med henblik derpå bør Cypern til nøje gennemføre
budgetloven for 2013 og de aftalte supplerende konsolideringsforanstaltninger,
der beløber sig til mindst 351 mio. EUR i 2013. Cypern bør til fulde
gennemføre de finanspolitiske tiltag for 2014, der blev vedtaget i december
2012, og som beløber sig til mindst 270 mio. EUR i 2014. Cypern bør
på månedsbasis overvåge virkningen af konsolideringsforanstaltningerne på de
offentlige finanser og være parat til at fastholde de finanspolitiske mål ved
at træffe yderligere foranstaltninger i tilfælde af lavere indtægter eller
højere sociale udgifter og under hensyntagen til de makroøkonomiske
omstændigheder.
(4)
Cypern bør fastholde den finanspolitiske
konsolidering på mellemlang sigt og nærme sig den mellemlange budgetmålsætning
om et budget i balance i strukturelle termer ved at begrænse udgiftsvæksten,
forbedre skattestrukturen og træffe finanspolitiske og strukturelle
foranstaltninger.
(5)
Rådet giver de cypriotiske myndigheder en frist på
3 måneder til at træffe virkningsfulde foranstaltninger og til i
overensstemmelse med artikel 3, stk. 4a, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97
at aflægge rapport om den konsolideringsstrategi, som påtænkes anvendt til at
nå målene.
Ud over rapporten i punkt 5 og sideløbende med
det finansielle tilpasningsprogram bør Cypern rapportere om gennemførelsen af
henstillingerne hver tredje måned samt i et adskilt kapitel i
stabilitetsprogrammet, indtil det uforholdsmæssigt store underskud er fuldt ud
korrigeret.
Denne henstilling er rettet til Republikken
Cypern.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 186 af 20.7.2012, s. 30.


title: 2013/105/EF: Kommissionens henstilling af 9. oktober 2009 om udnyttelse af informations- og kommunikationsteknologien til at lette overgangen til en energieffektiv lav-CO 2 -økonomi

text:
               23.2.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 51/18

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 9. oktober 2009
   om udnyttelse af informations- og kommunikationsteknologien til at lette overgangen til en energieffektiv lav-CO2-økonomi
   (2013/105/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER —
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I april 2006 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet et direktiv om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester (1), der danner grundlag for foranstaltninger til udnyttelse af energibesparelsespotentialet i de slutanvendelsessektorer, der ikke er omfattet af emissionshandelsordningen (ETS).

               (2)

               De nationale handlingsplaner for energieffektivitet, der skal udarbejdes i henhold til direktiv 2006/32/EF, spiller en central rolle i planlægningen og rapporteringen om gennemførelsen af nationale tiltag vedrørende energieffektivitet, der ikke er omfattet af emissionshandelsordningen. Ifølge de første handlingsplaner vil en række medlemsstater søge at udnytte det energibesparelsespotentiale, som brug af informations- og kommunikationsteknologi (ikt) rummer (2).

               (3)

               I oktober 2006 vedtog Kommissionen en meddelelse med titlen Handlingsplan for energieffektivitet: Udnyttelse af potentialet
                   (3), der understreger, at der er brug for et paradigmeskift for at ændre adfærdsmønstrene i vores samfund, så vi bruger mindre energi, uden at det går ud over livskvaliteten.

               (4)

               Efterfølgende bekræftede Det Europæiske Råd i marts 2007 målet om at reducere EU's energiforbrug med 20 % i forhold til fremskrivningen for 2020 og udtrykte støtte til målet om at reducere drivhusgasemissionerne med 20 % inden 2020. I anerkendelse af sammenhængen mellem energiforbruget og CO2-emissionerne opfordrede Det Europæiske Råd også til, at der blev formuleret en bæredygtig klima- og energipolitik for EU. Hvis potentialet for at reducere EU's energiforbrug med 20 % frigøres, forventes det at medføre store omkostningsbesparelser og fordele for miljøet.

               (5)

               I januar 2008 vedtog Kommissionen meddelelsen To gange 20 % i 2020 - Europas muligheder i forbindelse med klimaændringerne, hvori den forelagde en vidtrækkende pakke af konkrete forslag, der viser, at de vedtagne mål for indsatsen mod klimaændringerne er teknologisk og økonomisk gennemførlige, og at de skaber enestående forretningsmuligheder for tusinder af europæiske virksomheder (4). Forslagene blev godkendt af Det Europæiske Råd (5) og Europa-Parlamentet i december 2008.

               (6)

               I maj 2008 vedtog Kommissionen meddelelsen Øget energieffektivitet ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologi
                   (6), hvor den anerkendte informations- og kommunikationsteknologiernes potentiale som et omkostningseffektivt middel til at forbedre energieffektiviteten i hele industrien og civilsamfundet.

               (7)

               I juli 2008 vedtog Kommissionen en meddelelse om en handlingsplan for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik (7) med forslag, der sigter mod at forbedre varers miljøvenlighed i hele deres livscyklus og øge efterspørgslen efter mere bæredygtige varer, idet EU's industri tilskyndes til at udnytte mulighederne for innovation.

               (8)

               Til støtte for denne handlingsplan og på basis af et mandat i meddelelsen Integreret produktpolitik - Miljøpåvirkninger set i et livscyklusperspektiv
                   (8) er Kommissionen nu via Det Fælles Forskningscenter i færd med at udarbejde en vejledende håndbog (9) om måling og analyse af, hvordan produkter og processer, herunder CO2-udledning og energieffektivitet, indvirker på miljøet igennem hele deres livscyklus.

               (9)

               I november 2008 vedtog Kommissionen en europæisk økonomisk genopretningsplan (10) for hurtigst muligt at få sat gang i den økonomiske vækst igen; planen understregede det umiddelbare behov for at investere i energieffektivitet og renere teknologi. Til gennemførelse af planen foreslog Kommissionen i meddelelsen Investering i dag med sigte på morgendagens Europa
                   (11) en pakke af foranstaltninger for at kanalisere økonomisk støtte til energinet og bredbåndsbaserede højhastighedsnet.

               (10)

               Som led i den økonomiske genopretningsplan har Kommissionen iværksat offentlig-private partnerskaber, hvis formål er at videreudvikle miljøvenlig teknologi og intelligent energiinfrastruktur i bygningssektoren, industrien og transportsektoren: der er tale om initiativer vedrørende energieffektive bygninger, fremtidens fabrikker og miljøvenlige biler.

               (11)

               I december 2008 vedtog Kommissionen som led i initiativet vedrørende grøn transport en handlingsplan for udbygning af intelligente transportsystemer i Europa, der blev ledsaget af et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastlæggelse af rammerne for ibrugtagning af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportmåder (12). Kommissionen foreslog særlige tiltag for at fremskynde udbygningen med intelligente transportsystemer med det mål at forbedre energieffektiviteten i transportsystemerne.

               (12)

               Energiforbruget til ikt-udstyr og -tjenesteydelser udgør ca. 8 % af elforbruget i EU og tegner sig for ca. 2 % af CO2-emissionerne (13). Europa-Parlamentets og Rådet direktiv 2005/32/EF af 6. juli 2005 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter (14) indeholder fælles EU-regler for markedsføring af energiforbrugende produkter, baseret på deres energieffektivitet og miljøvenlighed gennem hele livscyklussen. Direktivet giver også mulighed for frivillige initiativer fra industriens side.

               (13)

               I meddelelsen om udnyttelse af informations- og kommunikationsteknologien til at lette overgangen til en energieffektiv, kulstoffattig økonomi (15), understreger Kommissionen, at ikt-sektoren rummer et uudnyttet potentiale for fokusering på systemforbedringer i sektorens egne processer, herunder drift, fremstilling, levering af ydelser og forsyningskædestyring.

               (14)

               Resultaterne af en offentlig høring (16), der blev offentliggjort i september 2009, bekræftede, at forskellige virksomheder i dag følger forskellige strategier for at forbedre deres energieffektivitet og miljøvenlighed. En koordineret fremgangsmåde vil give et bedre overblik over mulighederne, målrette investeringerne og give økonomiske fordele for sektoren som helhed såvel som bidrage til målene for energieffektivitet.

               (15)

               Det er altafgørende, at ikt-sektoren sætter ambitiøse mål for forbedring af energieffektiviteten og miljøvenligheden i processerne i sektoren. Det bør være muligt at måle og verificere fremskridtene i retning af sådanne mål. Målene bør ajourføres, efterhånden som der indsamles mere pålidelige referencedata. Ikt-sektoren har udtrykt interesse for at oprette et forum for ikt og energieffektivitet (ICT4EE), der skal arbejde på at vedtage og indføre et grundlag for måling af sektorens energi- og CO2-fodaftryk, fastsættelse af mål og benchmarkanalyse af fremskridtene.

               (16)

               I denne henstilling forstås ved "ikt-sektoren": ikt-industrien, ikt-handelssektoren og ikt-servicesektoren, som defineret af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (17).

               (17)

               Det skønnes, at ikt-støttede forbedringer i andre sektorer kan reducere de samlede CO2-emissioner med 15 % inden 2020 (18). På kort sigt anses det for muligt at opnå væsentlige forbedringer i energieffektiviteten inden for bygninger og byggeri, transport og slutanvendelser.

               (18)

               Ikt-sektoren kan levere redskaber til simulering, modellering, analyse, overvågning og visualisering, der er absolut nødvendige for at fremme en helhedsstrategi for konstruktion og drift af bygninger, som tager højde for de mange faktorer, der har indflydelse på energibehovet. Imidlertid hæmmes investeringerne af, at der ikke er en pålidelig og gennemskuelig metode for hele sektoren til at kvantificere og overvåge energi- og omkostningsbesparelserne over en periode; en sådan metode burde ideelt set danne grundlag for konstruktionsstrategier og -redskaber.

               (19)

               Transport- og logistiksektorerne er stærkt afhængige af ikt til styring og optimering af deres aktiviteter som helhed og transport og oplagring i særdeleshed. De er derfor oplagte kandidater til at indtage en førende rolle ved at begrænse deres ydelsers energi- og CO2-fodaftryk og sørge for, at kunderne modtager relevant information herom.

               (20)

               I bygningssektoren og byggeriet samt på transport- og logistikområdet er der allerede konstateret et behov for sammenlignelige metoder til at måle energieffektivitet og CO2-emissioner, og der er indledt aktiviteter for at imødekomme dette behov. Fælles metoder bør tjene til at frembringe pålidelige data og danne grundlag for udvikling af ikt-redskaber.

               (21)

               Partnerskaber mellem sektorer kan fremskynde udvikling og almen udbredelse af ikt-baserede løsninger til overvågning, styring og måling af energiforbrug og CO2-emissioner i energiforbrugende aktiviteter og således medvirke til at skabe et pålideligt grundlag for beslutninger om energibesparelser og reduktion af CO2-emissioner.

               (22)

               Intelligent forbrugsmåling skaber mulighed for tidstro informationsstrømme og nye styrekredsløb, der gør det muligt at forvalte og styre energiforbruget bedre; dette kan påvirke forbrugernes endelige forbrug, især hvis målingen ledsages af informativ fakturering. En række medlemsstater har indført, eller overvejer at vedtage retlige forpligtelser til at indføre, intelligent forbrugsmåling. Medlemsstaterne bør gøre en samordnet indsats for at fastsætte minimumsspecifikationer for intelligente forbrugsmålere for at medvirke til at undgå tekniske hindringer, sikre interoperabilitet og gøre det muligt at indføre innovative ikt-baserede systemer til forvaltning af energiforbruget i slutanvendelser.

               (23)

               Intelligent forbrugsmåling og intelligente energinet er vigtige midler til at opnå de størst mulige energibesparelser i bygninger og til at sikre almen udbredelse af eldrevne køretøjer, effektiv energiforsyning og -distribution samt integration af vedvarende energikilder. En sådan udvikling medfører anvendelser og tjenester, der sandsynligvis vil give anledning til nye sektorer af økonomisk aktivitet, som omfatter aktører fra både energi- og ikt-sektoren. Der bør gøres en indsats for at skabe gunstige vilkår for udklækning af nye markeder og iværksættes pilotordninger og andre sonderende tiltag.

               (24)

               I denne henstilling forstås ved "dematerialisering af ikt", at behovet for fysisk udstyr, der danner grundlag for formidling af elektroniske tjenester, begrænses. Dematerialisering er særlig relevant i forbindelse med offentlige indkøb af ikt. Dematerialisering kan opnås ved at udnytte eksisterende fysiske ressourcer bedst muligt, optimere ikt-systemernes konfiguration og sikre, at der ikke er kontraktlige eller tekniske begrænsninger for udvidelse eller opgradering af eksisterende systemer.

               (25)

               På alle niveauer i den offentlige forvaltning er der vilje til at gøre en indsats for at forbedre energieffektiviteten og reducere CO2-udledningen, fremgår det af den offentlige høring, der er omtalt i betragtning 14. Informations- og kommunikationsteknologiens rolle i denne sammenhæng er også det centrale emne for en række initiativer, der er iværksat af offentlige myndigheder over hele Europa. Et effektivt samarbejde mellem de nationale, regionale og lokale myndigheder i medlemsstaterne er en forudsætning for, at foranstaltningerne bliver sammenhængende og indgår i et positivt samspil med hinanden, og at der opbygges en masse af kollektiv viden gennem udveksling af resultaterne af de høstede erfaringer.

               (26)

               Det skønnes, at en mere udbredt brug af ikt-anvendelser, blandt andet offentlige serviceydelser på internettet, og avanceret samarbejdsteknologi kan give besparelser på mindst 1 – 2 % af det samlede energiforbrug på verdensplan inden 2020 (19). For at EU kan opnå besparelser i stor skala, er det nødvendigt, at der etableres en Europa-dækkende bredbåndsinfrastruktur.

               (27)

               Ingen enkelt organisation eller gruppe af interesseparter kan handle effektivt alene. En samordnet indsats, der omfatter mange organisationer, fra både den offentlige og den private sektor, herunder partnerskaber på by- og regionalplan, kan bane vej for systemforandringer i hele samfundet. Desuden vil Kommissionen tilskynde til udveksling af bedste praksis for brug af ikt-løsninger til forbedring af energieffektiviteten.

               (28)

               Reelle fremskridt forudsætter et engagement på både nationalt, regionalt og lokalt plan. Derfor bør medlemsstaternes politiske beslutningstagere på alle niveauer bekræfte deres fulde engagement i at fremme en hurtig gennemførelse af foranstaltningerne i denne henstilling —

         HENSTILLLER til informations- og kommunikationsteknologisektoren,
   at den for at nedbringe sin voksende andel af verdens CO2-emissioner og styrke informations- og kommunikationsteknologiernes potentiale for at spille en central og kritisk rolle i overgangen til en energieffektiv lav-CO2-økonomi

               1)

               engagerer sig i en gradvis CO2-reduktionsproces, der fører til en målbar og kontrollerbar reduktion i energiintensiteten og CO2-emissionerne i alle processer i forbindelse med produktion, transport og salg af ikt-udstyr og -komponenter

               2)

               deltager via sammenslutninger i sektoren i et initiativ, der iværksættes af Europa-Kommissionen, med det formål:

                           a)

                           at udstikke en ramme for måling af sektorens energi- og miljømæssige resultater, hvortil sektoren forventes at bidrage med referencedata inden 2010

                           b)

                           at vedtage og gennemføre fælles metoder til dette formål inden 2011

                           c)

                           inden 2011 at opstille mål for energieffektivitet, der sigter mod allerede i 2015 at overstige EU's mål for 2020

                           d)

                           at opstille en køreplan senest tre måneder efter vedtagelsen af denne henstilling og derefter udarbejde årlige rapporter

               3)

               samarbejder med Europa-Kommissionen og andre relevante offentlige instanser og internationale organisationer om at udvikle en ramme for energisyn og kontrol af, om og hvordan målene for energiintensitet og CO2-reduktion opfyldes af de enkelte virksomheder

               4)

               i tæt samarbejde med bygningssektoren og byggeriet finder frem til ikt-løsninger, der kan forbedre nye og eksisterende bygningers energieffektivitet og miljøvenlighed, samt bygge- og renoveringsstrategier, der resulterer i en fælles køreplan for indførelse af disse løsninger i stor skala

               5)

               i tæt samarbejde med bygningssektoren og byggeriet tager fat på at nedbryde hindringerne for en videre brug af ikt-baserede modellerings- og simuleringsværktøjer og andre relevante anvendelser, der gør det lettere at opfylde de gældende krav til bygningers energimæssige ydeevne

               6)

               i tæt samarbejde med transport- og logistiksektorerne finder frem til ikt-løsninger, der kan forbedre energieffektiviteten og miljøvenligheden i disse sektorers tjenester, idet der opstilles en fælles køreplan for indførelse af disse løsninger i stor skala i koordination med det arbejde, der udføres som led i handlingsplanen for intelligente transportsystemer

               7)

               i tæt samarbejde med transport- og logistiksektoren udstikker en systematisk ramme for levering af dækkende, sammenlignelige og pålidelige data om det energiforbrug og de CO2-emissioner, der er forbundet med person- og godstransport, til alle potentielle brugere

         HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE,
   at de for at sikre, at deres ikt-politik er fuldt ud sammenhængende med de nationale, lokale og regionale strategier for overgangen til en energieffektiv lav-CO2-økonomi,

               8)

               via de kompetente nationale myndigheder:

                           a)

                           senest inden udgangen af 2010 vedtager fælles minimumsfunktionsspecifikationer for intelligent forbrugsmåling, der først og fremmest er rettet mod at give forbrugerne oplysninger om deres energiforbrug og bedre muligheder for at styre dette

                           b)

                           senest inden udgangen af 2012 opstiller en sammenhægende tidsplan for indførelse af intelligent forbrugsmåling

               9)

               indfører og anvender procedurer for offentlige indkøb, der udnytter styrken i den offentlige sektors efterspørgsel til at fremme dematerialiseringen af ikt-varer og tjenesteydelser

               10)

               fremmer udnyttelsen af relevante ikt-værktøjer på alle niveauer af den offentlige administration til at få bedre indsigt i konsekvenserne af forskellige politikker og undgå negative sidevirkninger af samspillet mellem dem

               11)

               tilskynder til brug af energisimulering og -modellering i uddannelsen af fagfolk i kritiske sektorer, særlig:

                           a)

                           arkitekter, entreprenører og installatører

                           b)

                           energikonsulenter

                           c)

                           logistik og person- og godstransport

                           d)

                           offentlige serviceydelser, planlægning og forvaltningspolitik.

               12)

               via de nationale, regionale og lokale myndigheder følger og om nødvendigt forbedrer strategier for udrulning af en pålidelig højhastighedsinfrastruktur baseret på bredbånd, der kan gøre det lettere at overvåge og styre forbrug, distribution og produktion af energi, herunder vedvarende energi, og at indføre systemer som intelligent forbrugsmåling, intelligente net og intelligente byer for hele lokalsamfund ad gangen.

               13)

               ud over de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til artikel 3, stk. 11, og bilag I, punkt 2, til direktiv 2009/72/EF om det indre marked for elektricitet (20), inddrager alle relevante parter i storstilede pilotforsøg og projekter til demonstration af intelligent forbrugsmåling og intelligente net for at opbygge konsensus om forudsætningerne for fremtidige ikt-støttede nyskabelser.

               14)

               via de nationale, regionale og lokale myndigheder gør brug af åbne digitale platforme for at fremme en integreret tilgang til byplanlægning og offentlige serviceydelser og for at støtte videnudveksling, kataloger over bedste praksis og vedligeholdelse af let tilgængelige informationssamlinger.

               15)

               via de nationale, regionale og lokale myndigheder skaber nye muligheder for kreative former for samarbejde og problemløsning på lokalsamfundsplan gennem indkaldelser af ideer, konkurrencer og ved, hvor det er muligt, at give fri adgang til en bred vifte af offentlige digitale ressourcer og data

               16)

               via de nationale, regionale og lokale myndigheder sørger for, at fordelene ved at erstatte traditionelle administrative processer med onlineapplikationer og -tjenester, der medfører forbedringer i energieffektiviteten, kommer hele samfundet til gode

         OPFORDRER medlemsstaterne
   til at underrette Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der træffes som svar på denne henstilling, senest et år efter henstillingens offentliggørelse og derefter en gang om året.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. oktober 2009.

            På Kommissionens vegne

         Viviane REDING

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 114 af 27.4.2006, s. 64.

      (2)  Jf. sammenfatningen af den samlede vurdering i henhold til direktiv 2006/32/EF af alle 27 nationale energieffektivitetshandlingsplaner, "Moving forward together on saving energy”, SEC(2009) 889 final (ikke oversat til dansk).

      (3)  KOM(2006) 545.

      (4)  KOM(2008) 30.

      (5)  Konklusionerne af Det Europæiske Råds møde den 11.-12. december 2008 - formandskabets konklusioner, 17271/1/08 REV 1, 13. februar 2009.

      (6)  KOM(2008) 241.

      (7)  KOM(2008) 397.

      (8)  KOM(2003) 302.

      (9)  The International Reference Life Cycle Reference System (ILCD) Handbook and supporting Data Network. http://lct.jrc.ec.europa.eu/eplca/deliverables/international-reference-life-cycle-data-system-ilcd-handbook.

      (10)  Den europæiske økonomiske genopretningsplan, KOM(2008) 800 af 26.11.2008.

      (11)  KOM(2009) 36.

      (12)  Handlingsplan for udbygning af intelligente transportsystemer i Europa, KOM 2008) 886, og forslag til direktiv om fastlæggelse af rammerne for ibrugtagning af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportmåder, KOM(2008) 887.

      (13)  Bio Intelligence: Impacts of Information and Communication Technologies on Energy Efficiency.

      (14)  EÚT L 191 af 22.7.2005, s. 29.

      (15)  KOM(2009) 111 endelig.

      (16)  Offentlig høring om udnyttelse af informations- og kommunikationsteknologi i overgangen til en lav-CO2-økonomi, 30. marts - 14. juni 2009.

      (17)  OECD Guide to Measuring the Information Society, juli 2009. www.oecd.org/sti/measuring-infoeconomy/guide.

      (18)  SMART 2020: Enabling the low carbon economy in the information age, a report by The Climate Group on behalf of the Global eSustainability Initiative (GeSI).

      (19)  SMART 2020: Enabling the low carbon economy in the information age, a report by The Climate Group on behalf of the Global eSustainability Initiative (GeSI).

      (20)  EUT L 211 af 14.8.2009, s. 55.