title: EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling af 2. december 2009 om anmeldelser, frister og høringer omhandlet i artikel 7 i den retsakt, der henvises til i punkt 5cl i bilag XI til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester), som tilpasset ved protokol 1 til aftalen

text:
               13.10.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 302/12

         EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS HENSTILLING
   af 2. december 2009
   om anmeldelser, frister og høringer omhandlet i artikel 7 i den retsakt, der henvises til i punkt 5cl i bilag XI til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester), som tilpasset ved protokol 1 til aftalen
   2011/C 302/05
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (1) HAR —
   UNDER HENVISNING til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2),
   UNDER HENVISNING til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra b),
   UNDER HENVISNING til den retsakt, der er omhandlet i punkt 5cl, i bilag XI til EØS-aftalen Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (3) (rammedirektivet), som tilpasset ved protokol 1 til aftalen, særlig artikel 19, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ifølge rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester er de nationale tilsynsmyndigheder forpligtede til at bidrage til udviklingen af det indre marked ved at samarbejde indbyrdes og med tilsynsmyndigheden på en transparent måde for at sikre udviklingen af en ensartet reguleringspraksis og en ensartet anvendelse af de direktiver, som udgør rammebestemmelserne.

               (2)

               For at beslutninger, der træffes på nationalt plan, ikke får negativ indvirkning på det indre marked eller på de mål, rammebestemmelserne tilsigter, skal de nationale tilsynsmyndigheder give tilsynsmyndigheden og andre nationale tilsynsmyndigheder meddelelse om de udkast til foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).

               (3)

               Endvidere skal de nationale tilsynsmyndigheder indhente tilsynsmyndighedens tilladelse til at pålægge de forpligtelser, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3, andet afsnit, i den retsakt, hvortil der henvises i punkt 5 cj i bilag XI til EØS-aftalen Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (4) (adgangsdirektivet), som tilpasset ved protokol 1 til aftalen, hvilket udgør en særskilt proces.

               (4)

               Tilsynsmyndigheden vil give nationale tilsynsmyndigheder, der anmoder derom, lejlighed til at drøfte eventuelle udkast til foranstaltninger, inden disse anmeldes formelt i henhold til artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) og artikel 8, stk. 3, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet). Hvis tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 7, stk. 4, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) har meddelt den nationale tilsynsmyndighed, at den betragter udkastet til foranstaltning som en hindring for EØS-aftalen eller nærer alvorlig tvivl om, hvorvidt den er forenelig med EØS-retten, skal den pågældende nationale tilsynsmyndighed hurtigt have lejlighed til at udtrykke sine synspunkter med hensyn til de problemer, tilsynsmyndigheden har påpeget.

               (5)

               Direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) fastsætter visse bindende frister for behandlingen af anmeldelser i henhold til artikel 7.

               (6)

               For at sikre, at samarbejdet og den høringsordning, der er omhandlet i artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), fungerer effektivt, og for at garantere retssikkerheden blev der ved EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling af 14. juli 2004 om anmeldelser, tidsfrister og høringer i henhold til artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (5) fastsat klare regler vedrørende de væsentligste proceduremæssige aspekter af de anmeldelser, der indgives i henhold til artikel 7. Henstillingen af 14. juli 2004 bør erstattes af denne henstilling med henblik på yderligere forenkling og forbedring af anmeldelsesprocessen og med henblik på at sikre en ensartet anvendelse af rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og –tjenester i Det Europæiske Økonomiske område.

               (7)

               For at give de nationale tilsynsmyndigheder yderligere vejledning om indholdet af udkast til foranstaltninger og øge retssikkerheden med hensyn til fuldstændigheden af en anmeldelse bør der være visse minimumsoplysninger, som et udkast til foranstaltning skal indeholde, for at det kan vurderes korrekt.

               (8)

               Der skal tages hensyn til behovet for på den ene side at sikre en effektiv vurdering og på den anden side at forenkle administrationen mest muligt. I denne henseende bør anmeldelsesordningen ikke medføre unødige administrative byrder for de nationale tilsynsmyndigheder. Det ville ligeledes være nyttigt at præcisere proceduren i forbindelse med artikel 8, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet).

               (9)

               For at bidrage til at forenkle undersøgelsen af et anmeldt udkast til foranstaltning og for at fremskynde processen bør de nationale tilsynsmyndigheder anvende standardiserede anmeldelsesformularer.

               (10)

               Efter fælles overenskomst mellem EFTA-staterne, kontraherende parter til EØS-aftalen, anvendes engelsk som arbejdssprog ved al kommunikation mellem EFTA-staterne og tilsynsmyndigheden. Dette har ingen indflydelse på private parters og virksomheders ret til at fremlægge dokumenter på alle EØS-sprog som fastsat i EØS-aftalen.

               (11)

               For at forbedre effektiviteten af anmeldelsesordningen, øge retssikkerheden for de nationale tilsynsmyndigheder og markedsaktørerne og sikre en rettidig gennemførelse af reguleringsforanstaltninger er det ønskeligt, at en national tilsynsmyndigheds anmeldelse, som omfatter en markedsanalyse, også indeholder de foranstaltninger, som den nationale tilsynsmyndighed foreslår til at afhjælpe de konstaterede markedssvigt. Hvis udkastet til foranstaltning vedrører et marked, som anses for at have konkurrence, og der allerede findes afhjælpningsforanstaltninger i forbindelse med dette marked, bør anmeldelsen også indeholde forslagene til at trække disse forpligtelser tilbage.

               (12)

               Generelt bør den kortfattede anmeldelsesformular anvendes til visse kategorier af udkast til foranstaltninger for at lette den administrative byrde for de nationale tilsynsmyndigheder og tilsynsmyndigheden. Det forbliver dog muligt at anmelde disse kategorier via den standardiserede anmeldelsesprocedure.

               (13)

               Hvis en national tilsynsmyndighed har til hensigt at trække reguleringsmæssige forpligtelser tilbage i forbindelse med markeder, der ikke er omfattet af tilsynsmyndighedens henstilling af 5. november 2008 om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering (6), bør anmeldelse af et sådant udkast til foranstaltning i henhold til artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) indgives ved hjælp af den kortfattede anmeldelsesformular.

               (14)

               Hvis en national tilsynsmyndighed gennemfører en analyse af et marked, som i en tidligere analyse er blevet anset for at have effektiv konkurrence, og hvor det endnu en gang konstateres, at der er effektiv konkurrence på dette marked, bør anmeldelsen indgives ved hjælp af den kortfattede anmeldelsesformular.

               (15)

               De nationale tilsynsmyndigheder ændrer hyppigt de tekniske detaljer vedrørende de pålagte afhjælpningsforanstaltninger for at tage hensyn til ændringer i de økonomiske indikatorer (f.eks. udstyr, arbejdskraft, kapitalomkostninger, satser for leje af fast ejendom osv.) eller for at ajourføre prognoser eller antagelser. Ændringer eller ajourføringer af detaljer, som ikke ændrer afhjælpningsforanstaltningernes art eller generelle rækkevidde (f.eks. udvidelse af indberetningsforpligtelser, detaljer vedrørende krævet forsikringsdækning, bødebeløb eller leveringstider) bør anmeldes ved hjælp af den kortfattede anmeldelsesformular. Kun væsentlige ændringer af afhjælpningsforanstaltningernes art eller rækkevidde, som har en mærkbar indvirkning på markedet (f.eks. prisniveau, ændring af de metoder, der anvendes til at beregne omkostninger eller priser samt fastsættelse af overgangsordninger med gradvis nedbringelse af takster), bør anmeldes ved hjælp af den standardiserede anmeldelsesprocedure.

               (16)

               Med hensyn til visse markeder (især markeder for terminering af taleopkald) kan de nationale tilsynsmyndigheder nå til samme konklusion som i en tidligere analyse og ønske at pålægge yderligere operatører (f.eks. nye aktører) med en lignende kundekreds eller samlet omsætning som operatører, der er omfattet af en tidligere analyse, afhjælpningsforanstaltninger, som ikke afviger væsentligt fra udkast til foranstaltninger, der allerede er anmeldt. Den kortfattede anmeldelsesformular bør anvendes til disse udkast til foranstaltninger.

               (17)

               Et udkast til foranstaltning anmeldt ved hjælp af en kortfattet anmeldelsesformular vil i princippet ikke give anledning til kommentarer fra tilsynsmyndigheden til den nationale tilsynsmyndighed i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).

               (18)

               For at øge gennemskueligheden af et anmeldt udkast til foranstaltning og lette udvekslingen af oplysninger om sådanne foranstaltninger mellem nationale tilsynsmyndigheder bør såvel den standardiserede som den kortfattede anmeldelsesformular indeholde en sammenfattende beskrivelse af hovedindholdet af det anmeldte udkast til foranstaltning.

               (19)

               De europæiske tilsynsmyndigheders gruppe vedrørende elektroniske kommunikationsnet og –tjenester, der blev nedsat ved Kommissionens afgørelse 2002/627/EF (7), har erkendt, at der er behov for disse tiltag.

               (20)

               For at opfylde målene i artikel 8 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), især behovet for at sikre en ensartet reguleringspraksis og en ensartet anvendelse af direktivet, er det vigtigt, at anmeldelsesordningen i artikel 7 efterkommes fuldt ud.

               (21)

               For at give mulighed for en ensartet anvendelse af rammebestemmelserne i hele EØS og høste alle fordele ved samarbejdet mellem de nationale tilsynsmyndigheder er det afgørende, at samarbejdet mellem både EFTA og EØS’ EF-søjle sikres. Der indgår en specifik tilpasning til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) i Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 11/2004, hvori det bestemmes, at »Udvekslingen af oplysninger mellem EFTA-landenes nationale tilsynsmyndigheder på den ene side og EF-medlemsstaternes nationale tilsynsmyndigheder på den anden side skal gå gennem EFTA-Tilsynsmyndigheden og Kommissionen.«

               (22)

               EFTA-Kommunikationsudvalget har afgivet udtalelse i henhold til artikel 22, stk. 2, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) —

         HENSTILLER:

               1.

               Udtryk, der defineres i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) og særdirektiverne, har samme betydning, når de anvendes i denne henstilling. Desuden forstås ved:

                           a)

                           »henstilling om relevante markeder«: EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling af 5. november 2008 om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering (8), og eventuelle efterfølgende henstillinger om relevante markeder

                           b)

                           »anmeldelse«: en national tilsynsmyndigheds anmeldelse til tilsynsmyndigheden af et udkast til foranstaltning i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) eller en anmodning i henhold til artikel 8, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet), ledsaget af en standardiseret anmeldelsesformular eller en kortfattet anmeldelsesformular som angivet i denne henstilling (bilag I og bilag II).

               2.

               Anmeldelser bør udelukkende foretages ved hjælp af et elektronisk anmeldelsessystem, som drives af tilsynsmyndigheden.
               Dokumenter, der sendes ved brug af det elektroniske anmeldelsessystem, antages at være modtaget af adressaten den dag, hvor de blev afsendt.
               Anmeldelser registreres i den rækkefølge, hvori de modtages.

               3.

               Anmeldelser får virkning fra den dato, hvor tilsynsmyndigheden registrerer dem (»registreringsdato«). Registreringsdatoen er den dato, hvor tilsynsmyndigheden har modtaget en fuldstændig anmeldelse.
               Tilsynsmyndigheden bekendtgør på sit websted og ved elektronisk post til alle nationale tilsynsmyndigheder anmeldelsens registreringsdato, emnet for anmeldelsen og eventuelle støttedokumenter.

               4.

               Udkast til nationale foranstaltninger, baggrunden for foranstaltningerne og den standardiserede anmeldelsesformular (bilag I) og den kortfattede anmeldelsesformular (bilag II) affattes på engelsk.

               5.

               Udkast til foranstaltninger, der anmeldes af en national tilsynsmyndighed, bør ledsages af de dokumenter, der er nødvendige for, at tilsynsmyndigheden kan udføre sine opgaver. For så vidt angår udkast til foranstaltninger, der falder ind under punkt 6 nedenfor og anmeldes ved hjælp af den kortfattede anmeldelsesformular, behøver tilsynsmyndigheden principielt ingen supplerende dokumentation til at udføre sine opgaver.
               Der bør gives en behørig begrundelse for udkast til foranstaltninger.

               6.

               Følgende udkast til foranstaltninger bør stilles til rådighed for tilsynsmyndigheden ved hjælp af den kortfattede anmeldelsesformular, der findes i bilag II:

                           a)

                           udkast til foranstaltninger vedrørende markeder, som enten er blevet fjernet fra eller ikke tidligere har været opført i henstillingen om relevante markeder, enten hvor den nationale tilsynsmyndighed vurderer, at der er konkurrence på markedet, eller hvor den nationale tilsynsmyndighed vurderer, at de tre kumulative kriterier, der er omhandlet i punkt 2 i henstillingen om relevante markeder med henblik på at udpege markeder, som er underlagt forhåndsregulering, ikke længere opfyldes

                           b)

                           udkast til foranstaltninger vedrørende markeder, som, selv om de er omfattet af den gældende henstilling om relevante markeder, i en tidligere markedsanalyse blev anset for at have konkurrence og fortsat anses for at have konkurrence

                           c)

                           udkast til foranstaltninger, som ændrer de tekniske detaljer vedrørende tidligere pålagte afhjælpningsforanstaltninger og ikke har en mærkbar indvirkning på markedet (f.eks. årlige ajourføringer af omkostninger og skøn i forbindelse med regnskabsmodeller, indberetningstidspunkter, leveringstider), og

                           d)

                           udkast til foranstaltninger vedrørende et relevant marked, som allerede er blevet analyseret og anmeldt i forbindelse med andre virksomheder, hvor de nationale tilsynsmyndigheder pålægger andre virksomheder lignende afhjælpningsforanstaltninger uden i væsentlig grad at ændre de principper, der blev anvendt i den tidligere anmeldelse.

               7.

               Tilsynsmyndigheden overvåger i tæt samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder de praktiske konsekvenser af ordningen med den kortfattede anmeldelsesprocedure med henblik på at foretage eventuelle yderligere tilpasninger, som måtte være nødvendige, eller tilføjer andre kategorier af udkast til foranstaltninger, som bør anmeldes ved hjælp af den kortfattede anmeldelsesformular.

               8.

               Udkast til foranstaltninger, der ikke falder ind under punkt 6, bør stilles til rådighed for tilsynsmyndigheden ved hjælp af den standardiserede anmeldelsesformular i bilag I. Udkast til foranstaltninger, der anmeldes, bør omfatte hvert af følgende punkter i den udstrækning, det er relevant:

                           a)

                           det relevante produkt- eller tjenestemarked, især en beskrivelse af de produkter og tjenester, der skal omfattes eller ikke omfattes af det relevante marked, på grundlag af substitution på efterspørgsels- og udbudssiden

                           b)

                           det relevante geografiske marked, herunder en velunderbygget analyse af konkurrencevilkårene på grundlag af substitution på efterspørgsels- og udbudssiden

                           c)

                           de største virksomheder, der opererer på det relevante marked

                           d)

                           resultaterne af analysen af det relevante marked, især med hensyn til om dette marked har effektiv konkurrence eller ej, samt begrundelse derfor. Med henblik herpå bør udkastet til foranstaltning indeholde en analyse af de forskellige virksomheders markedsandele og en henvisning til andre relevante kriterier, hvor det er relevant, f.eks. adgangshindringer, stordriftsfordele og synergieffekter, vertikal integration, kontrol med infrastruktur, der er svær at matche, teknologiske fordele eller teknologisk overlegenhed, mangel på eller ringe markedsstyrke på aftagersiden, let eller privilegeret adgang til kapitalmarkeder/finansielle ressourcer, virksomhedens samlede størrelse, bredt udbud af produkter/tjenester, veludviklet distributions- og salgsnet, ingen potentiel konkurrence og hindringer for ekspansion

                           e)

                           de eventuelle virksomheder, der alene eller sammen med andre har en stærk markedsposition, som omhandlet i artikel 14 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), og begrundelsen, beviset og andre relevante faktiske oplysninger til støtte for, at dette anses for at være tilfældet

                           f)

                           resultaterne af den forudgående offentlige høring, som den nationale tilsynsmyndighed har gennemført

                           g)

                           eventuel udtalelse fra den nationale konkurrencemyndighed

                           h)

                           bevis for, at der på det tidspunkt, hvor udkastet til foranstaltning blev anmeldt til tilsynsmyndigheden, var taget de nødvendige skridt til at underrette de nationale tilsynsmyndigheder i alle andre EFTA-stater om forslaget, i det omfang tilsynsmyndighedens elektroniske system ikke sikrer en sådan underretning

                           i)

                           ved anmeldelse af udkast til foranstaltninger, der falder ind under artikel 5 eller 8 i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet) eller artikel 16 i den retsakt, hvortil der henvises i punkt 5cm i bilag XI til EØS-aftalen Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (9) (forsyningspligtdirektivet), som tilpasset ved protokol 1, de særlige reguleringsmæssige forpligtelser, der foreslås for at rette op på den manglende effektive konkurrence på det relevante marked, eller – hvis det konstateres, at der er effektiv konkurrence på et relevant marked, og der allerede er pålagt sådanne forpligtelser med hensyn til dette marked – de udkast til foranstaltninger, der foreslås for at trække disse forpligtelser tilbage.

               9.

               Hvis et udkast til foranstaltning i forbindelse med markedsanalysen afgrænser et relevant marked, der adskiller sig fra de markeder, som er fastsat i henstillingen om relevante markeder, bør de nationale tilsynsmyndigheder give en fyldestgørende begrundelse for de kriterier, der er lagt til grund for en sådan markedsafgrænsning.

               10.

               Anmeldelser i henhold til artikel 8, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet) bør også indeholde en fyldestgørende begrundelse for, hvorfor aktører med en stærk markedsposition bør pålægges andre forpligtelser end de i artikel 9 til 13 i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet) anførte.

               11.

               Anmeldelser, der falder ind under artikel 8, stk. 5, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet), bør også indeholde en fyldestgørende begrundelse for, hvorfor de planlagte udkast til foranstaltninger er nødvendige for at opfylde internationale forpligtelser.

               12.

               Anmeldelser indgivet ved hjælp af den standardiserede anmeldelsesprocedure, der indeholder de relevante oplysninger som omhandlet i punkt 8, betragtes som fuldstændige. Hvis de oplysninger, herunder dokumenter, der er omfattet af anmeldelsen, er ufuldstændige på et eller flere væsentlige punkter, vil tilsynsmyndigheden inden fem arbejdsdage underrette den nationale tilsynsmyndighed og anføre, i hvilket omfang den betragter anmeldelsen som ufuldstændig. Anmeldelsen vil først blive registreret, når den nationale tilsynsmyndighed har fremlagt de nødvendige oplysninger. I sådanne tilfælde vil anmeldelsen i relation til artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) få virkning fra den dato, hvor tilsynsmyndigheden modtager de fuldstændige oplysninger.

               13.

               Efter registrering af en anmeldelse kan tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 5, stk. 2, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), og uden at det påvirker punkt 8 ovenfor, anmode den pågældende nationale tilsynsmyndighed om yderligere oplysninger eller afklaring af spørgsmål. De nationale tilsynsmyndigheder bør bestræbe sig på at meddele de ønskede oplysninger inden tre arbejdsdage, hvis de er let tilgængelige.

               14.

               Tilsynsmyndigheden kontrollerer, hvorvidt det udkast til foranstaltning, der er stillet til rådighed ved hjælp af en kortfattet anmeldelsesformular, falder inden for de kategorier, der er anført under punkt 6 ovenfor. Mener tilsynsmyndigheden ikke, at dette er tilfældet, underretter den inden fem arbejdsdage den pågældende nationale tilsynsmyndighed og anmoder den anmeldende tilsynsmyndighed om at indgive udkastet til foranstaltning ved hjælp af den standardiserede anmeldelsesprocedure.

               15.

               Når tilsynsmyndigheden fremsætter bemærkninger i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), vil den give den pågældende nationale tilsynsmyndighed meddelelse herom elektronisk og offentliggøre bemærkningerne på sit websted.

               16.

               Når en national tilsynsmyndighed fremsætter bemærkninger i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), giver den tilsynsmyndigheden og de øvrige nationale tilsynsmyndigheder meddelelse herom elektronisk.

               17.

               Når tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 7, stk. 4, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) finder, at et udkast til foranstaltning vil udgøre en hindring for EØS-aftalen, eller nærer alvorlig tvivl om, hvorvidt det er foreneligt med EØS-retten, især målene i artikel 8 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), eller den efterfølgende trækker sine indvendinger tilbage eller ved beslutning pålægger en national tilsynsmyndighed at trække et udkast til foranstaltning tilbage, underretter den pågældende nationale tilsynsmyndighed elektronisk herom og offentliggør en meddelelse på sit websted.

               18.

               Med hensyn til anmeldelser i henhold til artikel 8, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet) træffer tilsynsmyndigheden normalt i henhold til adgangsdirektivets artikel 14, stk. 2, en beslutning inden for højst tre måneder, hvorved den tillader eller forbyder den nationale myndighed at vedtage det foreslåede udkast til foranstaltning. Tilsynsmyndigheden kan beslutte at forlænge denne periode med yderligere to måneder i betragtning af de opståede vanskeligheder.

               19.

               En national tilsynsmyndighed kan på et hvilket som helst tidspunkt beslutte at trække det anmeldte udkast til foranstaltning tilbage, og i så fald slettes den anmeldte foranstaltning af registeret. Tilsynsmyndigheden offentliggør en meddelelse herom på sit websted.

               20.

               Når en national tilsynsmyndighed vedtager udkastet til foranstaltning efter at have modtaget bemærkninger fra tilsynsmyndigheden eller en anden national tilsynsmyndighed i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet), skal den give tilsynsmyndigheden og andre nationale tilsynsmyndigheder meddelelse om, hvordan den har taget mest muligt hensyn til de fremsatte bemærkninger.

               21.

               Efter anmodning fra en national tilsynsmyndighed vil tilsynsmyndigheden uformelt drøfte et udkast til foranstaltning, inden det anmeldes.

               22.

               Alle frister, der er omhandlet i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) eller i denne henstilling, beregnes således:

                           a)

                           hvis en frist udtrykt i dage, uger eller måneder skal regnes fra det øjeblik, hvor en begivenhed indtræffer, medregnes den dag, hvor begivenheden indtræffer, ikke ved beregningen af fristen

                           b)

                           en frist udtrykt i uger eller måneder udløber med udgangen af den dag i den sidste uge eller måned, som har den samme benævnelse eller talangivelse som den dag, der indleder fristen. Hvis den dag, der er afgørende for udløbet af en frist, der er udtrykt i måneder, ikke forekommer i fristens sidste måned, udløber fristen med udgangen af denne måneds sidste dag

                           c)

                           i fristerne medregnes officielle helligdage/fridage, lørdage og søndage, medmindre disse udtrykkeligt er udelukket, eller fristerne er udtrykt i arbejdsdage. Ved officielle helligdage/fridage forstås alle dage, som enten den relevante EFTA-stat eller tilsynsmyndigheden har udpeget som sådan

                           d)

                           alle dage undtagen officielle helligdage/fridage, lørdage og søndage, betragtes som arbejdsdage.

                     Når en frist udløber på en lørdag, en søndag eller en officiel helligdag/fridag, forlænges den til udgangen af den først følgende arbejdsdag.
               Tilsynsmyndigheden offentliggør hvert år en liste over de dage, som EFTA-staterne og tilsynsmyndigheden har udpeget som officielle helligdage/fridage, i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende. EFTA-staterne fremsender efter anmodning en liste over officielle helligdage/fridage til tilsynsmyndigheden.

               23.

               Tilsynsmyndigheden vil sammen med de nationale tilsynsmyndigheder vurdere behovet for at tage denne henstilling op til fornyet overvejelse efter den dato, der er fastsat i forbindelse med gennemgangen af rammebestemmelserne, som indarbejdet i EØS-retten, med henblik på medlemsstaternes gennemførelse i national lovgivning.

               24.

               Denne henstilling er rettet til EFTA-staterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2009.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Per SANDERUD

            Formand

         Kurt JÄGER

            Medlem af Kollegiet

      (1)  I det følgende benævnt »tilsynsmyndigheden«.

      (2)  I det følgende benævnt »EØS-aftalen«.

      (3)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33. Ændret ved forordning (EF) nr. 717/2007, EUT L 171 af 29.6.2007, s. 32.

      (4)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7.

      (5)  Vedtaget ved beslutning nr. 193/04/KOL, (EUT L 113 af 27.4.2006, s. 10).

      (6)  EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling af 5. november 2008 om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering i overensstemmelse med den retsakt, hvortil der henvises i punkt 5cl i bilag XI til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester), som tilpasset aftalen ved protokol 1. I det følgende benævnt »henstilling om relevante markeder«. Henstillingen blev vedtaget ved beslutning nr. 688/08/KOL af 5. november 2008 om vedtagelse af en henstilling om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering, og blev offentliggjort i EUT C 156 af 9.7.2009, s. 18 og EØS-tillægget nr. 36 af 9.7.2009, s. 1.

      (7)  EFT L 200 af 30.7.2002, s. 38, som ændret.

      (8)  Se fodnote 5.

      (9)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51.

      BILAG I

         Standardiseret formular til anmeldelse af udkast til foranstaltninger efter artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet)

      (Standardiseret anmeldelsesformular)

         INDLEDNING

      Det fremgår af den standardiserede anmeldelsesformular, hvilke oplysninger de nationale tilsynsmyndigheder skal give tilsynsmyndigheden, når de anmelder udkast til foranstaltninger efter den standardiserede anmeldelsesprocedure i overensstemmelse med artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).
      Tilsynsmyndigheden vil drøfte spørgsmål om anvendelsen af artikel 7 med de nationale tilsynsmyndigheder, især på møder inden anmeldelsen indgives. De nationale tilsynsmyndigheder opfordres derfor til at konsultere tilsynsmyndigheden om alle aspekter ved den standardiserede anmeldelsesformular og især om, hvilke oplysninger de skal give, eller om muligheden for fritagelse for forpligtelsen til at give bestemte oplysninger i forbindelse med den markedsanalyse, som gennemføres i henhold til artikel 15 og 16 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).

         KORREKTE OG FULDSTÆNDIGE OPLYSNINGER

      Alle oplysninger, som de nationale tilsynsmyndigheder giver, skal være korrekte og fuldstændige og være sammenfattet i den standardiserede anmeldelsesformular, der findes nedenfor. Den standardiserede anmeldelsesformular tager ikke sigte på at erstatte det anmeldte udkast til foranstaltning, men skal gøre det muligt for tilsynsmyndigheden og de andre EØS-staters nationale tilsynsmyndigheder på grundlag af oplysningerne i den standardiserede anmeldelsesformular at kontrollere, at det anmeldte udkast indeholder alle de oplysninger, der er nødvendige for, at tilsynsmyndigheden kan udføre sine opgaver efter artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) inden for den deri fastsatte frist.
      De oplysninger, der kræves, bør opføres under de tilsvarende afsnit og punkter i den standardiserede anmeldelsesformular med henvisning til selve udkastet til foranstaltning, hvorfra disse oplysninger er hentet.

         SPROG

      Den standardiserede anmeldelsesformular udfyldes på engelsk.

         Afsnit 1

         Markedsafgrænsning

      Angiv, hvor det er relevant:

                  1.1.

                  Det relevante produkt-/tjenestemarked. Er dette marked nævnt i henstillingen om relevante markeder?

                  1.2.

                  Det relevante geografiske marked.

                  1.3.

                  Et kort sammendrag af en eventuel udtalelse fra den nationale konkurrencemyndighed.

                  1.4.

                  En kort oversigt over de hidtidige resultater af den offentlige høring om den foreslåede markedsafgrænsning (f.eks. hvor mange bemærkninger man modtog, hvilke adspurgte der var enige i den foreslåede markedsafgrænsning, og hvilke adspurgte der havde en anden mening).

                  1.5.

                  I tilfælde, hvor det relevante marked adskiller sig fra de markeder, der er anført i henstillingen om relevante markeder: en kort gennemgang af de vigtigste årsager til den foreslåede markedsafgrænsning under henvisning til kapitel 2 i tilsynsmyndighedens retningslinjer for markedsanalyse og beregning af stærk markedsposition i henhold til rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (1) og de tre hovedkriterier, der er nævnt i betragtning 6-14 i henstillingen om relevante markeder og afsnit 2.2 i de forklarende bemærkninger, der ledsager den tilsvarende henstilling om relevante markeder fra Kommissionen (2).

         Afsnit 2

         Angivelse af virksomheder med stærk markedsposition

      Angiv, hvor det er relevant:

                  2.1.

                  Navnet på de virksomheder, der alene eller sammen med andre virksomheder har en stærk markedsposition.
                  Navnet på de virksomheder, der eventuelt ikke længere anses for at have en stærk markedsposition.

                  2.2.

                  De anvendte kriterier for afgørelse af, om en virksomhed alene eller sammen med andre har en stærk markedsposition eller ej.

                  2.3.

                  Navnet på de største virksomheder (konkurrenter), der er aktive på det relevante marked.

                  2.4.

                  Ovennævnte virksomheders markedsandele og grundlaget for beregning af markedsandel (f.eks. omsætning og antal abonnenter).

            Giv en kort gennemgang af:

                  2.5.

                  En eventuel udtalelse fra den nationale konkurrencemyndighed.

                  2.6.

                  De hidtidige resultater af den offentlige høring om den foreslåede angivelse af, hvilke virksomheder der har en stærk markedsposition (f.eks. det samlede antal bemærkninger, der er modtaget og antallet af respondenter, der var enige/uenige).

         Afsnit 3

         Tilsynsforpligtelser

      Angiv, hvor det er relevant:

                  3.1.

                  Retsgrundlaget for de forpligtelser, der skal pålægges, opretholdes, ændres eller trækkes tilbage (artikel 9-13 i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet)).

                  3.2.

                  Årsagerne til, at det anses for rimeligt og berettiget på baggrund af målsætningerne i artikel 8 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) at pålægge virksomhederne forpligtelser eller at opretholde eller ændre sådanne forpligtelser. Alternativt angives de punkter, afsnit eller sider i udkastet til foranstaltning, hvor disse oplysninger kan findes.

                  3.3.

                  Hvis de foreslåede forpligtelser afviger fra forpligtelserne i artikel 9-13 i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet), angives, hvilke »særlige tilfælde«, jf. direktivets artikel 8, stk. 3, der gør det berettiget at pålægge sådanne forpligtelser. Alternativt angives de punkter, afsnit eller sider i udkastet til foranstaltning, hvor disse oplysninger kan findes.

         Afsnit 4

         Opfyldelse af internationale forpligtelser

      I relation til artikel 8, stk. 3, første afsnit, tredje led, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet) angives, hvor det er relevant:

                  4.1.

                  Om det foreslåede udkast til foranstaltning tager sigte på at pålægge markedsaktører forpligtelser, at ændre sådanne forpligtelser eller at trække dem tilbage, som omhandlet i artikel 8, stk. 5, i direktiv 2002/19/EF (adgangsdirektivet).

                  4.2.

                  Navnet på de pågældende virksomheder.

                  4.3.

                  Hvilke internationale forpligtelser indgået af EFTA-staterne der skal overholdes.

         (1)  EFTA-Tilsynsmyndighedens retningslinjer af 14. juli 2004 for markedsanalyse og beregning af stærk markedsposition i henhold til rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester som omhandlet i bilag XI til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Vedtaget ved beslutning nr. 194/04/KOL, EUT C 101 af 27.4.2006, s. 1 og EØS-tillæg nr. 21 af 27.4.2006, s. 1.

         (2)  Forklarende bemærkning, der ledsager Kommissionens henstilling om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester for elektroniske kommunikation, der forventes, SEK (2007) 1483 endelig.

      BILAG II

         Kortfattet formular til anmeldelse af udkast til foranstaltninger efter artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet)

      (Kortfattet anmeldelsesformular)

         INDLEDNING

      Det fremgår af den kortfattede anmeldelsesformular, hvilke oplysninger de nationale tilsynsmyndigheder skal give tilsynsmyndigheden, når de anmelder udkast til foranstaltninger efter den kortfattede anmeldelsesprocedure i overensstemmelse med artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).
      Det er ikke nødvendigt at fremsende en kopi af udkastet til reguleringsforanstaltning eller vedlægge den kortfattede anmeldelsesformular eventuelle andre dokumenter. Den kortfattede anmeldelsesformular skal dog indeholde en henvisning til en internetside, hvor udkastet til foranstaltning er tilgængeligt.

                              1.

                              Et eller flere markeder, som er blevet fjernet fra eller ikke tidligere har været opført i henstillingen om relevante markeder, anses for at have konkurrence eller for ikke at opfylde de tre kriterier

                  Beskriv kort indholdet af det anmeldte udkast til foranstaltning. I særdeleshed henvis til de relevante markeder, der er berørt heraf, og angiv årsagerne til, at De anser markedet for at have effektiv konkurrence eller for ikke at opfylde de tre kriterier:

                  Angiv henvisningen til anmeldelsen efter artikel 7 af de tidligere anmeldte udkast til foranstaltninger:

                  Er den nationale konkurrencemyndighed enig i udkastet til foranstaltning, hvad angår analysen af det relevante marked?

                  Ja
                  
                  Hvis nej, angiv årsagerne:

                  Nej
                  

                  Internetreference til udkastet til foranstaltning:

                  Bemærkninger:

                              2.

                              Et eller flere markeder, som i en tidligere markedsanalyse blev anset for at have konkurrence, er fortsat udsat for konkurrence

                  Beskriv kort indholdet af udkastet til foranstaltning ved at angive det relevante marked:

                  Angiv henvisningen til anmeldelsen efter artikel 7 af de tidligere anmeldte udkast til foranstaltninger:

                  Er der ændringer af markedsafgrænsningen i forhold til tidligere anmeldte udkast til foranstaltninger?

                  Ja
                  
                  Hvis ja, beskriv kort disse:

                  Nej
                  

                  Er den nationale konkurrencemyndighed enig i udkastet til foranstaltning hvad angår analysen af det relevante marked?

                  Ja
                  
                  Hvis nej, angiv årsagerne:

                  Nej
                  

                  Internetreference til udkastet til foranstaltning:

                  Bemærkninger:

                              3.

                              Ændringer af tekniske detaljer vedrørende en tidligere pålagt afhjælpningsforanstaltning

                  Beskriv kort ændringerne af afhjælpningsforanstaltningerne på det relevante marked:

                  Underbyg ligeledes den konklusion, at udkastet til foranstaltning består af en ændring af en teknisk detalje vedrørende en afhjælpningsforanstaltning, og at dette ikke ændrer karakteren eller det generelle omfang af en afhjælpningsforanstaltning:

                  Angiv henvisningen til anmeldelsen efter artikel 7 af de tidligere anmeldte udkast til foranstaltninger:

                  Internetreference til udkastet til foranstaltning:

                  Bemærkninger:

                              4.

                              Yderligere operatører pålægges afhjælpningsforanstaltninger, der allerede er analyseret og anmeldt i forbindelse med andre virksomheder med et lignende kundegrundlag eller samlet omsætning på telemarkeder, uden at ændre de principper, som den nationale tilsynsmyndighed anvendte i den tidligere anmeldelse

                  Beskriv kort indholdet af udkastet til foranstaltning ved at angive det relevante marked:

                  Angiv henvisningen til anmeldelsen efter artikel 7 af de tidligere anmeldte udkast til foranstaltninger:

                  Angiv de operatører, som dette udkast til foranstaltning pålægger forpligtelser:

                  Er den nationale konkurrencemyndighed enig i udkastet til foranstaltning hvad angår analysen af det relevante marked?

                  Ja
                  
                  Hvis nej, angiv årsagerne

                  Nej
                  

                  Internetreference til udkastet til foranstaltning:

                  Bemærkninger:


Avis juridique important

|

31982H0604

82/604/EØF: Rådets henstilling af 28. juli 1982 om fremme af investeringer i rationel energiudnyttelse

EF-Tidende nr. L 247 af 23/08/1982 s. 0009 - 0011 den spanske specialudgave: Kapitel 12 bind 4 s. 0068  den portugisiske specialudgave: Kapitel 12 bind 4 s. 0068

++++  RAADETS HENSTILLING  af 28 . juli 1982  om fremme af investeringer i rationel energiudnyttelse   ( 82/604/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER -  som henviser til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 235 ,  som henviser til udkast fra Kommissionen ( 1 ) ,  som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  som henviser til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Kommissionen har udsendt en meddelelse om investeringer i rationel energiudnyttelse ;  Raadet vedtog den 3 . december 1981 og den 16 . marts 1982 sine konklusioner om energiprispolitikken ;  den nuvaerende situation med relativ rolig prisudvikling paa oliemarkedet maa ikke foere til en formindskelse af indsatsen for en mere rationel energiudnyttelse ;  selv om den nedgang , der for oejeblikket konstateres i energiforbruget , delvis haenger sammen med aendringer i efterspoergselsstrukturen , skyldes den for en stor del ogsaa en afmatning i den oekonomiske aktivitet , og an oeget vaekst vil sandsynligvis medfoere en stigende energiefterspoergsel ;  det er noedvendigt ikke blot at naa videre i retning af virkeliggoerelsen af de maal , Faellesskabet har sat sig , ved at omstrukturere efterspoergslen henimod en mere rationel energiudnyttelse og at udvikle andre energikilder end olie , men ogsaa at sikre , at de resultater , der er opnaaet i medlemsstaterne , til stadighed kontrolleres ;  i Faellesskabet tegnede investeringerne i rationel energiudnyttelse i 1981 sig efter Kommissionens beregninger kun for ca . 0,4 % af BNP ; disse investeringer boer derfor oeges betydeligt ;  et hoejere investeringsniveau kan bidrage til at forbedre virksomhedernes konkurrenceevne og muliggoere udviklingen af nye industriaktiviteter og vil saaledes kunne udgoere et vigtigt led i en energi - og industristrategi , der tager sigte paa at fremme et varigt oekonomisk opsving ;  et hoejt investeringsniveau vil desuden kunne faa gunstige virkninger for beskaeftigelsen ;  de offentlige myndigheder boer tilskynde til gennemfoerelse af saadanne investeringer i betragtning af deres betydning for den oekonomiske aktivitet samt visse investeringers specifikke karakter ;  ud over saerlige foranstaltninger med henblik paa fremme af visse former for investeringer boer de generelle rammer ( energipolitik , oekonomisk og finansiel politik ) , inden for hvilke investeringsbeslutningerne traeffes , forbedres ;  den usikkerhed , der hersker omkring priserne samt om den relative prisudvikling for de forskellige energiformer skyldes blandt andet den nuvaerende pris - og beskatningspolitik i Faellesskabet ;  disse usikkerhedsmomenter har negative virkninger for investeringsbeslutningerne ;  der boer bibringes brugerne stoerre viden og bedre information om de fordele , som rationel energiudnyttelse har baade for dem selv og for samfundet ;  investeringsniveauet paavirkes desuden af hoeje og ustabile rentesatser , og det er i saerlig grad i visse tilfaelde noedvendigt , at finansieringskredsloebene og finansieringsformerne tilpasses bedre til investorernes specifikke behov og situation ;  de barrierer der stadig bestaar mellem de nationale markeder udgoer en hindring for udviklingen inden for industrisektoren for energibesparende produkter og udnyttelse af alternative energiformer , idet denne industri forhindres i fuldt ud at udnytte eventuelle stordriftsfordele ;  en alt for staerk centralisering af beslutningsprocessen kan forsinke udbredelsen af og mindske tilskyndelsen til rationel energiudnyttelse ;  visse energianvendelsessektorer , navnlig staerkt energikraevende industrigrene samt mindre og mellemstore virksomheder og bygningssektoren , staar over for saerlige problemer ;  medlemsstaterne boer i faellesskab ivaerksaette en raekke sammenhaengende foranstaltninger , der kan fjerne disse vanskeligheder og forhindringer -  HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE :  1 . at oege bestraebelserne med henblik paa en mere rationel energiudnyttelse   - ved at forbedre de betingelser , der er noedvendige for at de beroerte oekonomiske beslutningstagere i vaesentligt omfang oeger deres investeringer paa dette omraade ( 4 ) ;   - ved i forbindelse med investering i al almindelighed i hoejere grad at tage hensyn til de saerlige behov , der er forbundet med rationel energiudnyttelse .  De fremskridt , der er gjort i den retning , vil regelmaessigt blive undersoegt paa faellesskabsplan i forbindelse med den periodiske undersoegelse af medlemsstaternes energipolitik .  I de indikatorer , der skal anvendes til at vurdere disse fremskridt , vil ikke blot indgaa energipolitiske aspekter , men tillige makrooekonomiske , finansielle og sektorielle aspekter . Der skal fastlaegges af Kommissionen i samraad med medlemsstaterne .  2 . med henblik herpaa   - at fremme energisparebestraebelserne , navnlig gennem relevant information ;   - at gennemfoere en energiprispolitik , der forener tilvejebringelsen af gennemsigtige priser paa grundlag af markeds - og omkostningsvilkaarene med arbejdet henimod energimaalene . Naar spoergsmaalet henhoerer under de offentlige myndigheder , skal der ved fastlaeggelsen af bestanddelene i priserne paa energien til den endelige forbruger ligeledes tages hensyn til saadanne maal ;   - at tilskynde gas - og elselskaberne til at fastsaette og anvende en stabil tarifstruktur , der svarer til energipolitikkens maalsaetninger ;   - at saette ind paa , at der bibringes brugerne , navnlig mindre og mellemstore virksomheder og husholdninger , stoerre viden og bedre information , bl.a . ved at aabne adgang til paalidelige konsulenttjenester ;   - at lokale og regionale myndigheder i noedvendigt omfang faar bedre information om og goeres mere interesseret i faellesskabslaan ;   - at mindre og mellemstore virksomheder i noedvendigt omfang faar bedre information om og goeres mere interesseret i eksisterende faellesskabslaan , navnlig ved at tilskynde den til i faellesskab at udarbejde laaneberettigede projekter ;   - eventuelt at fremme en bedre tilpasning af finansieringskredsloebene og finansieringsformerne til de saerlige behov , der findes i forbindelse med prioriterede investeringsprojekter inden for rationel energiudnyttelse ;   - i stoerst mulig grad at udnytte stoerrelsen af Faellesskabets indre marked ved at undgaa , gennem vedtagelse af administrative bestemmelser eller love eller ved ivaerksaettelse af nationale standarder , at haemme den frie omsaetnin af udstyr og tjenesteydelser , der kan foere til en mere rationel energiudnyttelse ;   - i det omfang love og administrative bestemmelser virker hindrende , og under sikring af , at gaeldende tekniske sikkerheds - og miljoebeskyttelsesforskrifter og -standarder overholdes , at forenkle og fremskynde de procedurer , som projekter til nye anlaeg er underlagt , naar disse anlaeg er af en art , der vil goere det muligt effektivt at udnytte lokale resourcer af alternative energiformer  ( biomasse , solenergi , geotermisk energi , mindre vandfald ) ;   - at fremme en vis decentralisering af beslutningsprocessen og tilpasning til de lokale forhold , hvilket blandt andet er en vigtig forudsaetning for , at programmer for rationel energiudnyttelse inden for husholdningssektoren og de mindre og mellemstore virksomheder kan gennemfoeres med held ;   - at undersoege muligheden for at benytte salgsfremmende finansielle og/eller skatte - og afgiftsmaessige foranstaltninger for at tilskynde den endelige forbruger til at koebe energibesparende anlaeg og udstyr ;   - at yde vaesentlig finansiel stoette til bygningsfornyelse , for saa vidt som denne bidrager til at spare energi paa tilstraekkelig rentable vilkaar ;   - at sikre en tilstraekkelig kontinuitet i den finansielle og tekniske bistand for at give den potentielle investor bedre oplysninger og navnlig mulighed for at planlaegge investeringen ;   - hvor det er hensigtsmaessigt , at opfordre braendsels - og elselskaberne til at tilskynde husstandene til med henblik paa energibesparelse at modernisere boligen , idet der ydes passende hjaelp , f.eks . med henblik paa opnaaelse af kredit eller ved raadgivning med hensyn til valg af udstyr .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 28 . juli 1982 .  Paa Raadets vegne  O . MOELLER  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 107 af 28 . 4 . 1982 , s . 4 .  ( 2 ) EFT nr . C 149 af 14 . 6 . 1982 , s . 137 .  ( 3 ) Udtalelse afgivet den 30 . juni 1982 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .  ( 4 ) Efter Kommissionens skoen skal investeringen i 1981 i REU kun have udgjort 0,4 % af BNP , 1,9 % af FBI og 25 % af energiinvesteringen .


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 13. november 2006 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Banco de España (ECB/2006/18)

text:
               21.11.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 283/16

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING

   af 13. november 2006
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Banco de España
   (ECB/2006/18)
   (2006/C 283/10)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27,1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for Eurosystemets nationale centralbanker revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               I medfør af artikel 4, stk. 2, i lov om Banco de Españas uafhængighed og artikel 29, stk. 3, og artikel 31 i Banco de Españas forretningsorden, revideres Banco de Españas regnskaber af uafhængige eksterne revisorer, som det er bestemt i artikel 27 i statutten og i bestemmelserne i lov 19/1988 om revision af regnskaber (1) for så vidt angår revisorernes kvalifikationer, mandatperiode og rotation.

               (3)

               Mandatet for de nuværende eksterne revisorer i Banco de España udløber efter revisionen for regnskabsåret 2005. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2006.

               (4)

               Banco de España har valgt Deloitte, S.L. som eksterne revisorer for regnskabsårene 2006 til 2008, og derefter med mulighed for årlig forlængelse af deres mandat indtil regnskabsåret 2012 —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at Deloitte, S.L udnævnes som eksterne revisorer for Banco de España for regnskabsårene 2006 til 2008, og derefter med mulighed for årlig forlængelse af deres mandat indtil regnskabsåret 2012.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 13. november 2006.

            Formand for ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Som ændret ved lov 44/2002 om midler vedrørende reform af det finansielle system.


				|

		52012DC0312

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Finlands nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Finlands opdaterede stabilitetsprogram for 2012-2015 /* COM/2012/0312 final */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Finlands nationale reformprogram for 2012
og med Rådets udtalelse om Finlands opdaterede stabilitetsprogram for 2012-2015
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148,
stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
under henvisning til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[4],

som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)(1)   Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse,
Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som
vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge
EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)(2)   Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[5],
som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne
blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres
nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)(3)   Den 12. januar vedtog Rådet en henstilling om Finlands nationale
reformprogram for 2011 sammen med en udtalelse om Finlands opdaterede
stabilitetsprogram for 2011-2014.
(4)(4)   Den 23. november 2011 vedtog Kommissionen den anden årlige
vækstundersøgelse, som markerer starten på det andet europæiske halvår med
forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa
2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog Kommissionen på basis af
forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[6], hvori Finland blev udpeget som
en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående
undersøgelse.
(5)(5)   Den 2. marts 2012 tilsluttede Det Europæiske Råd sig
prioriteterne for finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og
vækstfremmende tiltag. Det understregede nødvendigheden af at videreføre en
differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere
normale lånemuligheder for økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, bekæmpe
arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den
offentlige forvaltning.
(6)(6)   Den 2. marts 2012 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de
medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i
så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og
nationale reformprogrammer.
(7)(7)   Den 19. april 2012 afleverede Finland sit stabilitetsprogram, der
dækker perioden 2012-2015, og sit nationale reformprogram for 2012. For at tage
hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet
vurderet sammen. Kommissionen har også vurderet i en dybdegående undersøgelse
efter artikel 5 i forordning (EF) nr. 1176/2011, hvorvidt Finland påvirkes af
makroøkonomiske ubalancer. Kommissionen konkluderede i sin dybdegående
undersøgelse[7],
at Finland befinder sig i en situation med en mindre ubalance.
(8)(8)   Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til
artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse,
det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for programmets
budgetfremskrivninger, er plausibelt for perioden 2012-13, og den forventede
BNP-vækst ifølge programmet er i overensstemmelse med Kommissionens
forårsprognose af 2012. Fremskrivningerne for perioden 2014 og 2015 er også
realistiske, da BNP-væksten forventes at blive betydeligt lavere end før krisen
og lavere end efterkriseperioden i 2010-2011. Det vigtigste budgetmål i
Finlands stabilitetsprogram af 2012 går ud på at reducere det offentlige
underskud ved at begrænse udgifterne og øge indtægterne. Da det offentlige
budget er hovedkilden til det offentlige underskud, vil en forbedring af budgetstillingen
bidrage til at skabe balance på det offentlige budget. Den mellemfristede
budgetmålsætning om et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP afspejler på
passende vis stabilitets- og vækstpagtens krav. Baseret på den (genberegnede)
strukturelle budgetsaldo[8]
har Finland opfyldt den mellemfristede budgetmålsætning i 2011, men vil afvige
marginalt fra den i perioden 2012-15. Under hensyntagen til diskretionære
foranstaltninger på indtægtssiden er vækstraten i de offentlige udgifter i
overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens udgiftsmål i alle årene
undtagen 2015. Programmet tager sigte på at skabe balancere i de offentlige
finanser senest i 2015, således at der opnås overskud fra 2016. Gældskvoten
ligger pænt under 60 % af BNP, og den offentlige gæld vil ifølge
programmet toppe i 2014 på omkring 52 % af BNP og derefter begynde at
falde. Der er stadig tale om et betydeligt holdbarhedsgab i Finlands offentlige
finanser, hvilket fortrinsvis hidrører fra en hastigt forværret forsørgerbyrde
som følge af befolkningens aldring. Holdbarhedsgabet i de offentlige finanser
må overvåges løbende, og foranstaltninger må justeres tilsvarende. Finlands
finanspolitiske ramme bygger på flerårige udgiftslofter, men for øjeblikket
anvendes de ikke for den kommunale sektor.
(9)(9)   Produktiviteten i de offentlige serviceydelser har været faldende
i løbet af det seneste årti. De finske myndigheder har allerede gennemført
flere reformer for at tage højde for dette, men navnlig på lokalt plan har
gennemførelsen været langsom. Desuden er en landsdækkende kommunalreform og et
program til fremme af den statslige forvaltnings produktivitet undervejs.
Yderligere produktivitetsgevinster og besparelser kunne opnås ved at fremme
mere konkurrence i afskærmede private og offentlige sektorer via yderligere
deregulering af produkt- og arbejdsmarkeder.
(10)(10)           I de seneste år har den finske regering indført nye
foranstaltninger for at nedbringe ungdoms- og langtidsledigheden. Disse
omfattede et pilotprogram for at nedbringe langtidsledigheden, og der er
indført en social garanti til unge. De indførte foranstaltninger er ambitiøse
og relevante, men skal nu gennemføres med et klart fokus på at forbedre
kvalifikationsniveauet og målgruppernes stilling på arbejdsmarkedet. På
baggrund af de demografiske forandringer er en forøgelse af ældre
arbejdstageres beskæftigelsesfrekvens væsentlig for at sikre de offentlige
finansers holdbarhed og opfylde fremtidens efterspørgsel efter arbejdskraft.
Gennemsnitslevealderen er steget hurtigere, end det blev forventet i
pensionsreformen af 2005, og derfor kan den nugældende pensionsalder vise sig
at være for lav. Regeringen forpligtede sig i sit program til at øge den reelle
alder for tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet til 62,4 år senest i 2025. I
marts 2012 aftalte arbejdsmarkedets parter forskellige foranstaltninger med
henblik på at forlænge arbejdslivet. Regeringen forpligtede sig til at
gennemføre en pensionsreform senest den 1. januar 2017. Der må nu målrettet
arbejdes på at gennemføre den aftalte foranstaltning på kort sigt.
(11)(11)           De lovgivningsmæssige hindringer i Finlands
servicesektor er fortsat restriktive, og markedskoncentrationen er høj - ikke
blot inden for detailhandel, men også i dele af produktionen. På detailmarkedet
for dagligvarer har Finland den højeste grad af markedskoncentration, og
fødevarepriserne er blandt Europas højeste. Bøderne for overtrædelse af
konkurrenceretten i Finland har traditionelt været lave, hvilket skaber tvivl
om deres afskrækkende virkning. Der er sket en vis udvikling i
konkurrencepolitikken såsom en ny national konkurrencelovgivning og en ny lov
om fysisk planlægning og byggeri. Regeringen er også indstillet på at
iværksætte et nyt konkurrencefremmende program. Dette bør rykkes frem så
hurtigt som muligt med henblik på yderligere at styrke konkurrencevilkårene på
produkt- og tjenestemarkeder.
(12)(12)           Produktivitetsvæksten i Finland stagnerer, og finske
eksportfirmaer har mistet markedsandele på udenlandske markeder i de seneste
år. Enhedslønomkostningerne er steget undtagen i fremstillingssektoren. Nogle
af de pt. dominerende industrier, især elektronik- og papirindustrien, ser ud
til at have toppet i deres vækst, og i almindelighed er
fremstillingsindustriens andel af BNP faldende. Finland eksporterer
halvfabrikata og investeringsgoder fortrinsvis til modne og langsomt voksende
økonomier, og landets produkter er svagt repræsenteret i udviklingsøkonomierne.
Der er behov for yderligere at diversificere den finske økonomi både i form af
virksomheder og eksportmarkeder med henblik på at udvikle flere stærke
eksportører i fremtiden. Uanset den hidtidige solide finske præstation inden
for forskning, udvikling og innovation risikerer Finland at miste sin førende
position inden for innovation i EU, hvis der ikke skabes en væsentlig stigning
i antallet af innovative virksomheder med høj vækst. Dertil kræves mere
innovation for at lette omstillingen fra F&U til produkter, som kan
markedsføres, og der bør tilskyndes til at trænge ind på hurtigt voksende
eksportmarkeder. På kort sigt vil det være afgørende også at udnytte og udbrede
den omfattende knowhow på IKT-området i andre industrier i Finland, herunder
den offentlige sektor. Trepartsaftalen af 2011 om lønoverenskomster baner vejen
for mådeholdne lønstigninger i 2012 og 2013, hvilket forventes at forbedre
Finlands relative stilling i forhold til landets vigtigste handelspartnere.
(13)(13)            Finland har
givet en række tilsagn i europluspagten. Disse tilsagn, som er fremlagt i 2011,
vedrører forbedring af konkurrenceevnen, beskæftigelsesfrekvensen og de
offentlige finansers holdbarhed, styrkelse af den finansielle stabilitet og
sikring af, at beskatningen koordineres. Kommissionen har vurderet
gennemførelsen af tilsagnene under europluspagten. Der er taget hensyn til
resultaterne af denne vurdering i disse henstillinger.
(14)(14)           Inden for rammerne af det europæiske semester har
Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Finlands økonomiske politik.
Den har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram og
fremlagt en dybdegående undersøgelse. Den har ikke blot taget hensyn til deres
relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Finland, men
også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og
retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i
Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende
nationale beslutninger. Dens henstillinger under det europæiske semester er
afspejlet i henstilling 1-5 nedenfor.
(15)(15)           På baggrund af denne vurdering har Rådet undersøgt
Finlands stabilitetsprogram af 2012, og Rådets udtalelse[9] afspejles især i henstillingens
nr. 1 nedenfor.
(16)     På baggrund af resultaterne af
Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået
Finlands nationale reformprogram for 2012 og Finlands stabilitetsprogram. Dets
henstillinger under artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles især i
henstilling 5 nedenfor,
HENSTILLER, at Finland i perioden
2012-2013 tager skridt til:
1.           at fastholde en sund
finanspolitisk stilling i 2012 og derefter ved at korrigere enhver afvigelse
fra den mellemfristede budgetmålsætning, som sikrer de offentlige finansers
langsigtede holdbarhed. Med henblik herpå bør den budgetmæssige strategi
styrkes og gennemføres strengt og støttes af tilstrækkeligt specificerede
foranstaltninger i 2013 og derefter, og herunder bør udgiftsmålet opfyldes. Der
bør fortsat foretages årlige vurderinger af omfanget af det aldringsrelaterede
holdbarhedsgab, og offentlige indtægter og udgifter bør tilpasses i
overensstemmelse med de langsigtede mål og behov. Den lokale offentlige sektor
bør integreres bedre i systemet med flerårige udgiftslofter
2.           at træffe yderligere
foranstaltninger for at opnå produktivitetsgevinster og omkostningsbesparelser
i forbindelse med levering af offentlige serviceydelser, herunder
strukturomlægninger og effektivitetsforbedrende territoriale administrative
reformer - også for at tage højde for de udfordringer, der følger af
befolkningens aldring
3.           at gennemføre de igangværende
foranstaltninger for at forbedre unges og langtidslediges stilling på
arbejdsmarkedet med særlig fokus på kompetenceudvikling. Der tages yderligere
skridt til at fremme beskæftigelsesfrekvensen blandt ældre arbejdstagere bl.a.
ved at mindske mulighederne for tidlig tilbagetrækning. Der træffes
foranstaltninger til at øge den gældende pensionsalder i tråd med forhøjelsen
af den forventede levetid
4.           fortsat at styrke
konkurrencen på produkt- og tjenestemarkederne, især i detailsektoren, ved at
sikre en effektiv gennemførelse af den nye konkurrencelov og det nye program
til fremme af sund konkurrence. Adgangen til de kommunale indkøb af
tjenesteydelser bør åbnes yderligere ved hjælp af udbud, og der sikres
konkurrencemæssig neutralitet mellem private og offentlige virksomheder. Der
bør tages yderligere skridt til at sikre, at bøderne for overtrædelse af
konkurrencelovgivningen er tilstrækkeligt afskrækkende
5.           at videreføre bestræbelser på
at diversificere erhvervsstrukturen for at øge produktivitetsvæksten og den
eksterne konkurrenceevne - navnlig ved at fremskynde indførelsen af planlagte
foranstaltninger for at udvide innovationsgrundlaget, samtidig med at
lønudviklingen fortsat tilpasses produktivitetsudviklingen.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 312 final.
[4]               P7_TA(2012) 0048 og P7_TA(2012) 0047.
[5]               Rådets afgørelse 2012/238/EF af 26. april 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 154 final.
[8]               Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive
engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af
Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved hjælp
af den i fællesskab aftalte metode.
[9]               I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 3. april 2009 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for De Nederlandsche Bank (ECB/2009/8)

text:
               22.4.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 93/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING

   af 3. april 2009
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for De Nederlandsche Bank
   (ECB/2009/8)
   2009/C 93/01
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB’s Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union;

               (2)

               den 12. juli 2005 blev Josephus Andreas Nijhuis, registreret revisor og formand for direktionen for PricewaterhouseCoopers Accountants N.V. (»PWC«), i sin personlige egenskab, udnævnt som eksterne revisorer for De Nederlandsche Bank (DNB for regnskabsåret 2005 for et ikke nærmere bestemt tidsrum;

               (3)

               Josephus Andreas Nijhuis trådte tilbage fra PWC med virkning fra den 1. oktober 2008. Det er derfor nødvendigt for DNB at udnævne nye revisorer;

               (4)

               DNB ønsker at vælge PWC som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2008 til 2011,

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at PricewaterhouseCoopers Accountants N.V udnævnes til eksterne revisorer for De Nederlandsche Bank for regnskabsårene 2008 til 2011.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 3. april 2009.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB


Avis juridique important

|

31993H0163

93/163/EØF: Rådets henstilling af 15. marts 1993 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) for regnskabsåret 1991

EF-Tidende nr. L 069 af 20/03/1993 s. 0039 - 0039

RAADETS HENSTILLING af 15. marts 1993 om meddelelse af decharge  til Kommissionen for gennemfoerelsen af transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979)  (femte EUF) for regnskabsaaret 1991 (93/163/EOEF)RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER  HAR  - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig  artikel 206b, som henviser til anden AVS/EOEF-konvention, undertegnet i Lomé den 31. oktober 1979, som henviser til Raadets afgoerelse 80/1186/EOEF af 16. december 1980 om de oversoeiske landes og  territoriers associering med Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab  (1), som henviser til den interne aftale af 1979 om finansiering og forvaltning af Faellesskabets bistand   (2), undertegnet den 20. november 1979, saerlig artikel 29, stk. 3, som henviser til finansforordningen af 17. marts 1981 vedroerende Den Femte Europaeiske  Udviklingsfond  (3), saerlig artikel 66 til 70, som har gennemgaaet forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 1991 vedroerende  transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) samt Revisionsrettens  beretning vedroerende regnskabsaaret 1991 med Kommissionens tilhoerende svar  (4), som tager i betragtning, at der i henhold til artikel 29, stk. 3, i den interne aftale meddeles  Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af Den Europaeiske Udviklingsfond (1979)  (femte EUF) af Europa-Parlamentet efter henstilling fra Raadet, som tager i betragtning, at Kommissionens gennemfoerelse af alle transaktioner under Den Europaeiske  Udviklingsfond (1979) (femte EUF) i regnskabsaaret 1991 har vaeret tilfredsstillende, HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemfoerelsen af  transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) for regnskabsaaret 1991. Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. marts 1993. Paa Raadets vegne M. JELVED Formand


title: Rådets henstilling af 12. juli 2011 om Belgiens nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Belgiens opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014

text:
               15.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 209/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2011
   om Belgiens nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Belgiens opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014
   2011/C 209/01
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 3,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (2), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.

               (4)

               Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (5)

               Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (6)

               Den 15. april 2011 forelagde Belgien sin 2011-opdatering af stabilitetsprogrammet for perioden 2011-2014 og sit nationale reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (7)

               Belgien oplevede i tiåret før 2008 en solid årlig BNP-vækst på gennemsnitlig 2,3 %. Den globale økonomiske recession slog fuldt igennem i Belgien i 2009, og BNP faldt med 2,8 %. Recessionen har kun i begrænset omfang påvirket beskæftigelsen. Midlertidig nedsættelse af arbejdstiden og faldende arbejdsproduktivitet pr. time har fungeret som en buffer. I 2009 faldt beskæftigelsen med 0,4 %, hvorefter den atter steg i 2010. Ledigheden, som var på 7 % før recessionen, steg dog i 2010 til 8,3 %. Takket være den voksende verdenshandel var opsvinget i 2010 større end forventet med en BNP-vækst på 2,2 %. Som følge af de automatiske stabilisatorer og de diskretionære foranstaltninger, der blev truffet i kølvandet på krisen, steg det offentlige budgetunderskud fra 1,3 % af BNP i 2008 til 5,9 % i 2009.

               (8)

               Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for stabilitetsprogrammets budgetfremskrivninger, er plausibelt. Selv om det bygger på nogle lidt mindre gunstige vækstantagelser for 2011, er det overordnet set i overensstemmelse med Kommissionens tjenestegrenes seneste prognose fra foråret 2011. Efter at underskuddet i 2010 mod forventning ikke blev større end 4,1 %, er målet for stabilitetsprogrammets budgetstrategi at reducere underskuddet yderligere ved at nå ned på 3,6 % i 2011 og under referenceværdien på 3 % i 2012, som er den frist, Rådet har sat for at få nedbragt det uforholdsmæssigt store underskud. Den reduktion af underskuddet, som er planlagt for 2011, ser ud til at være realistisk, eftersom den er baseret på forholdsvis forsigtige økonomiske prognoser. Den finanspolitiske indsats forventes imidlertid at være på under de 0,75 % af BNP, som Rådet har anbefalet som en årlig gennemsnitlig indsats; dette gælder navnlig i 2011 og 2012, hvor den kun forventes at være på 0,4 % og 0,3 % af BNP i strukturelle termer. Desuden er underskudsmålene for 2012 og de efterfølgende år ikke understøttet af specifikke tilpasningsforanstaltninger. Endelig forventes den mellemfristede målsætning, som er et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP, ikke at blive nået i stabilitetsprogramperioden 2011-2014.

               (9)

               Eftersom der i 2010 blev opnået et bedre resultat end forventet, vil det være hensigtsmæssigt at sigte mod en mere ambitiøs reduktion af underskuddet i 2011 og en hurtigere opnåelse af tærsklen på 3 % af BNP end planlagt. Desuden vil det ikke være muligt at bringe det uforholdsmæssigt store underskud til ophør ved udgangen af 2012 og fortsat gøre fremskridt i retning af den mellemfristede målsætning, medmindre der træffes yderligere konsolideringsforanstaltninger. Eftersom skattebyrden, især på arbejdsindkomst, allerede er meget høj i Belgien, bør disse konsolideringsforanstaltninger især være udgiftsbaserede.

               (10)

               Den økonomiske og finansielle krise vendte den tidligere langvarige tendens til fald i den offentlige gæld. Gældskvoten, som havde været faldende siden 1993 (hvor den var på sit højeste med 134 % af BNP, hvorefter den faldt ind til den nåede 84 % af BNP i 2007), har været stigende siden 2008 og nåede ved udgangen af 2010 op på 96,8 % af BNP. Den høje offentlige gæld er fortsat en stor udfordring, navnlig fordi aldringen på lang sigt har større betydning for budgettet end i de fleste EU-lande, hvilket især skyldes en forholdsvis stor stigning i pensionsudgifterne, som vil lægge yderligere pres på de offentlige finanser. I stabilitetsprogrammet skitserer myndighederne en trestrenget strategi for at afbøde den forventede store stigning i de aldersrelaterede udgifter (reducere det offentlige gældniveau, øge beskæftigelses- og erhvervsfrekvensen og tilvejebringe et stærkt og solidarisk socialsikringssystem). Hvis der sikres tilstrækkeligt store primære overskud på mellemlang sigt og gennemføres en yderligere reform af det belgiske socialsikringssystem, navnlig pensionssystemet, burde det være muligt at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed at være høje.

               (11)

               En vigtig udfordring for Belgien, er at sikre en stabil og velfungerende finansiel sektor, der er i stand til at opfylde realøkonomiens behov for finansiel formidling. I de seneste to år har den belgiske finansielle sektor været hårdt ramt af finanskrisen, hvilket har resulteret i mindskede balancer, betydelig statsstøtte og en ændring af banktilsynet. Banksektorens finansielle situation er fortsat skrøbelig. Desuden er banksektoren i Belgien yderst koncentreret og relativt stor i forhold til økonomiens størrelse.

               (12)

               I 1996-loven om fremme af beskæftigelsen og forebyggende beskyttelse af konkurrenceevnen er det fastsat, at lønudviklingen i Belgien bør følge lønudviklingen i de tre nabolande (Frankrig, Tyskland og Nederlandene), således at lønomkostningerne holdes under kontrol. Ikke desto mindre har det med denne lov ikke være muligt at undgå en situation, hvor lønningerne i perioden 2005-2010 er steget hurtigere i Belgien end i de tre nabolande, selv om væksten i produktiviteten har været langsommere. Som følge heraf er enhedslønomkostningerne steget i et hurtigere tempo i Belgien end i dets nabolande og i forhold til gennemsnittet i euroområdet. Dette er særligt problematisk, fordi Belgien er specialiseret i varer med relativt lavt teknologiindhold og derfor er konfronteret med en kraftig konkurrence fra lande med lavere omkostninger. Selv om lønreglen bidrager til at sætte en ramme for lønforhandlingerne, kunne den forbedres ved, at der tages hensyn til forskelle i produktivitetsvækst, og ved, at der etableres et mere effektivt system til at gennemføre efterfølgende korrektioner, hvis målene ikke er nået.

               (13)

               Arbejdsmarkedet er kendetegnet af en række usmidigheder, som afholder personer fra at søge arbejde, nemlig: arbejdsløshedsunderstøttelse i en ubegrænset periode, høje effektive marginalskattesatser og en høj skattekile (især for lavtlønnede arbejdstagere) og fjernelse af de sociale bistandsydelser kombineret med høj beskatning ved genoptagelse af arbejde. Desuden eksisterer der adskillige muligheder for tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet for ældre arbejdstagere, som ansporer til at disse forlader arbejdsmarkedet, før de når den lovpligtige pensionsalder på 65 år. En yderligere reform af de aktive arbejdsmarkedspolitikker og en udvidelse heraf, således at de også omfatter personer over 50 år, vil kunne bidrage til at øge den samlede beskæftigelsesfrekvens og forbedre incitamenterne til at søge arbejde. Desuden vil det med yderligere reduktioner af arbejdsløshedsunderstøttelsens niveauer og varighed være muligt at give de yngre arbejdstagere større incitament til at søge ind på arbejdsmarkedet. Hvis adgangskriterierne for førtidspensionering gøres strengere, vil det anspore de ældre arbejdstagere til at blive i arbejdsstyrken og de ældre arbejdstagere, der i en periode har været uden arbejde, til at søge tilbage til arbejdsmarkedet. Endelig tegner de personer, som ikke er EU-statsborgere, sig for en beskæftigelsesfrekvens (40,9 %), der ligger langt under EU-gennemsnittet.

               (14)

               Den generelle skattebyrde på arbejde i Belgien er en af de højeste i EU; derfor vil en reduktion heraf bidrage til at gøre det mere attraktivt at arbejde. I betragtning af den betydelige konsolideringsindsats, der stadig skal gøres, skal der dog kompenseres herfor gennem tilsvarende forhøjelser af de mindst fordrejende afgifter, f.eks. på forbrug, eller gennem en omlægning til miljøvenlige afgifter. Belgien har meget lavere implicitte skatter på energi end nabolandene. Kombineret med den høje skattekile på arbejde er Belgien det EU-land, der har de laveste miljøafgifter i forhold til arbejdskraftbeskatningen. Det har medvirket til at skabe en situation, hvor man har både en høj arbejdsløshed og et relativt højt energiforbrug, hvilket gør det vanskeligere at realisere mål vedrørende beskæftigelse og energieffektivitet.

               (15)

               Priserne på mange varer og tjenesteydelser er generelt højere end i andre medlemsstater, hvilket afspejler et svagt konkurrencepres — specielt i detailsektoren og netværksindustrierne — og svage tilsynsrammer. I detailsektoren er adgangshindringerne og de operationelle restriktioner store. Især er der konkurrencebegrænsende forskrifter, som stadig begrænser åbningstiderne, beskytter etablerede virksomheder mod ny indtræden på markedet og hæmmer spredningen af nye forretningsmodeller og teknologier. Et almindeligt konkurrenceproblem i netværkssektoren i Belgien er de etablerede virksomheders stærke stilling og de store adgangshindringer i sammenligning med situationen i andre medlemsstater, hvilket betyder, at tidligere monopolhavere i disse sektorer stadig kan opnå højere profit ved at opkræve højere priser end det, der ville have været muligt på et konkurrencebaseret marked.

               (16)

               De belgiske myndigheder har afgivet en række tilsagn i forbindelse med europluspagten. Tilsagnene vedrører de fire områder i pagten. De fokuserer på foranstaltninger med henblik på at nedbringe underskuddet, holde energipriserne under kontrol og stimulere konkurrencen, kontrollere reallønsstigningerne, gennemføre tilsynsrammer for at overvåge den finansielle sektor og indføre foranstaltninger for at forhøje den faktiske pensionsalder. Der er imidlertid ingen oplysninger om de foranstaltninger, der vil blive truffet for at nå det nødvendige mål på det finanspolitiske område, og der er heller ingen oplysninger om, hvordan reallønsvæksten eller energipriserne vil kunne kontrolleres. Hvad angår førtidspensioneringsordningerne, er det ikke klart, hvorvidt og hvornår »generationspagten« vil blive revideret, og hvilke konkrete foranstaltninger en sådan revision ville føre til. Disse tilsagn er blevet vurderet og taget i betragtning i henstillingerne.

               (17)

               Kommissionen har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram, herunder tilsagnene i forbindelse med europluspagten. Den har taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Belgien og til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. På denne baggrund finder Kommissionen, at det bør være muligt at gennemføre en mere ambitiøs nedbringelse af underskuddet i 2011, og at der bør specificeres yderligere konsolideringsforanstaltninger for 2012 og tiden derefter. Der er behov for en yderligere reform af pensionssystemet for at forbedre de offentlige finansers langsigtede holdbarhed. Der bør også træffes yderligere tiltag for at styrke konkurrenceevnen, hjælpe folk i arbejde og omlægge skattebyrden fra arbejdsbeskatning til beskatning af forbrug og energi, samtidig med at der åbnes flere muligheder for investeringer og vækst i servicesektoren og netværksindustrierne.

               (18)

               På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til Rådets henstilling af 2. december 2009 i medfør af artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har Rådet undersøgt 2011-opdateringen af Belgiens stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse (3) afspejles især i henstillingens nr. 1) og 2),

         HENSTILLER, at Belgien i perioden 2011-2012 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1)

               Benytte sig af det nuværende økonomiske opsving til at fremskynde korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud. Med henblik herpå træffe de nødvendige specifikke foranstaltninger, navnlig på udgiftssiden, således at der i forbindelse med 2012-budgettet opnås en årlig finanspolitisk indsats i overensstemmelse med henstillingerne i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt stort underskud, hvilket vil medføre, at den offentlige gældskvote vil falde. Dette skulle bringe det offentlige underskud et godt stykke ned under referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2012. Sikre at der gøres fremskridt for at nå den mellemfristede målsætning med mindst 0,5 % af BNP om året.

               2)

               Tage skridt til at forbedre de offentlige finansers langsigtede holdbarhed. I overensstemmelse med rammerne for den trestrengede EU-strategi, bør der fokuseres på at begrænse de aldersrelaterede udgifter, især ved at forebygge tidlig tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet, således at den faktiske pensionsalder forhøjes markant. Foranstaltninger så som at kæde den lovpligtige pensionsalder sammen med forventet levetid kan overvejes.

               3)

               Sætte ind over for de strukturelle svagheder i den finansielle sektor, især ved at omstruktureringen af banker, som har brug for en tilstrækkeligt finansieret og rentabel forretningsmodel, færdiggøres.

               4)

               Tage skridt til at reformere lønforhandlings- og lønindekseringssystemet i samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national praksis, således at det sikres, at lønvæksten bedre afspejler udviklingen inden for arbejdsproduktiviteten og konkurrenceevnen.

               5)

               Forbedre arbejdsmarkedsdeltagelsen ved at reducere den høje skatte- og socialsikringsbyrde for de lavtlønnede på en budgetneutral måde, og ved at der indføres et system, hvor arbejdsløshedsydelserne gradvis sættes ned i takt med arbejdsløshedens varighed. Tage skridt til at omlægge skattebyrden fra beskatning af arbejde til beskatning af forbrug og at gøre skattesystemet mere miljøvenligt. Forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikkers effektivitet ved at man fokuserer visse foranstaltninger på ældre arbejdstagere og sårbare befolkningsgrupper.

               6)

               Indføre foranstaltninger til at styrke konkurrencen i detailsektoren gennem en reduktion af adgangshindringerne og de operationelle restriktioner; desuden indføre foranstaltninger til at styrke konkurrencen på elektricitets- og gasmarkedet, ved at der iværksættes en yderligere forbedring af effektiviteten hos de sektorspecifikke regulerings- og konkurrencemyndigheder.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 138 af 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Jf. artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

32003H0734

Kommissionens henstilling af 29. september 2003 om en fælles praksis for ændring af designet på den nationale forside af euromønter i omløb (meddelt under nummer K(2003) 3388)

EU-Tidende nr. L 264 af 15/10/2003 s. 0038 - 0039

Kommissionens henstillingaf 29. september 2003om en fælles praksis for ændring af designet på den nationale forside af euromønter i omløb(1)(meddelt under nummer K(2003) 3388)(Kun den engelske, den finske, den franske, den græske, den italienske, den nederlandske, den portugisiske, den spanske, den svenske og den tyske udgave er autentiske)(2003/734/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, ogsom tager følgende i betragtning:(1) I henhold til traktatens artikel 106, stk. 2, kan medlemsstaterne udstede mønter med forbehold af Den Europæiske Centralbanks godkendelse af omfanget heraf.(2) Rådet har i overensstemmelse med traktatens artikel 106, stk. 2, andet punktum, vedtaget harmoniserende foranstaltninger ved Rådets forordning (EF) nr. 975/98 af 3. maj 1998 om pålydende værdi og tekniske specifikationer for euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb(2), ændret ved forordning (EF) nr. 423/1999(3).(3) I henhold til artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen(4), ændret ved forordning (EF) nr. 2596/2000(5), er mønter denomineret i euro og cent, som opfylder denne pålydende værdi og disse tekniske specifikationer, de eneste mønter, der har status som lovligt betalingsmiddel i alle de "deltagende" medlemsstater, som disse er defineret i forordningen. Siden de blev sat i omløb den 1. januar 2002, har disse mønter været i omløb i hele euroområdet.(4) Det uformelle Økofin-Råd enedes på mødet i Verona i april 1996 om, at euromønterne skulle have en fælles europæisk bagside og en særlig national forside. De fælles design for de forskellige pålydende værdier blev valgt af medlemsstaternes stats- og regeringschefer på Det Europæiske Råd i Amsterdam i december 1997 efter en konkurrence udskrevet af Kommissionen. Designet på den nationale side på euromønterne blev vedtaget af den enkelte medlemsstat.(5) Rådet enedes den 23. november 1998 om, at "der bør fastsættes et moratorium på udstedelsen af jubilæumsmønter, som er bestemt til at sættes i omløb, i de første år med de nye sedler og mønter". Eurojubilæumsmønter er særlige mønter til at sættes i omløb og opfylder de tekniske specifikationer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 975/98, men det normale nationale forsidedesign erstattes af et andet nationalt design til minde om en specifik begivenhed eller person.(6) En aftalt fælles praksis for ændring af designet på den nationale forside af euromønter i omløb vil navnlig medvirke til at sikre, at de, der håndterer mønter i erhvervsmæssigt øjemed, og den brede offentlighed informeres i tilstrækkelig god tid inden fremtidige ændringer af denne art.(7) Medlemsstaterne er blevet hørt om den fælles praksis, der beskrives i denne henstilling, så der tages hensyn til deres forskellige nationale traditioner og præferencer på dette særlige område. Den fælles praksis giver medlemsstaterne tilstrækkelig frihed til at fastholde deres traditioner på dette felt.(8) Eurojubilæumsmønter til at sættes i omløb bør kun udstedes til minde om begivenheder eller personer af højeste relevans, eftersom sådanne mønter vil være i omløb i hele euroområdet. Mindre betydningsfulde temaer bør i stedet mindes i form af samlermønter, som ikke er bestemt til at sættes i omløb, og som nemt skal kunne skelnes fra mønter i omløb.(9) At begrænse udstedelsen af jubilæumsmønter til at sættes i omløb til en enkelt pålydende værdi svarer til gældende praksis i en række medlemsstater og danner en passende ramme for sådanne udstedelser. 2-euromønten er den mest egnede pålydende værdi til dette formål, primært på grund af møntens store diameter og dens tekniske karakteristika, som frembyder en passende beskyttelse mod forfalskning.(10) Visse begrænsninger i antallet af udstedte jubilæumsmønter til at sættes i omløb er nødvendige for at sikre, at disse mønter fortsat kun udgør en lille procentdel af det samlede antal 2-euromønter, der er i omløb. Samtidig bør udstedelseslofterne dog give mulighed for udstedelse af et tilstrækkeligt antal mønter til at sikre, at jubilæumsmønterne effektivt kan sættes i omløb, i det mindste i et vist tidsrum.(11) Fællesskabet har indgået monetære aftaler med Fyrstendømmet Monaco, Republikken San Marino og Vatikanstaten, som giver dem tilladelse til at udstede euromønter i et vist antal til at sættes i omløb. Den fælles praksis bør også gælde for mønter i omløb, der udstedes af disse stater,HENSTILLER:Artikel 1Ændring af den nationale side på normale euromønter i omløbUden at dette berører bestemmelserne i artikel 2 i denne henstilling, bør designet på den nationale forside af de mønter denomineret i euro eller i cent, der er i omløb, ikke ændres frem til udgangen af 2008 undtagen i tilfælde, hvor statsoverhovedet, der er afbildet på mønten, ændres. Inden udløbet af denne periode bør Kommissionen forberede en undersøgelse for at fastslå, om dette moratorium bør forlænges, eller om der skal indføres en ny praksis.Artikel 2Udstedelse af jubilæumsmønter i euro til at sættes i omløbFra og med 2004 skal jubilæumsmønter i euro til at sættes i omløb med et design på den nationale forside, der afviger fra den normale nationale forside af euromønter i omløb, udstedes under overholdelse af følgende regler:a) antallet af udstedelser bør begrænses til én pr. udstedende stat pr. år, uden at dette berører bestemmelserne i litra c), nr. i). Denne grænse gælder dog ikke for eventuelle jubilæumsmønter i euro til at sættes i omløb, der udstedes kollektivt af alle landene i euroområdetb) 2-euromønten bør være den eneste pålydende værdi, der anvendes til sådanne udstedelserc) det samlede antal mønter, der sættes i omløb ved hver udstedelse, bør ikke overstige det højeste af følgende to udstedelseslofter:i) 0,1 % af det samlede antal 2-euromønter, der er sat i omløb af alle de udstedende stater frem til begyndelsen af det år, der går forud for udstedelsesåret for jubilæumsmønten, idet dette udstedelsesloft dog hæves til 2,0 % af det samlede omløb af 2-euromønter i alle de udstedende stater, hvis udstedelsen sker til minde om en ægte verdensbegivenhed af stor symbolsk værdi; i så fald bør udstederen afholde sig fra at udstede en tilsvarende jubilæumsmønt til at sættes i omløb i løbet af de efterfølgende fire år og bør desuden begrunde valget af det hævede udstedelsesloft i forbindelse med de forhåndsunderretningsregler, der er fastsat i artikel 3, litra b)ii) 5,0 % af det samlede antal 2-euromønter, der er sat i omløb af den udstedende stat frem til begyndelsen af det år, der går forud for udstedelsesåret for jubilæumsmønten.Artikel 3Designet på den nationale side og offentliggørelse af fremtidige ændringerFølgende regler bør gælde for alle mønter denomineret i euro eller i cent, der er i omløb:a) i overensstemmelse med etableret praksis bør den nationale side have tolv stjerner omkring designet og årstegnetb) Kommissionen bør underrettes om påtænkte ændringer af designet på den nationale forside af euromønter senest seks måneder, inden mønterne udstedes; den forelægger alle udstedelser af jubilæumsmønter til at sættes i omløb, der overstiger udstedelsesloftet på 0,1 % i artikel 2, litra c), nr. i), for Det Økonomiske og Finansielle Udvalg til godkendelse.c) Al relevant information om nye design på den nationale forside vil blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.Artikel 4AdressaterDenne henstilling er rettet til Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik og Republikken Finland.Udfærdiget i Bruxelles, den 29. september 2003.På Kommissionens vegnePedro Solbes MiraMedlem af Kommissionen(1) Se også en meddelelse fra Kommission vedrørende denne henstilling i EUT C 247 af 15.10.2003.(2) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 6.(3) EFT L 52 af 27.2.1999, s. 2.(4) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1.(5) EFT L 300 af 29.11.2000, s. 2.