title: Kommissionens henstilling (EU) 2021/1433 af 1. september 2021 om procedurer for overensstemmelsesvurdering og markedsovervågning på baggrund af covid-19-truslen

text:
               2.9.2021

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 310/1

      KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2021/1433
      af 1. september 2021
      om procedurer for overensstemmelsesvurdering og markedsovervågning på baggrund af covid-19-truslen
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Covid-19-pandemien udløste i starten af 2020 en hidtil uset, eksponentiel stigning i efterspørgslen på EU-markedet efter personlige værnemidler (i det følgende benævnt »PV'er«) såsom mundbind, handsker, beskyttelsesovertræksdragter og beskyttelsesbriller samt medicinsk udstyr som operationsmasker, undersøgelseshandsker og visse typer kitler. Især forsyningskæden for visse typer PV'er som engangsmundbind blev sat under alvorligt pres. Dertil kommer, at også den globale forsyningskæde for disse produkter har været ramt af betydelige forstyrrelser, hvilket også har haft konsekvenser for EU-markedet.

                  (2)

                  Aktive erhvervsdrivende i hele EU har arbejdet ihærdigt på at øge deres produktions- og distributionskapacitet. For at afbøde virkningerne af de forskellige forstyrrende faktorer har de erhvervsdrivende i mange tilfælde omlagt deres forsyningskæder ved at lancere nye produktionslinjer og/eller ved at diversificere deres leverandørgrundlag.

                  (3)

                  Kravene til konstruktion, fremstilling og omsætning af personlige værnemidler er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/425 af 9. marts 2016 om personlige værnemidler og om ophævelse af Rådets direktiv 89/686/EØF (1).

                  (4)

                  Kravene til konstruktion (design), fremstilling og omsætning af medicinsk udstyr er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 af 5. april 2017 om medicinsk udstyr, om ændring af direktiv 2001/83/EF, forordning (EF) nr. 178/2002 og forordning (EF) nr. 1223/2009 og om ophævelse af Rådets direktiv 90/385/EØF og 93/42/EØF (2), som ophævede Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinsk udstyr (3) med virkning fra den 26. maj 2021.

                  (5)

                  Engangsmundbind og genanvendelige mundbind, som beskytter mod partikelfare, samt engangsovertræksdragter og genanvendelige overtræksdragter, handsker og beskyttelsesbriller, som anvendes til forebyggelse og beskyttelse mod skadelige biologiske agenser såsom virus, er produkter, der er omfattet af forordning (EU) 2016/425.

                  (6)

                  Operationsmasker, undersøgelseshandsker og visse typer kitler er produkter, der er omfattet af forordning (EU) 2017/745 og af det nu ophævede direktiv 93/42/EØF.

                  (7)

                  På baggrund af covid-19-truslen har sådanne/sådant PV'er og medicinsk udstyr vist sig at være uundværlige/uundværligt for sundhedspersonale, førstehjælpere og andet personale, der er involveret i indsatsen for at inddæmme virusset og undgå yderligere spredning heraf.

                  (8)

                  Ved forordning (EU) 2016/425 harmoniseres reglerne om konstruktion, fremstilling og omsætning af PV'er på EU-markedet fuldt ud, ligesom der fastsættes en række væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav til PV'er på grundlag af en klassificering af PV'er afhængigt af den risiko, som et PV skal beskytte brugerne mod. PV-eksemplarer fremstillet i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/425 kan således cirkulere frit i det indre marked, og medlemsstaterne må ikke indføre yderligere, afvigende krav til fremstilling og omsætning af sådanne produkter.

                  (9)

                  Ved forordning (EU) 2017/745, samt det nu ophævede direktiv 93/42/EØF, harmoniseres reglerne for konstruktion, fremstilling og omsætning af medicinsk udstyr i Unionen fuldt ud, ligesom der fastsættes en række generelle krav til sikkerhed og ydeevne på grundlag af en klassificering af medicinsk udstyr, afhængigt af specifikke regler vedrørende udstyrets erklærede formål. Udstyr fremstillet i overensstemmelse med forordning (EU) 2017/745 og direktiv 93/42/EØF kan således på visse betingelser cirkulere frit i det indre marked, og medlemsstaterne må ikke indføre yderligere, afvigende krav til fremstilling og omsætning af sådanne produkter.

                  (10)

                  PV'er til beskyttelse mod skadelige biologiske agenser, såsom virus, er opført i bilag I til forordning (EU) 2016/425 i kategori III, der udelukkende omfatter risici, som kan have »meget alvorlige konsekvenser såsom død eller uoprettelige sundhedsskader«.

                  (11)

                  Medicinsk udstyr henhører som ikke-invasivt udstyr under klasse I, medmindre der gælder særlige regler.

                  (12)

                  I henhold til artikel 8 i forordning (EU) 2016/425 skal fabrikanter, for at kunne bringe PV-produkter i omsætning, gennemføre de relevante overensstemmelsesvurderingsprocedurer og, når overholdelse af de gældende væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav er blevet dokumenteret gennem den relevante procedure, anbringe CE-mærkningen.

                  (13)

                  I henhold til artikel 52 i forordning (EU) 2017/745 samt artikel 11 i det nu ophævede direktiv 93/42/EØF skal fabrikanter, for at kunne bringe medicinsk udstyr i omsætning, gennemføre de relevante overensstemmelsesvurderingsprocedurer og, når overholdelse af de gældende generelle krav til sikkerhed og ydeevne er blevet dokumenteret gennem den relevante procedure, anbringe CE-mærkningen. En medlemsstat kan på behørigt begrundet begæring dispensere fra overensstemmelsesvurderingsprocedurerne og tillade, at et udstyr bringes i omsætning og ibrugtages på den pågældende medlemsstats område, hvis folkesundhedshensyn eller patienters sikkerhed eller sundhed taler herfor.

                  (14)

                  Forordning (EU) 2016/425 er teknologineutral og indeholder ingen specifikke obligatoriske tekniske løsninger til PV-produkters konstruktion. I stedet er det i bilag II til forordning (EU) 2016/425 fastsat, hvilke væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav PV'er skal opfylde for at kunne bringes i omsætning og cirkulere frit på hele EU-markedet.

                  (15)

                  Forordning (EU) 2017/745, samt det nu ophævede direktiv 93/42/EØF, er teknologineutral og indeholder ingen specifikke obligatoriske tekniske løsninger til medicinsk udstyrs konstruktion. I stedet er det i bilag I til forordning (EU) 2017/745 fastsat, hvilke generelle krav til sikkerhed og ydeevne medicinsk udstyr skal opfylde for at kunne bringes i omsætning og cirkulere frit på hele EU-markedet.

                  (16)

                  Ved artikel 19 i forordning (EU) 2016/425 fastsættes de overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der skal følges for de forskellige PV-kategorier. I henhold til nævnte artikel skal PV'er i kategori III, såsom PV'er til beskyttelse mod skadelige biologiske agenser, underkastes en særlig kombination af overensstemmelsesvurderingsprocedurer, som er beskrevet i henholdsvis bilag V, bilag VII og bilag VIII til samme forordning. Det er for hver af de forskellige overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der kan anvendes, obligatorisk at inddrage et tredjepartsoverensstemmelsesvurderingsorgan.

                  (17)

                  Ved artikel 52 i forordning (EU) 2017/745 fastsættes de overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der skal følges for de forskellige klasser af medicinsk udstyr. I henhold til nævnte artikel skal medicinsk udstyr i klasse I, bortset fra udstyr efter mål og udstyr bestemt til afprøvning, underkastes overensstemmelsesvurderingsproceduren for EU-overensstemmelseserklæring uden et tredjepartsoverensstemmelsesvurderingsorgans medvirken.

                  (18)

                  Bemyndigede organer er de overensstemmelsesvurderingsorganer, der er udpeget af medlemsstaterne og er bemyndiget til at udføre tredjepartsoverensstemmelsesvurderingsopgaver i henhold til forordning (EU) 2016/425. I henhold til artikel 24, stk. 6, i og punkt 4, litra f), i bilag V til forordning (EU) 2016/425 skal de bemyndigede organer vurdere, om et PV-produkt opfylder de gældende væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav.

                  (19)

                  I henhold til de relevante markedsovervågningsprocedurer i forordning (EU) 2016/425, særlig artikel 38, stk. 1 og 2, skal en markedsovervågningsmyndighed, der støder på et PV-produkt, som ikke er CE-mærket, foretage en evaluering af produktet. Hvis markedsovervågningsmyndighederne i forbindelse med denne evaluering vurderer, at det pågældende PV ikke opfylder forordningens krav, skal de pålægge den erhvervsdrivende at træffe afhjælpende foranstaltninger for at bringe PV'et i overensstemmelse med kravene, trække PV'et tilbage fra markedet eller tilbagekalde det, alt efter risikoens art. De skal også underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af evalueringen og om de foranstaltninger, som de har pålagt den erhvervsdrivende at træffe, hvis de finder, at den manglende overensstemmelse ikke er begrænset til den pågældende medlemsstats område.

                  (20)

                  For at gøre det muligt at øge forsyningerne af PV'er og medicinsk udstyr med henblik på hurtigt og uden unødige forsinkelser at tilføre markedet disse produkter vedtog Kommissionen den 13. marts 2020 henstilling (EU) 2020/403 om procedurer for overensstemmelsesvurdering og markedsovervågning på baggrund af covid-19-truslen (4).

                  (21)

                  For så vidt angår procedurerne for overensstemmelsesvurdering af PV'er og medicinsk udstyr opfordres i henstilling (EU) 2020/403 de i henhold til forordning (EU) 2016/425 bemyndigede organer til at prioritere og hurtigt gennemføre de overensstemmelsesvurderingsaktiviteter i relation til alle nyligt indgivne ansøgninger fra erhvervsdrivende vedrørende PV'er, der er nødvendige i beskyttelsesøjemed under covid-19-udbruddet.
                  Det påpeges i henstilling (EU) 2020/403 desuden, at andre tekniske løsninger end harmoniserede standarder kan anvendes til konstruktion af PV-produkter, forudsat at de pågældende tekniske løsninger sikrer et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau, svarende til de gældende væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav i forordning (EU) 2016/425. I den forbindelse blev WHO's anbefalinger om passende valg af PV'er identificeret som en potentiel referencekilde for sådanne tekniske løsninger.

                  (22)

                  Med hensyn til PV'er eller medicinsk udstyr, som ikke er blevet underkastet de overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er fastsat i artikel 19 i forordning (EU) 2016/425 eller i artikel 52 i forordning (EU) 2017/745, anviser henstilling (EU) 2020/403 markedsovervågningsmyndighederne i medlemsstaterne to forskellige mekanismer.

                  (23)

                  På den ene side kan markedsovervågningsmyndighederne, jf. punkt 7 i henstilling (EU) 2020/403, hvis de vurderer, at PV'er eller medicinsk udstyr sikrer et passende sundheds- og sikkerhedsniveau i overensstemmelse med de væsentlige krav i forordning (EU) 2016/425 eller kravene i direktiv 93/42/EØF eller forordning (EU) 2017/745, selv hvis overensstemmelsesvurderingsprocedurerne, herunder anbringelsen af CE-mærkning, ikke endeligt er afsluttet i overensstemmelse med de harmoniserede regler, tillade, at de pågældende produkter gøres tilgængelige på EU-markedet i en begrænset periode, og så længe de nødvendige procedurer pågår.

                  (24)

                  På den anden side kan PV'er eller medicinsk udstyr, der ikke er forsynet med CE-mærkning, også gøres til genstand for en evaluering og indgå i indkøb, der organiseres af de relevante myndigheder i en medlemsstat, forudsat at det sikres, at de pågældende produkter kun er tilgængelige for sundhedspersonale, og kun så længe den nuværende sundhedskrise varer ved, og at de ikke kommer til at indgå i de almindelige distributionskanaler og gøres tilgængelige for andre brugere.

                  (25)

                  I henhold til punkt 9 i henstilling (EU) 2020/403 bør markedsovervågningsmyndighederne straks underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om eventuelle midlertidige ordninger, som de måtte have tilladt for bestemt(e) PV'er eller medicinsk udstyr. For PV'er bør dette ske via informations- og kommunikationssystemet for markedsovervågning (ICSMS).

                  (26)

                  Endelig påpeges det i henstilling (EU) 2020/403, at de relevante markedsovervågningsmyndigheder fortrinsvis bør fokusere på PV'er eller medicinsk udstyr, der ikke opfylder kravene, og som frembyder alvorlige risici for sundheden og sikkerheden hos de brugere, de(t) er tiltænkt.

                  (27)

                  Siden marts 2020 har en række markedsovervågningsmyndigheder gjort brug af de mekanismer, der er beskrevet i punkt 7 og 8 i henstilling (EU) 2020/403. Navnlig har visse nationale markedsovervågningsmyndigheder udviklet særlige testprotokoller og indarbejdet de mekanismer, der er beskrevet i punkt 7 og 8 i henstilling (EU) 2020/403, i deres respektive nationale lovgivninger. Dette er i de fleste tilfælde gjort inden for rammerne af nationale retlige instrumenter til styring af covid-19-indsatsen på nationalt plan.

                  (28)

                  Kommissionen har siden covid-19-pandemiens begyndelse nøje overvåget situationen i forsyningskæderne for PV'er og medicinsk udstyr. I den forbindelse er Kommissionen fortsat i løbende kontakt med alle medlemsstaternes markedsovervågningsmyndigheder og relevante interessenter såsom bemyndigede organer, erhvervsdrivende og forbruger-, bruger- og patientsammenslutninger.

                  (29)

                  På grundlag af de oplysninger, der er indsamlet både fra industrielle interessenter og fra de relevante nationale myndigheder, kan det konkluderes, at der ikke længere er nogen betydelig mangel på PV'er og medicinsk udstyr på EU-markedet, og det kan forventes, at situationen vil forblive stabil.

                  (30)

                  Formålet med henstilling (EU) 2020/403 har været at gøre det muligt hurtigere at bringe uundværlige PV'er og uundværligt medicinsk udstyr, der anvendes til covid-19-relaterede formål, i omsætning på EU-markedet som et bidrag til den vifte af foranstaltninger, der er iværksat for at øge udbuddet og tilgængeligheden af de(t) pågældende uundværlige PV'er og medicinske udstyr.

                  (31)

                  I betragtning af at der i nu flere måneder ikke har været nogen drastiske udsving i udbuddet af eller efterspørgslen efter uundværlige PV'er og uundværligt medicinsk udstyr, der anvendes til covid-19-relaterede formål, og i betragtning af udsigterne til en stabil udvikling i udbuddet og efterspørgslen er den kombination af betingelser, der begrundede anvendelsen af henstilling (EU) 2020/403, ikke længere til stede. Især anvendelsen af de mekanismer, der er beskrevet i punkt 7 og 8 i henstilling (EU) 2020/403, bør derfor indstilles.

                  (32)

                  Af hensyn til retssikkerheden og navnlig for at give de nationale markedsovervågningsmyndigheder og de berørte erhvervsdrivende tilstrækkelig tid til at tilpasse sig bør den dato, fra hvilken de mekanismer, der er beskrevet i punkt 7 og 8 i henstilling (EU) 2020/403, ophører med at finde anvendelse, udskydes.

                  (33)

                  PV'er eller medicinsk udstyr, som er blevet vurderet af en markedsovervågningsmyndighed i overensstemmelse med de mekanismer, der er beskrevet i punkt 7 og 8 i henstilling (EU) 2020/403, og for hvilke(t) den kompetente markedsovervågningsmyndighed har truffet afgørelse om godkendelse, har vist sig at opfylde de væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav, der er fastsat i bilag II til forordning (EU) 2016/425 eller i bilag I til forordning (EU) 2017/745 eller i bilag I til det nu ophævede direktiv 93/42/EØF. For at gøre det muligt for slutbrugerne at absorbere og opbruge eventuelle lagre af PV'er eller medicinsk udstyr, som har vist sig at sikre en passende beskyttelse af brugernes sundhed og sikkerhed, og af hensyn til retssikkerheden bør den dato, fra hvilken produkter, der er godkendt i overensstemmelse med de mekanismer, der er beskrevet i punkt 7 og 8 i henstilling (EU) 2020/403, ikke længere må gøres tilgængelige for slutbrugerne, udskydes. Efter denne dato bør intet PV eller medicinsk udstyr gøres tilgængeligt på EU-markedet, medmindre det er blevet underkastet de obligatoriske overensstemmelsesvurderingsprocedurer og forskriftsmæssigt er blevet forsynet med CE-mærkning, eller, hvis der er tale om medicinsk udstyr, medmindre medlemsstaterne har givet tilladelse til specifikke undtagelser fra overensstemmelsesvurderingsproceduren i henhold til artikel 59 i forordning (EU) 2017/745.

                  (34)

                  Formålet med den mekanisme, der er beskrevet i punkt 8 i henstilling (EU) 2020/403, har været at sikre, at uundværlige PV'er og uundværligt medicinsk udstyr hurtigt gøres tilgængeligt for sundhedspersonale. I betragtning af den betydelige efterspørgsel efter PV'er og medicinsk udstyr i sundhedssektoren i forbindelse med covid-19-pandemien kan det ikke udelukkes, at nogle sundhedsfaciliteter i de seneste måneder i et vist omfang kan have opbygget lagre af PV-produkter og medicinsk udstyr, som har været genstand for en afgørelse om godkendelse på grundlag af den mekanisme, der er beskrevet i punkt 8 i henstilling (EU) 2020/403. Det kan med rimelighed forventes, at efterspørgslen i sundhedssektoren efter uundværlige/uundværligt PV-produkter og medicinsk udstyr vil forblive stor, så længe covid-19-pandemien varer ved. For at undgå risikoen for, at der skabes forvridninger i forsyningen af uundværlige PV'er og uundværligt medicinsk udstyr til nytte for sundhedspersonalet, bør det sikres, at sundhedsfaciliteter og førstehjælpere kan opbruge alle de(t) pågældende PV-produkter og medicinske udstyr, som har vist sig at være i overensstemmelse med de væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav, der er fastsat i bilag II til forordning (EU) 2016/425 eller i bilag I til forordning (EU) 2017/745 eller i bilag I til det nu ophævede direktiv 93/42/EØF, herunder produkter, der er vurderet i overensstemmelse med den mekanisme, der er beskrevet i punkt 8 i henstilling (EU) 2020/403 —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

         Markedsovervågningsprocedurer

                  1.

                  Fra den 1. oktober 2021 bør markedsovervågningsmyndighederne ikke længere godkende PV'er, der ikke med gunstigt resultat er blevet underkastet de relevante overensstemmelsesvurderingsprocedurer i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) 2016/425. PV'er, der er godkendt af markedsovervågningsmyndighederne i overensstemmelse med de mekanismer, der er beskrevet i punkt 7 eller 8 i Kommissionens henstilling (EU) 2020/403, må ikke bringes i omsætning i Unionen efter den 1. oktober 2021.

                  2.

                  Markedsovervågningsmyndighederne må kun tillade, at medicinsk udstyr, der ikke med gunstigt resultat er blevet underkastet de relevante overensstemmelsesvurderingsprocedurer i overensstemmelse med artikel 52 i forordning (EU) 2017/745, gøres tilgængeligt på EU-markedet, hvis de følger den procedure for undtagelser fra overensstemmelsesvurderingsprocedurerne, der er fastlagt i artikel 59 i forordning (EU) 2017/745.

                  3.

                  PV'er eller medicinsk udstyr, der er godkendt af en markedsovervågningsmyndighed i overensstemmelse med de mekanismer, der er beskrevet i punkt 7 eller 8 i Kommissionens henstilling (EU) 2020/403, må kun gøres tilgængelige/tilgængeligt til og med den 31. maj 2022. Som en undtagelse herfra kan sådanne PV'er/sådant medicinsk udstyr, hvis de(t) er en del af allerede eksisterende lagre, der er tilgængelige for sundhedspersonale, førstehjælpere og andet personale, der er involveret i indsatsen for at inddæmme virusset og undgå yderligere spredning heraf, gøres tilgængelige, indtil disse lagre er helt opbrugt, og under alle omstændigheder ikke efter den 31. juli 2022.

                  4.

                  Markedsovervågningsmyndighederne i medlemsstaterne bør fortsat fortrinsvis fokusere på PV'er eller medicinsk udstyr, der ikke opfylder kravene, og som frembyder alvorlige risici for sundheden og sikkerheden hos brugerne. Først og fremmest bør markedsovervågningsmyndighederne fra den 1. august 2022 sikre, at alle PV'er eller medicinsk udstyr, der er bragt i omsætning på EU-markedet, med gunstigt resultat er blevet underkastet de relevante overensstemmelsesvurderingsprocedurer i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) 2016/425 eller artikel 52 i forordning (EU) 2017/745 og er forsynet med forskriftsmæssigt anbragt CE-mærkning i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EU) 2016/425 eller artikel 20 i forordning (EU) 2017/745, medmindre, hvis der er tale om medicinsk udstyr, medlemsstaterne har givet tilladelse til specifikke undtagelser fra overensstemmelsesvurderingsproceduren i henhold til artikel 59 i forordning (EU) 2017/745.

                  5.

                  Markedsovervågningsmyndighederne bør straks underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om enhver situation, hvor de identificerer et PV-produkt eller medicinsk udstyr, der ikke opfylder kravene. For PV'er bør dette ske via informations- og kommunikationssystemet for markedsovervågning (ICSMS). Hvis produkter vurderes ikke at være sikre, og der træffes foranstaltninger mod sådanne produkter, som ikke sikrer en tilstrækkelig beskyttelse, bør markedsovervågningsmyndighederne foretage underretningen i det hurtige varslingssystem for farlige nonfoodprodukter (Safety Gate/RAPEX).

                  6.

                  En markedsovervågningsmyndighed, der identificerer et PV-produkt eller medicinsk udstyr, som ikke opfylder kravene, bør straks iværksætte de relevante procedurer, der er fastlagt i kapitel VI i forordning (EU) 2016/425 eller kapitel VII i forordning (EU) 2017/745.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 1. september 2021.

               På Kommissionens vegne

            Thierry BRETON

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 81 af 31.3.2016, s. 51.

         (2)  EUT L 117 af 5.5.2017, s. 1.

         (3)  EFT L 169 af 12.7.1993, s. 1.

         (4)  EUT L 79 I af 16.3.2020, s. 1.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 27. marts 2020 om udlodning af udbytte under COVID-19-pandemien og om ophævelse af henstilling (ECB/2020/1) (ECB/2020/19) 2020/C 102 I/01

text:
               30.3.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CI 102/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
      af 27. marts 2020
      om udlodning af udbytte under COVID-19-pandemien og om ophævelse af henstilling (ECB/2020/1)
      (ECB/2020/19)
      (2020/C 102 I/01)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR –
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3,
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Den Europæiske Centralbank (ECB) anser det for afgørende, at kreditinstitutterne fortsat kan udfylde deres rolle i forhold til at finansiere husholdninger, små og mellemstore virksomheder og selskaber som følge af det økonomiske stød i relation til coronavirussen (COVID-19). I den forbindelse er det derfor væsentligt, at kreditinstitutterne bevarer kapital for at fastholde deres evne til at støtte økonomien under stigende usikkerhed forårsaget af COVID-19. På baggrund heraf bør kapitalressourcer til at støtte realøkonomien og absorbere tab på nuværende tidspunkt prioriteres over diskretionær udlodning af udbytte og opkøb af egne aktier.

                  (2)

                  ECB anser det derfor som passende, at de store kreditinstitutter afstår fra at udlodde udbytte og opkøbe egne aktier med henblik på at betale aktionærerne i løbet af den periode, der er påvirket af det COVID-19-relaterede økonomiske stød. I lyset af de ekstraordinære omstændigheder bør Den Europæiske Centralbanks henstilling (ECB/2020/1) (2) ophæves.

                  (3)

                  For at maksimere støtten til realøkonomien anses det også for hensigtsmæssigt, at diskretionære udlodninger af udbytte heller ikke bør foretages af mindre signifikante kreditinstitutter —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

         I.

                  1.

                  ECB henstiller, at kreditinstitutterne ikke udlodder udbytte (3) og ikke påtager sig nogen uigenkaldelig forpligtelse til at udlodde udbytte for regnskabsåret 2019 og 2020, og at kreditinstitutterne afstår fra at opkøbe egne aktier med henblik på at betale aktionærerne.

                  2.

                  Kreditinstitutter, som ikke kan efterkomme denne henstilling, fordi de mener, at de er retligt forpligtede til at udlodde udbytte, bør straks forklare de underliggende årsager til deres fælles tilsynsteam.

                  3.

                  Denne henstilling finder anvendelse på konsolideret niveau for en signifikant koncern under tilsyn som defineret i artikel 2, nr. 22), i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (4) og på individuelt niveau for en signifikant enhed under tilsyn som defineret i artikel 2, nr. 16), i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17), hvis en sådan signifikant enhed under tilsyn ikke er en del af en signifikant koncern under tilsyn.

         II.

      Denne henstilling er rettet til signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, som defineret i artikel 2, nr. 16 og 22, i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17).

         III.

      Denne henstilling er også rettet til de kompetente nationale myndigheder og de udpegede myndigheder, for så vidt angår mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn, som defineret i artikel 2, nr. 7 og 23, i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17). De kompetente nationale myndigheder og udpegede myndigheder forventes at anvende denne henstilling på sådanne enheder og koncerner på den måde, som de finder passende.

         IV.

      ECB vurderer den økonomiske situation yderligere og overvejer, hvorvidt yderligere suspension af udbetalingen af udbytte er tilrådelig efter 1. oktober 2020.

         V.

      Den Europæiske Centralbanks henstilling ECB/2020/1 ophæves hermed.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 27. marts 2020.

               Formand for ECB

            Christine LAGARDE

         (1)  EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63.

         (2)  Den Europæiske Centralbanks henstilling ECB/2020/1 af 17. januar 2020 om politikker vedrørende udlodning af udbytte (EUT C 30 af 29.01.2020, s. 1).

         (3)  Kreditinstitutter kan drives i forskellige retlige former, f.eks. børsnoterede virksomheder og andre selskaber end aktieselskaber, såsom gensidige selskaber, andelsselskaber eller sparekasser. Begrebet "udbytte", som omhandlet i denne henstilling, betegner enhver form for kontant udbetaling, der skal godkendes af generalforsamlingen.

         (4)  Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 af 16. april 2014 om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen) (ECB/2014/17).


title: Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Bulgariens nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2020 2020/C 282/02

text:
               26.8.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 282/8

      RÅDETS HENSTILLING
      af 20. juli 2020
      om Bulgariens nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2020
      (2020/C 282/02)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
      som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
      som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
      som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen den årlige strategi for bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2020 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Bulgarien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

                  (2)

                  Den 26. februar 2020 blev landerapporten for 2020 for Bulgarien offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Bulgariens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 9. juli 2019 (3) (»de landespecifikke henstillinger fra 2019«), opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og Bulgariens fremskridt med opfyldelsen af sine nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 26. februar 2020. Kommissionen konkluderede af sin analyse, at Bulgarien ikke længere er berørt af makroøkonomiske ubalancer. I de seneste år har sårbarhederne i finanssektoren været ledsaget af en høj gældsætning og misligholdte lån (NPL'er) i erhvervssektoren. Der konstateres ikke længere ubalancer for Bulgarien, idet sammenhængende politiske foranstaltninger og gunstige makroøkonomiske forhold har reduceret risiciene og sårbarhederne yderligere.

                  (3)

                  Den 11. marts 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen officielt covid-19-udbruddet for en global pandemi. Den har skabt en alvorlig folkesundhedsmæssig krisesituation for borgere, samfund og økonomier. Den har sat de nationale sundhedssystemer under alvorligt pres, forstyrret de globale forsyningskæder, skabt volatilitet på de finansielle markeder, udløst efterspørgselschok og har haft negative konsekvenser for adskillige brancher. Den udgør en trussel mod folks job og indtægter samt mod virksomhedernes forretning. Den har ført til et større økonomisk chok, som allerede har alvorlige konsekvenser i Unionen. Den 13. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den opfordrede til en koordineret økonomisk reaktion på krisen, der inddrager alle aktører såvel på nationalt plan som på EU-plan.

                  (4)

                  Adskillige medlemsstater har enten erklæret undtagelsestilstand eller truffet kriseforanstaltninger. Sådanne kriseforanstaltninger bør være strengt forholdsmæssige, nødvendige, begrænset i tid og i overensstemmelse med europæiske og internationale standarder. De bør være genstand for demokratisk kontrol og underlagt uafhængig domstolsprøvelse.

                  (5)

                  Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul. Den generelle undtagelsesklausul som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (4) letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I meddelelsen af 20. marts 2020 fandt Kommissionen i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-pandemien, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul var opfyldt, og anmodede Rådet om at tilslutte sig denne konklusion. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. De var enige om, at det alvorlige økonomiske tilbageslag kræver en resolut, ambitiøs og koordineret reaktion. Aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul giver mulighed for midlertidigt at afvige fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. For så vidt angår den korrigerende del kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret finanspolitisk kurs. Den generelle undtagelsesklausul suspenderer ikke procedurerne under stabilitets- og vækstpagten. Den tillader medlemsstaterne at fravige de budgetkrav, der normalt ville gælde, og sætter Kommissionen og Rådet i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger til koordinering af politikken inden for rammerne af pagten.

                  (6)

                  Der er brug for en vedholdende indsats for at begrænse og kontrollere spredningen af covid-19-pandemien, styrke de nationale sundhedssystemers modstandsdygtighed, afbøde de socioøkonomiske konsekvenser af pandemien ved hjælp af støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder og husholdninger og sikre passende sundheds- og sikkerhedsforhold på arbejdspladsen med henblik på genoptagelsen af den økonomiske aktivitet. Unionen bør fuldt ud anvende de mange redskaber, den råder over, til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på disse områder. Samtidig bør medlemsstaterne og Unionen arbejde sammen om at tilrettelægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilvejebringe en tilbagevenden til normalt fungerende samfund og økonomier og til bæredygtig vækst, idet blandt andet den grønne og den digitale omstilling integreres, og der trækkes på erfaringerne fra krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har fremhævet, hvordan fleksibiliteten i det indre marked giver mulighed for at tilpasse sig ekstraordinære forhold. For at sikre en hurtig og gnidningsløs overgang til genopretningsfasen og den frie bevægelighed for varer, tjenester og arbejdstagere bør de særlige foranstaltninger, der forhindrer det indre marked i at fungere normalt, afskaffes, så snart de ikke længere er absolut nødvendige. Den aktuelle krise har vist, hvor nødvendigt det er at have et kriseberedskab i sundhedssektoren. Forbedrede indkøbsstrategier, diversificerede forsyningskæder og strategiske lagre af vigtige forsyninger udgør nogle af de centrale elementer for udformningen af mere omfattende kriseberedskabsplaner.

                  (8)

                  Unionens lovgivere har allerede foretaget ændringer af de relevante lovgivningsmæssige rammer ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 (5) og (EU) 2020/558 (6) for at sætte medlemsstaterne i stand til at anvende alle uudnyttede midler under de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) til at imødegå covid-19-pandemiens ekstraordinære virkninger. Disse ændringer vil bidrage til større fleksibilitet og forenkle og strømline procedurerne. For at lette likviditetspresset kan medlemsstaterne desuden drage fordel af en medfinansieringssats på 100 % fra Unionens budget i regnskabsåret 2020-2021. Bulgarien opfordres til fuldt ud at udnytte disse muligheder til at hjælpe de personer og brancher, der er mest berørt.

                  (9)

                  Covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser vil sandsynligvis være ujævnt fordelt på tværs af de bulgarske regioner på grund af forskelle i specialiseringsmønstre, navnlig i regioner, der er stærkt afhængige af handel med direkte kontakt med forbrugerne. Det medfører en betydelig risiko for, at de regionale forskelle i Bulgarien bliver større, hvilket forstærker den allerede observerede tendens i retning af større forskelle mellem hovedstaden og resten af landet og mellem by og land. Da der samtidig er risiko for en midlertidig destabilisering af konvergensprocessen mellem medlemsstaterne, kræver den aktuelle situation målrettede politiske tiltag.

                  (10)

                  Den 30. april 2020 fremlagde Bulgarien sit nationale reformprogram for 2020 og sit konvergensprogram for 2020. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

                  (11)

                  Bulgarien er på nuværende tidspunkt omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten.

                  (12)

                  Ifølge konvergensprogrammet for 2020 forventer regeringen en forringelse af den samlede saldo fra et overskud på 2,1 % af bruttonationalproduktet (BNP) i 2019 til et underskud på 3,1 % af BNP i 2020. Efter at være faldet til 20,4 % af BNP i 2019 forventes den offentlige gældskvote ifølge konvergensprogrammet for 2020 at stige til 28,5 % i 2020. De makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter er behæftet med stor usikkerhed på grund af covid-19-pandemien.

                  (13)

                  Som reaktion på covid-19-pandemien og som led i en koordineret EU-tilgang har Bulgarien truffet rettidige budgetmæssige foranstaltninger til at øge sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Ifølge konvergensprogrammet for 2020 beløber disse budgetmæssige foranstaltninger sig til 1,3 % af BNP. Foranstaltningerne omfatter højere udgifter til sundheds- og sikkerhedstjenester og en støtteordning for beskæftigelse til kriseramte brancher. Bulgarien har også bebudet foranstaltninger, der, skønt de ikke vil have direkte budgetvirkning, vil bidrage til at give virksomhederne likviditetsstøtte, og som ifølge konvergensprogrammet for 2020 anslås at beløbe sig til omkring 0,6 % af BNP. Disse foranstaltninger omfatter garantier udstedt af den statsejede bulgarske investeringsbank og udsættelse af selskabsskatten. Overordnet set stemmer de foranstaltninger, som Bulgarien har truffet, overens med retningslinjerne i Kommissionens meddelelse af 13. marts 2020. En fuldstændig gennemførelse af kriseforanstaltningerne og af finanspolitiske støtteforanstaltninger vil bidrage til at opretholde finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, forudsat at finanspolitikken efterfølgende atter fokuserer på at sikre en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, så snart den økonomiske situation giver mulighed herfor.

                  (14)

                  Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020, som tager udgangspunkt i en uændret politik, forventes Bulgariens offentlige underskud at udgøre 2,8 % af BNP i 2020 og 1,8 % af BNP i 2021. Den offentlige gældskvote ventes at forblive under 60 % af BNP i 2020 og 2021.

                  (15)

                  Den 20. maj 2020 offentliggjorde Kommissionen en rapport udarbejdet i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3, som følge af Bulgariens planlagte overskridelse i 2020 af tærsklen for det offentlige underskud på 3 % af BNP. I denne rapport konkluderes det ud fra en vurdering af alle relevante faktorer, at underskudskriteriet som defineret i traktaten og i forordning (EF) nr. 1467/97 er opfyldt.

                  (16)

                  Den 13. marts 2020 erklærede Bulgarien undtagelsestilstand fra den 13. marts 2020 til den 13. april 2020. Undtagelsestilstanden blev efterfølgende forlænget til den 13. maj 2020 og derefter erstattet af en ekstraordinær epidemisk situation frem til den 14. juni 2020. Den 6. april 2020 vedtog det bulgarske parlament et forslag om ændring af statsbudgettet for 2020, som regeringen havde fremlagt. I det nye budget opereres der med et underskud på statsbudgettet på 3,5 mia. BGN (2,9 % af BNP) som følge af forhøjede udgifter til kriserelaterede foranstaltninger og det forventede fald i indtægter på 2,4 mia. BGN. Der forventes en femdobling af loftet over den nye gæld, som regeringen kan optage, fra 2,2 mia. BGN til 10 mia. BGN. Overordnet set har Bulgarien mobiliseret en finansiel pakke på over 870 mio. BGN under en række operationelle programmer finansieret af ESI-fondene for perioden 2014-2020 med henblik på at støtte sundhedssystemet og imødegå de socioøkonomiske konsekvenser af pandemien.

                  (17)

                  Som reaktion på covid-19-krisen har Bulgarien indført en foranstaltning til støtte af beskæftigelsen, hvorved staten forpligter sig til at betale 60 % af de ansattes løn og de hertil knyttede bidrag til social sikring i op til tre måneder, forudsat at arbejdsgiveren betaler den resterende difference og forpligter sig til at beholde de ansatte. Arbejdsgiveren er også forpligtet til at beholde de ansatte i en periode herudover, der som minimum svarer til den periode, som er omfattet af støtten. Blandt de støtteberettigede virksomheder er virksomheder i de brancher, der er direkte påvirket af de restriktioner, som er indført i forbindelse med undtagelsestilstanden. De virksomheder fra andre brancher, der kan dokumentere et fald i indtægterne på 20 % i en bestemt periode i marts 2020 sammenholdt med marts 2019, er også støtteberettigede som fastsat ved dekret nr. 55 af 30. marts 2020.

                  (18)

                  Den bulgarske investeringsbanks kapital er forøget med 700 mio. BGN med henblik på at øge økonomiens likviditet. Der er afsat 500 mio. BGN til porteføljegarantier til bankerne med henblik på at sikre mere fleksible betingelser for erhvervslån til virksomheder, og der er afsat 200 mio. BGN til garantier for rentefrie lån på op til 4 500 BGN til arbejdstagere, der er sendt hjem uden løn af deres arbejdsgiver, eller til selvstændige. Den bulgarske investeringsbank vil også indføre en garantiordning på 100 mio. EUR finansieret af det operationelle program »Innovation og konkurrenceevne« under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling for lån til små og mellemstore virksomheder (SMV'er). Fondsforvalteren af finansielle instrumenter i Bulgarien har revurderet sin portefølje og er ved tilpasse sine instrumenter til virksomhedsstøtte til de aktuelle økonomiske forhold. Bulgariens nationalbank har indført en pakke af foranstaltninger på 9,3 mia. BGN, som sigter mod at opretholde banksystemets modstandsdygtighed og øge dets fleksibilitet for at mindske de negative følger af begrænsningerne for borgerne og virksomhederne.

                  (19)

                  Bulgariens økonomi er hårdt ramt af covid-19-krisen, som har påvirket både servicesektoren og industrien. Den negative virkning er forværret af aftagende udbud og efterspørgsel og forstyrrelser i de globale værdikæder. De foranstaltninger, som regeringen har truffet for at imødegå nødsituationen, kan hjælpe med at afbøde følgerne af krisen, men det er vigtigt, at de gennemføres hurtigt og effektivt, hvis beskæftigelsen skal opretholdes, og de selvstændiges og virksomhedernes, især SMV'ernes, likviditet skal forbedres. Ved udformningen og gennemførelsen af disse foranstaltninger er det vigtigt at tage hensyn til banksektorens modstandsdygtighed. I overensstemmelse med retningslinjerne i Kommissionens meddelelse af 13. marts 2020 har Bulgarien ophævet forbud mod eksport af personlige værnemidler og oprettet »grønne baner« til hurtig kontrol ved grænseovergangsstederne.

                  (20)

                  Covid-19-krisen har lagt endnu en byrde på det bulgarske sundhedssystem, som allerede var kendetegnet ved begrænset tilgængelighed som følge af lav offentlig finansiering, begrænset sygeforsikringsdækning, et lavt, men dog stigende, antal sygeplejersker og en ujævn regional fordeling af sundhedspersonalet. Der er derfor mulighed for at styrke det bulgarske sundhedssystems overordnede modstandsdygtighed, tilgængelighed og kapacitet. En mere omfattende ydelse af ambulant pleje (almen såvel som specialiseret), herunder ved hjælp af telefonkonsultationer, vil mindske byrden på hospitalerne, mens test og behandlinger bør være tilgængelige for alle uanset deres sygeforsikringsstatus. Egentlig adgang til sundhedspersonale og de tjenesteydelser, de yder, bør sikres i hele Bulgarien og svare til befolkningens behov. Integrationen af primær sundhedspleje, langtidspleje og lokale behandlings- og plejetilbud er af afgørende betydning for de ældre og de mest sårbare grupper.

                  (21)

                  Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020 forventes ledigheden at stige til 7,0 % i 2020 og falde til 5,8 % i 2021. Siden der blev indført undtagelsestilstand, er ledigheden steget hurtigt inden for handel og hotel- og restaurationsbranchen samt i fremstillingssektoren i større byer og blandt personer med en uddannelse på op til gymnasialt niveau. Regeringen har truffet foranstaltninger med henblik på at beskytte beskæftigelsen, navnlig arbejdsfordelingsordninger, som bør indføres hurtigt og herefter styrkes. I den aktuelle situation er det nødvendigt, at der i samarbejde med arbejdsmarkedets parter ydes omfattende støtte til arbejdsgivere og arbejdstagere, herunder selvstændige, for at forhindre yderligere tab af arbejdspladser. For at reagere på de negative virkninger på arbejdsmarkedet er det er nødvendigt at styrke arbejdsformidlingens kapacitet og de foranstaltninger, som den har gennemført. Yderligere bestræbelser inden for aktivering, opkvalificering og omskoling vil kunne bidrage afgørende til, at flere igen kommer i arbejde, og forberede arbejdsstyrken til de udfordringer og muligheder, som digitaliseringen medfører. Covid-19-krisen vil måske også have en betydelig indvirkning på arbejdstagerne i den uformelle sektor, som har begrænset adgang til sundhedstjenester og social beskyttelse. Målrettede politiske foranstaltninger kan forhindre, at de arbejdstagere, der ikke nyder godt af social beskyttelse, og de mest sårbare grupper synker endnu dybere ned i fattigdom, og forbedre deres leveforhold under genopretningen af økonomien.

                  (22)

                  Covid-19-krisen rammer sårbare grupper uforholdsmæssigt hårdt og forstærker de eksisterende sociale udfordringer. Andelen af mennesker, der er i risiko for fattigdom eller social udstødelse, var allerede stor inden krisen, særlig blandt børn, ældre, personer med handicap og romaer, mens de sociale overførsler kun formåede at reducere fattigdommen i et begrænset omfang. Indkomstuligheden var en af de højeste i Unionen, og skatte- og socialsikringssystemerne var blandt de ringeste med hensyn til at udligne den. Krisen nødvendiggør foranstaltninger til at rette op på de uligheder, der er konstateret i de seneste år, navnlig minimumsindkomstordningen, som er en af de mest utilstrækkelige i Unionen med hensyn til at hjælpe modtagerne ud af fattigdom. Spørgsmål som sikring af social beskyttelse for alle, herunder atypiske arbejdstagere, selvstændige og lavindkomsthusstande, sikring af indkomststøtte, mad og passende sociale tjenester samt sikring af husvildeboliger og støtte til hjemløse er fortsat relevante. En reform af de sociale tjenester vil bidrage til at stabilisere systemet, mens et stærkere samarbejde mellem de sociale tjenester og sundhedstjenesterne vil gøre det muligt i større grad at nå ud til mennesker, der er ude af stand til at tage vare på sig selv, og personer med handicap. Mange romahusstande, som allerede inden krisen befandt sig i dyb fattigdom, har behov for mæglingstjenester, basale tjenester og grundlæggende støtte.

                  (23)

                  Et styrket udbud af uddannelsestjenester og en bedre uddannet arbejdsstyrke vil også kraftigt understøtte den økonomiske genopretning og fremme en inklusiv og bæredygtig vækst på mellemlang sigt. Der er stadig mulighed for forbedring af det bulgarske uddannelsessystems kvalitet, relevans for arbejdsmarkedet og inklusivitet. Bulgarien er blandt de medlemsstater, hvor den socioøkonomiske baggrund har størst betydning for læringsresultaterne. Inklusion af romaer i uddannelsessystemet er fortsat en udfordring, og skolefrafaldet er særlig højt blandt romaer i landområderne. Det generelle niveau af digitale færdigheder i befolkningen (16-74-årige) er lavt, og det gælder også for de unge mennesker (16-19-årige). En forbedring af de digitale færdigheder, for eksempel gennem uddannelser og undervisningsplaner, der er tilpasset den digitale verden, kan være med til at fremme tilpasningen til de forandringer, der opstår på arbejdsmarkedet som følge af digitaliseringen, og behovet for digitalt fjernarbejde. Samtidig har 11 % af eleverne stadig ikke en computer og/eller adgang til internettet, og 2 000 undervisere har ikke computere. I den nuværende situation med fjernlæring er der derfor risiko for, at den i forvejen høje ulighed inden for uddannelse forværres på trods af visse nylige støtteforanstaltninger. En yderligere indsats for at forbedre alle elevers digitale færdigheder og deres adgang til passende teknisk infrastruktur vil have en positiv langvarig virkning på deres adgang til uddannelse, navnlig for sårbare grupper, herunder romaer, og bidrage til at mindske deres høje frafaldsprocenter.

                  (24)

                  Covid-19-krisen har fremhævet den strategiske vigtighed af en effektiv offentlig forvaltning og en velfungerende digital forvaltning, herunder e-sundhed og e-udbud. Unionen har støttet reformer på området, men deres gennemførelse skrider for langsomt frem, hvilket har haft en negativ indvirkning på effektiviteten i den offentlige sektor under nedlukningen. Bulgarien halter derfor bagefter i leveringen af e-tjenester, og borgernes og virksomhedernes anvendelse af sådanne tjenester bør fremmes. Spørgsmål om cybersikkerhed og sikkerhed vedrørende kritisk infrastruktur skal også adresseres. I fremtiden vil det være afgørende med en effektiv offentlig forvaltning, hvis genopretningsforanstaltningerne skal kunne gennemføres rettidigt og effektivt. Det er fortsat særlig vigtigt med samarbejde og koordinering på alle forvaltningsniveauer, også hvad angår offentlige kontrakter og koncessioner, og med hensyn til markedsovervågning. En stærkere reguleringsmæssig forudsigelighed og stabilitet, en effektiv kontrol med gennemførelsen af politikker og en mindskning af den administrative byrde vil forbedre erhvervsklimaet og fremme investeringen, hvilket vil fremskynde genopretningen af økonomien.

                  (25)

                  For at fremme den økonomiske genopretning vil det være vigtigt at fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer, herunder gennem relevante reformer. Covid-19-krisen har understreget vigtigheden af digitalisering og innovation, som er områder, hvor Bulgarien, og særligt bulgarske SMV'er, klarer sig under EU-gennemsnittet. Et vigtigt eksempel på dette problem er det spektrum, som ifølge planen skal tildeles 5G-pionerbånd, men som ikke lever op til, hvad der kræves for at levere 5G-tjenester rettidigt og effektivt. Der er stadig behov for at løse kendte problemer i systemet for forskning og videregående uddannelse såsom fragmentering, lav finansiering og begrænset videns- og teknologioverførsel. Samtidig er Bulgarien den økonomi i Unionen, der er mest ressource- og energiintensiv, og som har den højeste drivhusgasintensitet, og der er et stort behov for investeringer i energi og dekarbonisering for at lette omstillingen til klimaneutralitet som beskrevet i Bulgariens nationale energi- og klimaplan.

                  (26)

                  Omstillingsindsatsen for at gøre noget ved Bulgariens høje energiintensitet, væsentlige afhængighed af fossile brændstoffer og ineffektive udnyttelse af energi og ressourcer befinder sig i en meget tidlig fase. I den nationale energi- og klimaplan understreges det, at Bulgarien forpligter sig til at dekarbonisere sin økonomi inden 2050 inden for rammerne af den europæiske grønne pagt, men det anføres også, at landet agter at bibeholde sin afhængighed af bulgarske brunkulsressourcer frem til og efter 2050. Dækningen og kvaliteten af den bulgarske transportinfrastruktur ligger fortsat under EU-gennemsnittet, og det transeuropæiske transportnet er stadig ufuldstændigt. Det multimodale platformsnetværk, visse jernbane- og vejstrækninger, de europæiske systemer til styring af jernbanetrafikken og de intelligente transportsystemer er fortsat underudviklede. Der er behov for at afklare væsentlige miljøspørgsmål, da de har indflydelse på den bæredygtige vækst og har skabt yderligere sundhedsmæssige risici under covid-19-krisen. Bulgarien er blandt de medlemsstater, der har den største forekomst af forureningsrelaterede dødsfald, og affaldshåndteringen og overholdelsen af forpligtelserne vedrørende indsamling og rensning af byspildevand er fortsat en udfordring. Programmeringen for Fonden for Retfærdig Omstilling for 2021-2027, som er genstand for et forslag fra Kommissionen, kan hjælpe Bulgarien med at imødegå nogle af de udfordringer, der følger af omstillingen til en klimaneutral økonomi, navnlig i de områder, der er omhandlet i bilag D til landerapporten for 2020. Det vil sætte Bulgarien i stand til at gøre bedst muligt brug af fonden.

                  (27)

                  Det vil være vigtigt med velfungerende insolvensregler i forbindelse med genopretningen af realøkonomien i kølvandet på covid-19-krisen, som kan medføre en betydelig stigning i antallet af konkurser. Sådanne regler vil også gøre det lettere hurtigt at afvikle misligholdte lån og dermed begrænse deres ophobning. Samtidig betyder ineffektive insolvensregler, at konkursbehandlinger tager lang tid og er dyre. I juni 2019 blev køreplanen for insolvensregler, hvori relevante mangler blev påpeget, vedtaget. Bulgarien har påbegyndt gennemførelsen af køreplanen og forbereder de opfølgende skridt, herunder lovgivningsmæssige ændringer og kapacitetsopbygningsaktiviteter.

                  (28)

                  Bulgarien vedtog en række love i 2019 med henblik på at gennemføre Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 (7) og (EU) 2018/843 (8) (fjerde og femte hvidvaskdirektiv), som endnu ikke er gennemført. Den nyligt udfærdigede nationale risikovurdering viser, at der er svagheder, som det haster med at afhjælpe for at forhindre hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. De risici, der er forbundet med statsborgerskab gennem investeringsprogrammer og med virtuelle aktiver, er endnu ikke fuldt ud vurderet. Det er nødvendigt med foranstaltninger, der udformes og gennemføres på en sådan måde, at de forpligtede enheder effektivt anvender reglerne for bekæmpelse af hvidvask. Effektiviteten af gennemførelsen og håndhævelsen af reglerne for bekæmpelse af hvidvask har været begrænset, og brugen af finansielle efterretninger har været utilstrækkelig.

                  (29)

                  Hvor de landespecifikke henstillinger, der fremgår af denne henstilling (»de landespecifikke henstillinger fra 2020«), har fokus på at imødegå covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser og lette den økonomiske genopretning, omhandlede de landespecifikke henstillinger fra 2019 også reformer, der er væsentlige for at imødegå strukturelle udfordringer på mellemlang og lang sigt. De landespecifikke henstillinger fra 2019 er stadig relevante, og de vil fortsat være genstand for overvågning i forbindelse med næste års europæiske semester. Det gælder også de landespecifikke henstillinger fra 2019 vedrørende investeringstiltag inden for den økonomiske politik. Alle de landespecifikke henstillinger fra 2019 bør tages med i betragtning i den strategiske programmering af midlerne under samhørighedspolitikken efter 2020, herunder ved afbødningsforanstaltninger og exitstrategier i forbindelse med krisen.

                  (30)

                  De bulgarske banker er generelt rentable og velkapitaliserede. På trods af et vist fald i de seneste år var andelen af misligholdte lån og fordringer (brutto) fortsat 7,2 % i tredje kvartal af 2019 og dermed blandt de højeste i Unionen, navnlig for ikkefinansielle selskaber og indenlandsk ejede banker, og det er derfor fortsat vigtigt med yderligere bestræbelser på at fremme et velfungerende sekundært marked for misligholdte lån. Hensættelserne til misligholdte lån har været for nedadgående siden slutningen af 2018 og har undertiden været ledsaget af et for lavt hensættelsesniveau i forbindelse med eksisterende beholdninger af misligholdte lån, som har været forfaldne i meget lang tid. Den Europæiske Centralbanks omfattende vurdering viste, at der er behov for at øge kapitalen i to banker. Kapitaltilførslen er ved at blive færdiggjort. Bankernes øgede fremskaffelse af likviditet til at afbøde virkningerne af covid-19-krisen og genstarte den økonomiske vækst bør kombineres med, at de anvender kreditrisikovurderinger og forsigtige kreditstandarder, en fornuftig værdiansættelsespraksis og en nøjagtig indberetning af forringelser af aktivers kvalitet.

                  (31)

                  Kommissionen har overvåget Bulgariens fremskridt inden for reformen af retsvæsenet og bekæmpelsen af korruption inden for rammerne af mekanismen for samarbejde og kontrol. Disse områder har derfor hidtil ikke været omhandlet i de landespecifikke henstillinger til Bulgarien, men er relevante for udviklingen af et positivt samfundsøkonomisk klima i landet. I den seneste rapport om mekanismen for samarbejde og kontrol fra oktober 2019 bemærkedes det, at Bulgariens fremskridt er tilstrækkelige til at opfylde de tilsagn, som Bulgarien afgav på tidspunktet for landets tiltrædelse af Unionen. Bulgarien har gennemført en omfattende reform af de retlige rammer for bekæmpelse af korruption, men for at opbygge offentlighedens tillid er der behov for konkrete resultater med hensyn til endelige domfældelser i korruptionssager på højt niveau. Desuden er der fortsat en række udfordringer, navnlig sikring af en effektiv strafferetlig efterforskning, genskabelse af balancen i domstolenes arbejdsmængde og strømlining af de lokale anklagemyndigheder. Efter afslutningen af mekanismen for samarbejde og kontrol vil tilsynet med reformerne blive sikret på nationalt plan af et råd for efterfølgende tilsyn og på EU-plan inden for rammerne af den omfattende retsstatsmekanisme samt, hvor det er relevant, det europæiske semester.

                  (32)

                  Det europæiske semester danner rammen for løbende samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken i Unionen, hvilket kan bidrage til en bæredygtig økonomi. Medlemsstaterne har i deres nationale reformprogrammer for 2020 gjort status over de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af De Forenede Nationers mål for bæredygtig udvikling (»verdensmålene«). Ved at sikre en fuldstændig efterlevelse af de landespecifikke henstillinger fra 2020 vil Bulgarien bidrage til opfyldelsen af verdensmålene og til de fælles bestræbelser på at sikre konkurrencedygtig bæredygtighed i Unionen.

                  (33)

                  Som led i det europæiske semester 2020 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Bulgariens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2020. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2020, det nationale reformprogram for 2020 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de landespecifikke henstillinger, der er rettet til Bulgarien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Bulgarien, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

                  (34)

                  Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2020, og dets udtalelse (9) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

            HENSTILLER, at Bulgarien i 2020 og 2021 iværksætter tiltag med henblik på at:

                  1.

                  træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå covid-19-pandemien, understøtte økonomien og støtte den efterfølgende genopretning, føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det, mobilisere tilstrækkelige finansielle ressourcer til at styrke sundhedssystemets modstandsdygtighed, tilgængelighed og kapacitet samt sikre en afbalanceret regional fordeling af sundhedspersonalet i overensstemmelse med befolkningens behov

                  2.

                  sikre passende social beskyttelse og væsentlige tjenester for alle og styrke aktive arbejdsmarkedspolitikker, forbedre mulighederne for fjernarbejde og fremme de digitale færdigheder og en lige adgang til uddannelse, afhjælpe utilstrækkeligheden i minimumsindkomstordningen

                  3.

                  strømline og fremskynde procedurerne med henblik på at yde effektiv støtte til SMV'er og selvstændige og samtidig sikre deres fortsatte adgang til finansiering og fleksible betalingsordninger, fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer for at fremme den økonomiske genopretning, fokusere investeringerne på den grønne og den digitale omstilling, navnlig på ren og effektiv produktion og anvendelse af energi og ressourcer, miljøinfrastruktur og bæredygtig transport, og bidrage til en gradvis dekarbonisering af økonomien, herunder i kulregionerne

                  4.

                  minimere den administrative byrde for virksomhederne ved at forbedre effektiviteten i den offentlige forvaltning og styrke den digitale forvaltning, sikre, at insolvensreglerne fungerer effektivt, øge indsatsen for at sikre en passende risikovurdering og -begrænsning, effektivt tilsyn med og håndhævelse af reglerne for bekæmpelse af hvidvask af penge.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2020.

               På Rådets vegne

            J. KLOECKNER

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301 af 5.9.2019, s. 8.

         (4)  Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 af 30. marts 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013 og (EU) nr. 508/2014 for så vidt angår særlige foranstaltninger til mobilisering af investeringer i medlemsstaternes sundhedssystemer og andre dele af deres økonomier som reaktion på covid-19-udbruddet (investeringsinitiativ som reaktion på coronavirusset) (EUT L 99 af 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/558 af 23. april 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013 og (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår særlige foranstaltninger med henblik på at give ekstraordinær fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af de europæiske struktur- og investeringsfonde som reaktion på covid-19-udbruddet (EUT L 130 af 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20. maj 2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF (EUT L 141 af 5.6.2015, s. 73).

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/843 af 30. maj 2018 om ændring af direktiv (EU) 2015/849 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme og om ændring af direktiv 2009/138/EF og 2013/36/EU (EUT L 156 af 19.6.2018, s. 43).

         (9)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Tjekkiets nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Tjekkiets konvergensprogram for 2020 2020/C 282/03

text:
               26.8.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 282/15

      RÅDETS HENSTILLING
      af 20. juli 2020
      om Tjekkiets nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Tjekkiets konvergensprogram for 2020
      (2020/C 282/03)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
      som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
      som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen den årlige strategi for bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2020 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (2) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Tjekkiet ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

                  (2)

                  Den 26. februar 2020 blev landerapporten for 2020 for Tjekkiet offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Tjekkiets fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 9. juli 2019 (3) (»de landespecifikke henstillinger fra 2019«), opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og Tjekkiets fremskridt med opfyldelsen af sine nationale Europa 2020-mål.

                  (3)

                  Den 11. marts 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen officielt covid-19-udbruddet for en global pandemi. Den har skabt en alvorlig folkesundhedsmæssig krisesituation for borgere, samfund og økonomier. Den har sat de nationale sundhedssystemer under alvorligt pres, forstyrret de globale forsyningskæder, skabt volatilitet på de finansielle markeder, udløst efterspørgselschok og haft negative konsekvenser for adskillige brancher. Den udgør en trussel mod folks job og indtægter samt mod virksomhedernes forretning. Den har ført til et større økonomisk chok, som allerede har alvorlige konsekvenser i Unionen. Den 13. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den opfordrede til en koordineret økonomisk reaktion på krisen, der inddrager alle aktører såvel på nationalt plan som på EU-plan.

                  (4)

                  Adskillige medlemsstater har enten erklæret undtagelsestilstand eller truffet kriseforanstaltninger. Sådanne kriseforanstaltninger bør være strengt forholdsmæssige, nødvendige, begrænset i tid og i overensstemmelse med europæiske og internationale standarder. De bør være genstand for demokratisk kontrol og underlagt uafhængig domstolsprøvelse.

                  (5)

                  Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul. Den generelle undtagelsesklausul som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (4) letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I meddelelsen af 20. marts 2020 fandt Kommissionen i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-pandemien, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul var opfyldt, og anmodede Rådet om at tilslutte sig denne konklusion. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. De var enige om, at det alvorlige økonomiske tilbageslag kræver en resolut, ambitiøs og koordineret reaktion. Aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul giver mulighed for midlertidigt at afvige fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. For så vidt angår den korrigerende del kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret finanspolitisk kurs. Den generelle undtagelsesklausul suspenderer ikke procedurerne under stabilitets- og vækstpagten. Den tillader medlemsstaterne at fravige de budgetkrav, der normalt ville gælde, og sætter Kommissionen og Rådet i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger til koordinering af politikken inden for rammerne af pagten.

                  (6)

                  Der er brug for en vedholdende indsats for at begrænse og kontrollere spredningen af covid-19-pandemien, styrke de nationale sundhedssystemers modstandsdygtighed, afbøde de socioøkonomiske konsekvenser af pandemien ved hjælp af støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder og husholdninger og sikre passende sundheds- og sikkerhedsforhold på arbejdspladsen med henblik på genoptagelsen af den økonomiske aktivitet. Unionen bør fuldt ud anvende de mange redskaber, den råder over, til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på disse områder. Samtidig bør medlemsstaterne og Unionen arbejde sammen om at tilrettelægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilvejebringe en tilbagevenden til normalt fungerende samfund og økonomier og til bæredygtig vækst, idet blandt andet den grønne og den digitale omstilling integreres, og der trækkes på erfaringerne fra krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har fremhævet, hvordan fleksibiliteten i det indre marked giver mulighed for at tilpasse sig ekstraordinære forhold. For at sikre en hurtig og gnidningsløs overgang til genopretningsfasen og den frie bevægelighed for varer, tjenester og arbejdstagere bør de særlige foranstaltninger, der forhindrer det indre marked i at fungere normalt, afskaffes, så snart de ikke længere er absolut nødvendige. Den aktuelle krise har vist, hvor nødvendigt det er at have kriseberedskabsplaner i sundhedssektoren. Forbedrede indkøbsstrategier, diversificerede forsyningskæder og strategiske lagre af vigtige forsyninger udgør nogle af de centrale elementer for udformningen af mere omfattende kriseberedskabsplaner.

                  (8)

                  Unionens lovgivere har allerede foretaget ændringer af de relevante lovgivningsmæssige rammer ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 (5) og (EU) 2020/558 (6) for at sætte medlemsstaterne i stand til at anvende alle uudnyttede midler under de europæiske struktur- og investeringsfonde til at imødegå covid-19-pandemiens ekstraordinære virkninger. Disse ændringer vil bidrage til større fleksibilitet og forenkle og strømline procedurerne. For at lette likviditetspresset kan medlemsstaterne desuden drage fordel af en medfinansieringssats på 100 % fra Unionens budget i regnskabsåret 2020-2021. Tjekkiet opfordres til fuldt ud at udnytte disse muligheder til at hjælpe de personer og brancher, der er mest berørt.

                  (9)

                  Covid-19-pandemien vil på grund af forskellige specialiseringsmønstre formodentlig have forskellige socioøkonomiske konsekvenser for de forskellige regioner. Den nuværende situation indebærer derfor en betydelig risiko for at øge de regionale og territoriale forskelle i Tjekkiet eller skabe nye territoriale forskelle på subregionalt plan, hvilket forstærker den allerede konstaterede tendens til voksende forskelle mellem regionerne Karlovarský og Ústecký og resten af landet. Da der samtidig er risiko for en midlertidig destabilisering af konvergensprocessen mellem medlemsstaterne, kræver den aktuelle situation målrettede politiske tiltag.

                  (10)

                  Tjekkiet fremlagde den 7. maj 2020 sit nationale reformprogram for 2020 og den 30. april 2020 sit konvergensprogram for 2020. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

                  (11)

                  Tjekkiet er på nuværende tidspunkt omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten.

                  (12)

                  Ifølge konvergensprogrammet for 2020 forventer regeringen en forringelse af den samlede saldo fra et overskud på 0,3 % af bruttonationalproduktet (BNP) i 2019 til et underskud på 5,1 % af BNP i 2020. Underskuddet forventes at falde til 4,1 % af BNP i 2021. Efter at være faldet til 30,8 % af BNP i 2019 forventes den offentlige gældskvote ifølge konvergensprogrammet for 2020 at stige til 37 % i 2020. De makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter er behæftet med stor usikkerhed som følge af covid-19-pandemien.

                  (13)

                  Som reaktion på covid-19-pandemien og som led i en koordineret EU-tilgang har Tjekkiet truffet rettidige budgetmæssige foranstaltninger til at øge sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Ifølge konvergensprogrammet for 2020 beløber disse budgetmæssige foranstaltninger sig til 4 % af BNP. Foranstaltningerne omfatter kompenserende skattefradrag og fritagelse for social- og sygesikringsbidrag i seks måneder for selvstændige (1 % af BNP), en ordning med nedsat arbejdstid (1 % af BNP), fritagelse for de forskudsbetalinger af indkomst- og selskabsskat, der forfalder i juni 2020 (0,8 % af BNP), samt sundhedsrelaterede foranstaltninger (0,7 % af BNP). Tjekkiet har også bebudet foranstaltninger, der, skønt de ikke vil have direkte budgetvirkning, vil bidrage til at yde likviditetsstøtte til virksomheder. De omfatter hovedsagelig garantiordninger med henblik på at yde lån til små og mellemstore virksomheder (SMV'er) og store virksomheder. Konvergensprogrammet for 2020 kvantificerer dog ikke eventualforpligtelserne forbundet med disse bebudede foranstaltninger. De fleste af de foranstaltninger, der ligger til grund for konvergensprogrammet for 2020, var også indeholdt i Kommissionens prognose fra foråret 2020. Enkelte foranstaltninger, der ikke kunne kvantificeres, eller som blev forlænget ud over skæringsdatoen, kunne ikke medregnes. Overordnet set stemmer de foranstaltninger, som Tjekkiet har truffet, overens med retningslinjerne i Kommissionens meddelelse af 13. marts 2020. En fuldstændig gennemførelse af kriseforanstaltningerne og af finanspolitiske støtteforanstaltninger vil bidrage til at opretholde finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, forudsat at finanspolitikken efterfølgende atter fokuserer på at sikre en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, så snart den økonomiske situation giver mulighed herfor.

                  (14)

                  Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020, som tager udgangspunkt i en uændret politik, forventes Tjekkiets offentlige saldo at udgøre –6,7 % af BNP i 2020 og –4,0 % af BNP i 2021. Den offentlige gældskvote ventes at forblive under 60 % af BNP i 2020 og 2021.

                  (15)

                  Den 20. maj 2020 offentliggjorde Kommissionen en rapport udarbejdet i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3, som følge af Tjekkiets planlagte overskridelse i 2020 af tærsklen for det offentlige underskud på 3 % af BNP. Overordnet set fremgår det af Kommissionens analyse, at underskudskriteriet som defineret i traktaten og i forordning (EF) nr. 1467/97 ikke er blevet opfyldt.

                  (16)

                  Tjekkiet erklærede undtagelsestilstand fra den 12. marts 2020 til den 17. maj 2020 for at afbøde virkningerne af covid-19-pandemien, hvilket omfattede lukning af skoler, indskrænkning af arrangementer, indskrænket butiksdrift og væsentlige forsamlingsbegrænsninger. I perioden mellem den 15. marts 2020 og den 17. maj 2020 var grænserne også delvis lukket. Dette har begrænset antallet af tjekkiske arbejdstagere, der rejser ud af landet, og antallet af udenlandske arbejdstagere, der rejser ind i landet, hvilket navnlig inden for fremstilling og sæsonarbejde har skabt mangel på arbejdskraft lokalt samt påvirket vigtige forsyningskæder. For at hjælpe husholdninger og virksomheder gennem krisen bebudede regeringen en hjælpepakke med direkte støtteforanstaltninger og statslige garantier. Selv om hjælpepakken kan give et midlertidigt pusterum, forventes økonomien stadig at blive hårdt ramt i 2020, idet den eksterne efterspørgsel falder, og nedlukningsforanstaltningerne griber forstyrrende ind i de økonomiske aktiviteter. Det reale BNP forventes at stige gradvist i 2021, men forventes ikke i prognoseperioden 2020-2021 at komme tilbage på niveauet fra 2019. Konsekvenserne for sektorer såsom transport-, hotel- og turistbranchen forventes at blive betydelige. Selv om arbejdsløsheden vil stige, vil stigningen blive delvis afbødet af hjælpepakken, et arbejdsmarked, der i forvejen var presset, og den lave andel af midlertidige kontrakter. Med henblik på at sikre likviditetsstøtte iværksatte myndighederne en række ordninger med statsgarantier til alle virksomheder uanset størrelse. Derudover får husholdninger og virksomheder, der er berørt af krisen, udsat deres afdrag på forbrugs- og boliglån med tre eller seks måneder. Ved udformningen og gennemførelsen af disse foranstaltninger er det vigtigt at tage hensyn til banksektorens modstandsdygtighed. Den tjekkiske nationalbank har også vedtaget diverse foranstaltninger, der skal afbøde krisens virkninger for finanssektoren.

                  (17)

                  En tidlig indsats mod covid-19 på sundhedsområdet har bidraget til at bremse virusspredningen i Tjekkiet. Der er blevet truffet foranstaltninger til at øge udbuddet af medicinsk udstyr og sikre den nødvendige infrastruktur for således at gøre sundhedssystemet i stand til at klare den stigende efterspørgsel. Sundhedstilstanden i den tjekkiske befolkning er i de seneste år blevet væsentligt forbedret og har nærmet sig EU-gennemsnittet. Der er imidlertid betydelige regionale forskelle i den forventede levetid, hvilket delvis skyldes socioøkonomiske og adfærdsmæssige årsager. Mens antallet af meldinger om uopfyldte behov for lægebehandling samlet set er blandt de laveste i Unionen, er der fortsat regionale forskelle i fordelingen af ressourcer og personale inden for sundhedssektoren, der har været under øget pres. En betydelig andel af arbejdsstyrken i sundhedssektoren forventes at gå på pension i de kommende år. I forbindelse med kommende tiltag, der skal afbøde virkningerne af covid-19-pandemien, vil det være nødvendigt at forbedre modstandsdygtigheden og kriseberedskabet i sundhedssystemet samt sikre lige og øget adgang til primær sundhedspleje og integreret pleje for at nedbringe antallet af unødvendige indlæggelser. Dette kan også bidrage til at forebygge og afbøde andre sundhedsrisici. Udbuddet af e-sundhedsløsninger er stadig begrænset til trods for en national e-sundhedsstrategi for perioden 2016-2020.

                  (18)

                  Gennem hele 2019 og i begyndelsen af 2020 forblev det tjekkiske arbejdsmarked stabilt, og de fleste indikatorer viste positive resultater. Beskæftigelsesfrekvensen fortsatte med at stige, og arbejdsløsheden faldt til det hidtil laveste niveau. Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020 forventes sidstnævnte imidlertid at stige til 5,0 % i 2020 for derefter at falde en smule til 4,2 % i 2021. Regeringen reagerede omgående på covid-19-pandemien ved at indføre en lang række foranstaltninger til sikring af indkomster og job med særligt fokus på virksomheder og selvstændige. Imidlertid beskyttes visse sårbare grupper på arbejdsmarkedet (arbejdstagere på kortvarige kontrakter og arbejdstagere hyret gennem vikarbureauer) ikke fuldt ud gennem de foreslåede afbødningsforanstaltninger. Lukningen af børnepasningsfaciliteter og skoler i nedlukningsperioden kan i særlig høj grad have ramt kvinder med store omsorgsforpligtelser. Øgede investeringer i børnepasning og langtidspleje bør sammen med fleksible arbejdsordninger såsom telearbejde lette overgangen til tiden efter krisen. En mere målrettet aktiv arbejdsmarkedspolitik og uddannelse i færdigheder i samråd med arbejdsmarkedets parter understøtter både fastholdelsen af medarbejdere og jobmobiliteten. Opsøgende tiltag fra de offentlige arbejdsformidlingers side kan også især for sårbare gruppers vedkommende fremme en vellykket tilbagevenden til arbejdsmarkedet. Hurtigere og lettere adgang til social beskyttelse vil være med til at forhindre, at folk ender i fattigdomsfælder eller sættes på gaden. Socioøkonomisk ulighed og et lavt investeringsniveau har fortsat en kraftig indvirkning på de uddannelsesmæssige resultater. Lige adgang til inklusiv uddannelse af høj kvalitet, herunder på det digitale område, kan bidrage til at højne færdighedsniveauet og udvide adgangen til digital læring. Det er særlig vigtigt at fremme digitale færdigheder, herunder ved løbende at støtte og uddanne lærere og undervisere. De offentlige udgifter pr. elev er stadig forholdsvis lave på alle uddannelsestrin. Manglen på kvalificerede lærere tyder på, at der er behov for at gøre faget mere tiltrækkende, navnlig for de unge, som har evnerne.

                  (19)

                  Tjekkiet er et af de lande, der kan blive særlig hårdt ramt af den teknologiske udvikling, og som er nødt til at investere kraftigt på området. Den digitale omstilling vil kræve støtte, herunder inden for industri- og servicesektorerne, i kraft af målrettede investeringer i intelligente løsninger og færdigheder. Målet om fast bredbåndsdækning overalt er nået, men mobilt bredbånd er stadig forholdsvis dyrt. Forsinkelser i infrastrukturudviklingen kan især påvirke sårbare grupper og strukturelt svage regioner, som lettere risikerer at blive isoleret. Dette kan også have negative konsekvenser for den epidemiologiske overvågning og kontrol. For at kunne opfylde behovene for konnektivitet skal der investeres i både fastnet og mobilnet med meget høj kapacitet samt passende foranstaltninger på efterspørgselssiden. En rettidig tildeling af 5G-frekvenser på forudsigelige betingelser, der kan tiltrække investeringer, vil være afgørende for at opnå dette. Udnyttelsen af ultrahurtigt bredbånd begrænses af en lav efterspørgsel som følge af mange variabler såsom abonnementsprisen og befolkningens købekraft, alder og uddannelse. Myndighederne arbejder på at udvikle og integrere nye digitale teknologier, men dette hæmmes af et vedvarende lavt færdighedsniveau. Selv om de tjekkiske myndigheder arbejder på at fremme løsninger baseret på kunstig intelligens, halter Tjekkiet trods regeringens indsats på dette område stadig et stykke efter de førende medlemsstater med hensyn til forsknings- og patentaktiviteter på dette felt.

                  (20)

                  For at fremme den økonomiske genopretning vil det være vigtigt at fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer, herunder gennem relevante reformer. Ifølge Tjekkiets nationale energi- og klimaplan kræver det betydelige investeringer at sikre en succesfuld klima- og energiomstilling og bevæge sig i retning af klimaneutralitet. Dette gælder navnlig i forbindelse med fremme af vedvarende energikilder, energieffektivitet, infrastruktur og dele af transmissionssystemet. Vi ser allerede virkningerne af klimaændringerne i form af tørke og oversvømmelse, som forårsager betydelige økonomiske tab. Også luftforurening er et vedvarende problem. Samtidig er miljøafgifterne meget lave. Kul dominerer fortsat energisektoren og er i tre tjekkiske regioner stadig en vigtig drivkraft for økonomisk aktivitet. De beskedne udviklingsmuligheder for projektledere og den begrænsede rådgivning fra de tjekkiske myndigheder udgør fortsat en væsentlig flaskehals for opbygning af en solid pipeline af projekter til gennemførelse af den dobbelte klimamæssige og digitale omstilling i disse regioner. Overordnet set forventes overgangen væk fra kul at få betydelige socioøkonomiske konsekvenser, og der synes indtil nu kun at have været ringe interesse for at investere i nul- eller lavemissionsteknologier. Produktionen af vedvarende energi er lavere end EU-gennemsnittet. Sektoren mangler finansielle incitamenter og passende retlige og institutionelle rammer til støtte for dens videre udvikling. Kendskabet til de mere generelle fordele ved energieffektivitet synes heller ikke stort. Omstillingen til elektromobilitet har været temmelig langsom, og vejtransport er på vej til at blive en af de største energiforbrugere. Transportafgifterne er lave og opkræves ikke på grundlag af CO2-emissioner. Opladningsinfrastrukturen for elkøretøjer er stadig ved at tage form. Inden for affaldshåndtering er resultaterne fortsat beskedne i forhold til de ambitiøse mål. Der mangler en omfattende strategi for udvikling af det potentiale for cirkularitet, som økonomien rummer. Programmeringen for Fonden for Retfærdig Omstilling for 2021-2027, som er genstand for et forslag fra Kommissionen, kan hjælpe Tjekkiet med at imødegå nogle af de udfordringer, der følger af omstillingen til en klimaneutral økonomi, navnlig inden for de områder, der er omhandlet i bilag D til landerapporten for 2020. Det vil sætte Tjekkiet i stand til at gøre bedst muligt brug af fonden.

                  (21)

                  Adgangen til traditionel finansiering ligger over EU-gennemsnittet, mens risikofinansieringen er mindre udviklet. Der er fortsat kun begrænset finansiering til rådighed for virksomheder i højrisikogruppen, navnlig i opstartsfasen og i den senere udviklingsfase. Selv om der er blevet markedsført nogle vellykkede innovative initiativer, ses der fortsat meget begrænset finansiering af venturekapital og egenkapital. Forskning og innovation i Tjekkiet hæmmes af manglen på en systemisk reform. Selv om de private investeringer i forskning og udvikling (FoU) fortsat stiger, ses der betydeligt flere investeringer i immaterielle aktiver såsom FoU fra store og overvejende udenlandsk ejede virksomheder end fra de små og mellemstore virksomheder. Den mellem- og højteknologiske industri lider af mangel på kvalificeret arbejdskraft som følge af et lavt antal uddannede inden for naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik (STEM) og en utilstrækkelig efteruddannelse af de færdiguddannede. Samtidig er fremme af og støtte til iværksætteri fortsat lav, hvilket hæmmer produktivitetsvæksten. Den fremherskende splittelse i forskningssektoren forårsager stor spredning af FoU-midlerne. Det offentlig-private samarbejde hindres af den gængse karriereudviklingspraksis blandt forskere. Et tættere samarbejde mellem den akademiske verden og erhvervslivet, navnlig gennem spinoffvirksomheder, kan fremskynde teknologioverførsel og udbredelse af innovation.

                  (22)

                  Nedlukningsforanstaltningerne i forbindelse med covid-19 har sat forsyningskæderne under pres, og mange virksomheder har ikke kunnet opretholde driften og har manglet likviditetsreserver. Bilindustrien og servicesektoren er blevet hårdest ramt. Desuden spredes markedsovervågningsaktiviteterne ud på for mange myndigheder, og samarbejdet og koordineringen er derfor ikke optimal. De officielle ordninger, der har til formål at yde statsgarantier til virksomheder, er hurtigt blevet overtegnet. Det er muligt at forbedre koordineringen og indføre hurtigere processer for kanalisering af støtte til virksomhederne. Nogle interessenter anser de foranstaltninger, som de tjekkiske myndigheder har vedtaget for at afbøde virkningerne af covid-19-krisen, for at være bureaukratiske og langsomme at implementere i realøkonomien. Der er mulighed for en bedre analyse af de data, der er nødvendige for at træffe hurtige, informerede og optimale beslutninger om målrettede strategier for og foranstaltninger til økonomisk genopretning. Overordnet set opfatter erhvervslivet den omskiftelige lovgivning og de komplekse administrative procedurer som væsentlige hindringer for at investere. Den administrative byrde er særlig problematisk for nystartede virksomheder med hensyn til licenser og tilladelser. De langvarige og besværlige procedurer for at få en byggetilladelse er også en væsentlig hindring. Den foreslåede nye byggelovgivning møder kritik. Tjekkiet er en af de medlemsstater, der halter mest bagud med hensyn til anvendelsen af digitale offentlige tjenester. Antallet af brugere af e-forvaltning ligger fortsat langt under EU-gennemsnittet. Landet er i færd med at gennemføre sin e-forvaltningsplan. Fra 2020 indføres der en ny »digital forfatning«, der giver ret til senest i 2025 at modtage næsten alle offentlige tjenester elektronisk. Ikke desto mindre tilbyder kun en relativt lille andel kommuner onlineløsninger. Parlamentet drøfter i øjeblikket en ændring af skattelovgivningen, der har til formål at øge digitaliseringen af skattesystemet, da andelen af elektronisk udfyldte selvangivelser fortsat er ret lav for visse skatter.

                  (23)

                  Hvor de landespecifikke henstillinger, der fremgår af denne henstilling (»de landespecifikke henstillinger fra 2020«), har fokus på at imødegå covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser og lette den økonomiske genopretning, omhandlede de landespecifikke henstillinger fra 2019 også reformer, der er væsentlige for at imødegå strukturelle udfordringer på mellemlang og lang sigt. De landespecifikke henstillinger fra 2019 er stadig relevante, og de vil fortsat være genstand for overvågning i forbindelse med næste års europæiske semester. Det gælder også de landespecifikke henstillinger fra 2019 vedrørende investeringstiltag inden for den økonomiske politik. Alle de landespecifikke henstillinger fra 2019 bør tages med i betragtning i den strategiske programmering af midlerne under samhørighedspolitikken efter 2020, herunder ved afbødningsforanstaltninger og exitstrategier i forbindelse med krisen.

                  (24)

                  Den offentlige sektors resultater og den offentlige effektivitet i Tjekkiet ligger under EU-gennemsnittet. Ifølge internationale indikatorer klarer landet sig relativt godt med hensyn til adgang til offentlig information i politikudformningen. Det klarer sig mindre godt på områder som professionalisme i den offentlige forvaltning, åbenhed i regeringen samt bekæmpelse af korruption. En bedre strategisk planlægning og tværministeriel koordinering samt mindre fragmentering i lokalforvaltningen vil gøre den offentlige forvaltning mere effektiv. Der er sket en forbedring af rammerne for offentlige indkøb, men der kan blive behov for yderligere finjustering. På trods af mindre forbedringer udgør korruption stadig et problem for virksomheder, hvilket kan hæmme de økonomiske aktiviteter yderligere. Vedtagelsen af en række foranstaltninger til bekæmpelse af korruption, såsom lovforslag om lobbyvirksomhed og beskyttelse af whistleblowere, er endnu ikke afsluttet.

                  (25)

                  Det europæiske semester danner rammen for løbende samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken i Unionen, hvilket kan bidrage til en bæredygtig økonomi. Medlemsstaterne har i deres nationale reformprogrammer for 2020 gjort status over de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af De Forenede Nationers mål for bæredygtig udvikling (»verdensmålene«). Ved at sikre en fuldstændig efterlevelse af de landespecifikke henstillinger fra 2020 vil Tjekkiet bidrage til opfyldelsen af verdensmålene og til de fælles bestræbelser på at sikre konkurrencedygtig bæredygtighed i Unionen.

                  (26)

                  Som led i det europæiske semester 2020 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Tjekkiets økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2020. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2020, det nationale reformprogram for 2020 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de landespecifikke henstillinger, der er rettet til Tjekkiet i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Tjekkiet, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

                  (27)

                  Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2020, og dets udtalelse (7) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

            HENSTILLER, at Tjekkiet i 2020 og 2021 iværksætter tiltag med henblik på at:

                  1.

                  træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå covid-19-pandemien, understøtte økonomien og støtte det efterfølgende opsving, føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det, sikre sundhedssystemets modstandsdygtighed, en tilstrækkelig stor arbejdsstyrke af sundhedspersonale, bedre adgang til primær sundhedspleje, en bedre integreret pleje samt øget udbredelse af e-sundhedstjenester

                  2.

                  støtte beskæftigelse gennem aktive arbejdsmarkedspolitikker, tilvejebringelse af færdigheder, herunder digitale færdigheder, og adgang til digital læring

                  3.

                  støtte små og mellemstore virksomheder ved i højere grad at anvende finansielle instrumenter til at sikre likviditetsstøtte, mindske den administrative byrde og forbedre e-forvaltning, fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer for at fremme den økonomiske genopretning, målrette investeringer mod den grønne og den digitale omstilling, navnlig digital infrastruktur og digitale teknologier med høj kapacitet, ren og effektiv produktion og anvendelse af energi samt en bæredygtig transportinfrastruktur, herunder i kulregionerne, sikre innovative virksomheder adgang til finansiering og forbedre samarbejdet mellem det offentlige og det private inden for forskning og udvikling.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2020.

               På Rådets vegne

            J. KLOECKNER

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUT C 301 af 5.9.2019, s. 15.

         (4)  Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 af 30. marts 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013 og (EU) nr. 508/2014 for så vidt angår særlige foranstaltninger til mobilisering af investeringer i medlemsstaternes sundhedssystemer og andre dele af deres økonomier som reaktion på covid-19-udbruddet (investeringsinitiativ som reaktion på coronavirusset) (EUT L 99 af 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/558 af 23. april 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013 og (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår særlige foranstaltninger med henblik på at give ekstraordinær fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af de europæiske struktur- og investeringsfonde som reaktion på covid-19-udbruddet (EUT L 130 af 24.4.2020, s. 1).

         (7)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.