title: Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 20. december 2006 om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed og om berigtigelsesretten i forbindelse med den europæiske industris konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester

text:
               27.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 378/72

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS HENSTILLING

   af 20. december 2006
   om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed og om berigtigelsesretten i forbindelse med den europæiske industris konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester
   (2006/952/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 157,
   som henviser til forslag fra Kommissionen,
   som henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter høring af Regionsudvalget,
   som træffer afgørelse efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I artikel 1 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (3) (»charteret«) anerkendes den menneskelige værdigheds ukrænkelighed, og det fastsættes, at den skal respekteres og beskyttes. I chartrets artikel 24 fastsættes det, at børn har ret til den beskyttelse og omsorg, der er nødvendig for deres trivsel, og at barnets tarv skal komme i første række i alle handlinger vedrørende børn, uanset om de udføres af offentlige myndigheder eller private institutioner.

               (2)

               Den Europæiske Union bør orientere sin politiske virksomhed med henblik på at beskytte princippet om respekt for den menneskelige værdighed mod ethvert anslag.

               (3)

               Det er nødvendigt at indføre lovgivningsforanstaltninger på EU-plan vedrørende beskyttelse af mindreåriges fysiske, psykiske og moralske udvikling i forbindelse med det indhold, der udbydes af alle audiovisuelle tjenester og informationstjenester, og hindre mindreåriges adgang til upassende udsendelser eller tjenester for voksne.

               (4)

               Som følge af den stadige udvikling af nye informations- og kommunikationsteknologier er der et presserende behov for, at Fællesskabet sikrer en fuldstændig og hensigtsmæssig beskyttelse af borgernes interesser på området ved at sikre, dels at informationstjenesteydelser frit kan formidles og udveksles, og dels at indholdet er lovligt, respekterer princippet om den menneskelige værdighed og ikke skader mindreåriges integrerede udvikling.

               (5)

               Fællesskabet har allerede været aktivt på området for audiovisuelle tjenester og informationstjenester med henblik på at tilvejebringe de nødvendige forudsætninger for at kunne sikre den frie bevægelighed for fjernsynsudsendelser og andre informationstjenester under overholdelse af principperne om fri konkurrence samt ytrings- og informationsfrihed, men det bør gøre en mere målrettet indsats på området ved at vedtage foranstaltninger til beskyttelse af forbrugerne og bekæmpelse af enhver form for tilskyndelse til forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Sådanne foranstaltninger bør finde en balance mellem på den ene side beskyttelse af individuelle rettigheder og på den anden side ytringsfrihed, ikke mindst når det gælder medlemsstaternes ansvar for at definere begrebet tilskyndelse til had eller forskelsbehandling i overensstemmelse med deres nationale lovgivning og moralske værdier.

               (6)

               Rådets henstilling 98/560/EF af 24. september 1998 om udvikling af den europæiske industris konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og informationstjenester gennem fremme af nationale rammer, der tager sigte på at opnå en sammenlignelig og effektiv beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed (4), er den første retsakt på fællesskabsplan, der i sin betragtning (5) omhandler beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester, der stilles til rådighed for offentligheden, uanset distributionsmetoden. Artikel 22 i Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed (5) (»fjernsyn uden grænser-direktivet«) har allerede direkte behandlet spørgsmålet om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med tv- og radiospredning.

               (7)

               Det foreslås, at Rådet og Kommissionen bør være særlig opmærksomme på anvendelsen af denne henstilling i forbindelse med revision, forhandling eller indgåelse af nye partnerskabsaftaler eller samarbejdsprogrammer med tredjelande i betragtning af, at producenter, distributører og leverandører af audiovisuelt indhold og internetadgang har international karakter.

               (8)

               Ved beslutning nr. 276/1999/EF (6) vedtog Europa-Parlamentet og Rådet en flerårig EF-handlingsplan til fremme af en mere sikker anvendelse af internettet ved bekæmpelse af ulovligt og skadeligt indhold på globale net (»handlingsplanen for et sikrere internet«).

               (9)

               Ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1151/2003/EF (7) blev handlingsplanen for et sikrere internet forlænget med to år, og dens anvendelsesområde blev ændret til også at omfatte foranstaltninger til fremme af informationsudveksling og koordinering med de relevante aktører på nationalt plan samt særlige bestemmelser for tiltrædelseslandene.

               (10)

               I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (8) gøres der rede for visse retlige begreber, og visse aspekter harmoniseres, så man i forbindelse med informationssamfundstjenester får det fulde udbytte af principperne for det indre marked. En række bestemmelser i direktiv 2000/31/EF er også relevante for beskyttelsen af mindreårige og den menneskelige værdighed, herunder især artikel 16, stk. 1, litra e), der bestemmer, at medlemsstaterne og Kommissionen skal tilskynde til udarbejdelse af adfærdskodekser vedrørende beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed.

               (11)

               Medielandskabet, der er under stadig forandring som følge af nye teknologier og mediefornyelse, gør det nødvendigt at lære børn samt forældre, undervisere og lærere at anvende audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester effektivt.

               (12)

               Generelt er den audiovisuelle sektors selvregulering et effektivt supplerende, men ikke tilstrækkeligt middel til at beskytte mindreårige mod meddelelser med skadeligt indhold. Udviklingen af et europæisk audiovisuelt område baseret på ytringsfrihed og respekt for de borgerlige rettigheder bør hvile på løbende dialog mellem nationale og europæiske lovgivere, reguleringsmyndigheder, industrien, sammenslutninger, borgere og samfundet som sådant.

               (13)

               Under den offentlige høring vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 om ændring af Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv- spredningsvirksomhed (9), blev det foreslået, at behovet for at indføre foranstaltninger vedrørende mediekendskab skulle indgå i de emner, der omhandles i henstilling 98/560/EF.

               (14)

               Kommissionen tilskynder til samarbejde og udveksling af erfaringer og god praksis mellem eksisterende selvregulerende og samregulerende organer, der beskæftiger sig med evaluering eller klassificering af audiovisuelt indhold, uanset hvordan udbredelsen sker, for at gøre alle brugere, herunder især forældre, undervisere og lærere, i stand til at anmelde ulovligt indhold, og vurdere indholdet af audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester samt lovligt indhold, som kan skade mindreåriges fysiske eller psykiske udvikling.

               (15)

               Som foreslået under den offentlige høring vedrørende direktiv 97/36/EF bør berigtigelsesretten eller tilsvarende foranstaltninger finde anvendelse på online-medier under hensyntagen til det pågældende medies og den pågældende tjenestes særlige karakteristika.

               (16)

               I Rådets resolution af 5. oktober 1995 om kvinders og mænds image i reklamer og medier (10) opfordres medlemsstaterne og Kommissionen til at træffe passende foranstaltninger for at fremme et realistisk og forskelligartet billede af kvinders og mænds muligheder og kvalifikationer i samfundet.

               (17)

               Under behandlingen af forslaget til Rådets direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af kvinder og mænd i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser noterede Kommissionen sig, at den måde, hvorpå kønnene fremstilles i medier og reklamer, rejser vigtige spørgsmål om beskyttelse af mænds og kvinders værdighed, men konkluderede, at det på baggrund af andre grundlæggende rettigheder, herunder mediernes frihed og pluralisme, ikke var hensigtsmæssigt at behandle disse spørgsmål i det pågældende forslag, men at den skulle gøre stillingen op med hensyn til disse spørgsmål.

               (18)

               Det bør tilstræbes på nationalt plan at tilskynde sektoren for audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester til — under overholdelse af ytrings- og pressefriheden — at undgå og bekæmpe enhver forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering i disse medier og i alle reklamer, herunder i de nye reklameteknikker.

               (19)

               Denne henstilling omfatter den nye teknologiske udvikling og kompletterer henstilling 98/560/EF. Som følge af de teknologiske fremskridt omfatter dens anvendelsesområde de audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester, der stilles til rådighed for offentligheden via faste eller mobile elektroniske netværk.

               (20)

               Denne henstilling hindrer på ingen måde medlemsstaterne i at anvende deres forfatningsretlige bestemmelser og andre retsforskrifter samt deres retspraksis i forbindelse med ytringsfrihed —

         HENSTILLER AT:
   I.   Medlemsstaterne som led i bestræbelserne på at fremme udviklingen af sektoren for audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed inden for samtlige audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester ved:

               1.

               At påtænke indførelse i deres nationale lovgivning eller praksis af foranstaltninger for berigtigelsesretten eller tilsvarende foranstaltninger i forbindelse med online-medier under overholdelse af de nationale lovgivninger og forfatningsretlige bestemmelser, uden at dette udelukker muligheden for at tilpasse udøvelsen af denne ret under behørigt hensyn til de enkelte mediers særlige karakteristika.

               2.

               Med henblik på at tilskynde til ibrugtagning af teknologiske nyskabelser som supplement til og i overensstemmelse med eksisterende foranstaltninger af lovgivningsmæssig og anden art vedrørende radio- og tv-spredningstjenester og i tæt samarbejde med de berørte parter:

                           a)

                           at fremme foranstaltninger, der kan sætte mindreårige i stand til at anvende audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester på ansvarlig måde, navnlig ved at forældre, undervisere og lærere gøres mere bevidste om de nye tjenesters potentiale og om de relevante midler til beskyttelse af mindreårige, især gennem programmer for mediekendskab eller -uddannelse og f.eks. ved løbende uddannelse inden for skolernes undervisning

                           b)

                           hvor det er hensigtsmæssigt og nødvendigt, at fremme foranstaltninger, der gør det lettere at identificere og få adgang til kvalitetsindhold og -tjenester for mindreårige, også på undervisningsinstitutioner og offentlige steder

                           c)

                           at fremme foranstaltninger med henblik på at orientere borgerne bedre om de muligheder, internettet giver

                     Eksempler på mulige foranstaltninger for mediekendskab findes i bilag II.

               3.

               At fremme ansvarligheden hos fagfolk, formidlere og brugere, der beskæftiger sig med de nye kommunikationsmidler som f.eks. internettet ved:

                           a)

                           at tilskynde sektoren for audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester til under overholdelse af ytrings- og pressefriheden at undgå forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering i alle audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester, og til at bekæmpe en sådan forskelsbehandling

                           b)

                           at tilskynde til årvågenhed og anmeldelse af sider, der anses for ulovlige, jf. dog direktiv 2000/31/EF,

                           c)

                           at udarbejde en adfærdskodeks i samarbejde med fagfolk og reguleringsmyndigheder på nationalt og på fællesskabsplan;

               4.

               At fremme foranstaltninger for at bekæmpe alle ulovlige aktiviteter på internettet, der er skadelige for mindreårige, og for at gøre det til et sikrere medium; bl.a. kunne følgende foranstaltninger overvejes:

                           a)

                           at indføre et kvalitetsmærke for udbyderne, således at brugerne let kan se, om en bestemt udbyder er omfattet af en adfærdskodeks eller ej

                           b)

                           at oprette passende midler til anmeldelse af ulovlige og/eller mistænkelige aktiviteter på internettet.

         II.   Sektoren for audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester og andre berørte parter, at de:

               1.

               Træffer positive foranstaltninger til gavn for mindreårige, herunder initiativer, der kan lette deres adgang til audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester, samtidig med at potentielt skadeligt indhold undgås, f.eks. ved hjælp af filtreringssystemer. Sådanne foranstaltninger kan omfatte harmonisering gennem samarbejde mellem medlemsstaternes regulerende, selvregulerende og samregulerende organer og gennem udveksling af god praksis vedrørende f.eks. et system af fælles beskrivende symboler eller advarsler, der viser alderskategorien og/eller de indholdselementer, der ligger til grund for en bestemt aldersanbefaling, hvilket vil kunne hjælpe brugerne med at vurdere indholdet af audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester. Det kan f.eks. ske ved hjælp af de foranstaltninger, der beskrives i bilag III.

               2.

               Undersøger muligheden for at etablere filtre, der forhindrer internetadgang for data, der krænker den menneskelige værdighed.

               3.

               Træffer foranstaltninger med henblik på at styrke anvendelsen af mærkningssystemer for materiale, der formidles via internettet.

               4.

               Overvejer effektive midler til at undgå og bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, handicap, alder eller seksuel orientering i audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester og til at fremme et realistisk og forskelligartet billede af kvinders og mænds muligheder og kvalifikationer i samfundet.

         BEMÆRKER, AT KOMMISSIONEN:

               1.

               Har til hensigt, inden for rammerne af det flerårige fællesskabsprogram (2005-2008) om fremme af en sikrere brug af internettet og nye online-teknologier, at fremme oplysningsaktiviteter, som henvender sig til borgerne på europæisk plan, for ved hjælp af alle kommunikationsmidler at oplyse offentligheden om fordelene og de eventuelle risici ved internettet, om, hvordan det bruges ansvarligt og sikkert, om hvordan der indgives klager, og om hvordan forældrekontrol aktiveres. Specifikke kampagner kan rettes til målgrupper som f.eks. skoler, forældreforeninger og brugere.

               2.

               Har til hensigt at undersøge muligheden for at indføre et gratis europæisk telefonnummer eller udvide en eksisterende tjeneste for at bistå internetbrugerne ved at henvise dem til bestående klageordninger og oplysningskilder og give forældrene oplysninger om filtreringssoftwares effektivitet.

               3.

               Har til hensigt at undersøge muligheden for at støtte indførelsen af et generisk andenordensdomænenavn, som er forbeholdt kontrollerede websider, der forpligter sig til at respektere mindreårige og deres rettigheder, som f.eks. KID.eu.

               4.

               Fortsat opretholder en løbende, konstruktiv dialog med indholdsleverandørernes organisationer, forbrugerorganisationerne og alle berørte parter.

               5.

               Har til hensigt at fremme og støtte de selvregulerende institutioners sammenslutning i net og deres indbyrdes udveksling af erfaringer med henblik på at vurdere adfærdskodeksernes effektivitet og de metoder, der er baseret på selvregulering, for at sikre så høje standarder for beskyttelse af mindreårige som muligt.

               6.

               Har til hensigt på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne at forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen og effektiviteten af de foranstaltninger, der er omhandlet i denne henstilling, og at revidere henstillingen, hvis og når behovet måtte opstå.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2006

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BORRELL FONTELLES

            Formand

            På Rådets vegne

         J. KORKEAOJA

            Formand

      (1)  EFT C 221 af 8.9.2005, s. 87.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 7.9.2005 (EUT C 193 E af 17.8.2006, s. 217), Rådets fælles holdning af 21. september 2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Europa-Parlamentets holdning af 12.12.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EFT C 364 af 18.12.2000, s. 1.

      (4)  EFT L 270 af 7.10.1998, s. 48.

      (5)  EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF (EFT L 202 af 30.7.1997, s. 60).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 276/1999/EF af 25. januar 1999 om vedtagelse af en flerårig EF-handlingsplan til fremme af en mere sikker anvendelse af Internettet ved bekæmpelse af ulovligt og skadeligt indhold på globale net (EFT L 33 af 6.2.1999, s. 1). Senest ændret ved beslutning nr. 787/2004/EF (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 12).

      (7)  Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1151/2003/EF af 16. juni 2003 om ændring af beslutning nr. 276/1999/EF om vedtagelse af en flerårig EF-handlingsplan til fremme af en mere sikker anvendelse af internettet ved bekæmpelse af ulovligt og skadeligt indhold på globale net (EUT L 162 af 1.7.2003, s. 1).

      (8)  EFT L 178 af 17.7.2000, s. 1.

      (9)  EFT L 202 af 30.7.1997, s. 60.

      (10)  EFT C 296 af 10.11.1995, s. 15.

      BILAG I
      VEJLEDENDE RETNINGSLINJER FOR GENNEMFØRELSE PÅ NATIONALT PLAN AF FORANSTALTNINGER I NATIONAL LOVGIVNING ELLER PRAKSIS TIL SIKRING AF BERIGTIGELSESRETTEN ELLER TILSVARENDE FORANSTALTNINGER OVER FOR ONLINE-MEDIER
      Formålet er at indføre foranstaltninger i medlemsstaternes nationale lovgivning eller praksis med henblik på at sikre berigtigelsesretten eller tilsvarende foranstaltninger over for online-medier, under overholdelse af de nationale lovgivninger og forfatningsretlige bestemmelser, og uden at dette udelukker muligheden for at tilpasse denne ret under behørigt hensyn til de enkelte mediers særlige karakteristika.
      Udtrykket »medium« henviser til enhver kommunikationsteknik til online-spredning til offentligheden af redigerede oplysninger såsom aviser, tidsskrifter, radio, fjernsyn og webbaserede nyhedstjenester.
      Med forbehold af medlemsstaternes øvrige civilretlige, administrative og strafferetlige bestemmelser bør alle fysiske og juridiske personer uanset nationalitet, hvis legitime interesser, herunder navnlig — men ikke udelukkende — ære og rygte, er blevet krænket ved en påstand i en publikation eller en transmission, have ret til berigtigelse eller tilsvarende foranstaltninger. Medlemsstaterne bør sikre, at den faktiske udøvelse af berigtigelsesretten eller tilsvarende foranstaltninger ikke hindres af urimelige regler eller betingelser.
      Berigtigelsesretten eller tilsvarende foranstaltninger bør gælde over for audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester under en medlemsstats myndighed.
      Medlemsstaterne bør træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at indføre retten til berigtigelse eller tilsvarende foranstaltninger, og fastlægge den procedure, der skal gælde for udøvelsen heraf. De bør navnlig sikre, at fristen for udøvelse af berigtigelsesretten eller tilsvarende foranstaltninger er tilstrækkelig, og at de nærmere regler er af en sådan art, at denne ret eller disse foranstaltninger på passende måde kan udøves af fysiske eller juridiske personer, der er bosat eller etableret i andre medlemsstater.
      Berigtigelsesretten kan sikres ikke blot ved lovgivning, men også ved samregulering eller selvregulering.
      Berigtigelsesretten er en særlig velegnet klageform i online-miljøet i betragtning af muligheden for øjeblikkelig at reagere på de anfægtede oplysninger og den lethed, hvormed det rent teknisk er muligt at vedføje svarene fra de berørte personer. Dog bør berigtigelsen finde sted inden for en rimelig frist efter fremsættelsen af anmodningen herom samt på et tidspunkt og i en form, der er passende i forhold til den publikation eller transmission, anmodningen vedrører.
      Der bør fastsættes bestemmelser for, hvordan tvister om udøvelse af berigtigelsesretten eller tilsvarende foranstaltninger kan indbringes for domstolene eller tilsvarende uafhængige organer.
      En anmodning om anvendelse af berigtigelsesretten eller tilsvarende foranstaltninger kan afvises, hvis ansøgeren ikke har en legitim interesse i offentliggørelsen af en sådan berigtigelse, eller hvis berigtigelsen ville indebære en strafbar handling, udsætte indholdsudbyderen for civile søgsmål eller krænke den offentlige moral.
      Berigtigelsesretten står med forbehold af andre klageformer til rådighed for personer, hvis værdighed, ære, omdømme eller privatliv er blevet krænket i medierne.

      BILAG II
      Eksempler på mulige foranstaltninger for mediekendskab:

                  a)

                  Løbende uddannelse af undervisere og lærere i samarbejde med sammenslutninger til beskyttelse af børn i anvendelse af internettet som led i skolernes undervisning for at sikre konstant opmærksomhed på de eventuelle risici, der er forbundet med anvendelse af internettet og især af chatrooms og fora.

                  b)

                  Indførelse af specifik undervisning i internettet for børn fra en tidlig alder omfattende lektioner med adgang for forældrene.

                  c)

                  En integreret uddannelsesstrategi, der samordnes med undervisningsplanerne og undervisningsprogrammer om mediekendskab for at oplyse om, hvordan internettet anvendes ansvarligt.

                  d)

                  Tilrettelæggelse af nationale oplysningskampagner for borgerne under anvendelse af alle kommunikationsmidler for at oplyse om, hvordan internettet anvendes ansvarligt.

                  e)

                  Uddeling af informationsmateriale om de eventuelle risici, der er forbundet med anvendelse af internettet (»sikker surfing på internettet«, »frafiltrering af uønskede meddelelser«), og om oprettelse af hotlines, hvortil der kan sendes anmeldelser af eller klager over skadeligt eller ulovligt indhold.

                  f)

                  Passende foranstaltninger til oprettelse af telefonhotlines eller forbedring af deres kapacitet med henblik på at gøre det lettere at indgive klager og gøre det muligt at anmelde skadeligt eller ulovligt indhold.

      BILAG III
      Eksempler på mulige foranstaltninger, industrien og de berørte parter kan træffe for mindreårige:

                  a)

                  Systematisk stille et effektivt, opdaterbart og let anvendeligt filtreringssystem til rådighed for brugerne, når de tegner et abonnement hos en internetudbyder.

                  b)

                  Tilbyde adgang til tjenester, der særligt er beregnet på børn, og som er udstyret med automatiske filtreringssystemer, der drives af internetudbyderne og mobilselskaberne.

                  c)

                  Indføre incitamenter til en regelmæssigt opdateret beskrivelse af de tilbudte websteder for at gøre det lettere at klassificere webstederne og vurdere indholdet af dem.

                  d)

                  Udstyre alle søgemaskiner med bannere, der gør opmærksom på, at der findes oplysninger om både ansvarlig brug af internettet og oplysninger om telefonhotlines.


Avis juridique important

|

52004SC0824

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens konvergensprogram, 2004-2007  /* SEK/2004/0824 endelig udg. */

Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens konvergensprogram, 2004-2007(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [1] fastsætter, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. medlemsstater, der ikke har indført euroen, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen med henblik på en periodisk multilateral overvågning efter traktatens artikel 99.[1]  EFT L 209 af 2.8.1997. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.I overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet undersøge hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg nedsat efter traktatens artikel 114. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede konvergensprogrammer, der også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.De ti lande, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, er omfattet af en dispensation og deltager derfor endnu ikke i den fælles valuta. De har forpligtet sig til at forelægge deres konvergensprogrammer senest den 15. maj 2004 og en første opdatering ved udgangen af 2004.Sloveniens konvergensprogram for perioden 2004-2007 blev forelagt den 14. maj 2004. Kommissionen har foretaget en teknisk vurdering af programmet under hensyntagen til resultaterne af prognosen fra foråret 2004 og adfærdskodeksen [2] samt principperne i Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om en bedre samordning af finanspolitikken [3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:[2]  Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, der blev godkendt af Økofin-Rådet den 10.07.2001.[3]  KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.Slovenien forelagde den 14. maj 2004 sit første konvergensprogram gældende for perioden 2004-2007. Programmet sigter på tidlig optagelse i ERM II, senest ved udgangen af 2004, med henblik på indførelse af euroen i begyndelsen af 2007.Programmet er stort set i overensstemmelse med den reviderede adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form [4].[4]  Afgrænsningen af den offentlige sektor har hidtil ikke været bragt i fuld anvendelse, og der er behov for yderligere forbedring af regnskabsperiodiseringen.Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for konvergensprogrammet, er nedjusteret i forhold til det økonomiske førtiltrædelsesprogram fra 2003, men er fortsat noget mere optimistisk end Kommissionens prognoser fra foråret 2004 frem til 2005. Navnlig synes den forventede vækst i 2004 højt vurderet i forhold til det aktuelle prognosespænd. For resten af programperioden synes udviklingen i væksten - der nærmer sig og fra 2006 endog en smule overskrider den potentielle vækst, som af de nationale myndigheder skønnes til 3,7 % - plausibel og stemmer mere eller mindre overens med Kommissionens fremskrivninger. Fremskrivningen for inflationen, som forventes at nå 3,3 % i 2004 og stabilisere sig under 3,0 % ved udgangen af 2005, afslører ret positive forventninger til den fremtidige prisudvikling, hvorimod Kommissionens tjenestegrene har et mere forsigtigt syn på inflationsbegrænsningen.Det gradvise fald i inflationen, som begyndte i 2001, accelererede i andet halvår af 2003. Den årlige stigning i forbrugerpriserne nåede op på 4,6 % ved udgangen af året, hvilket svarer til et fald i det årlige gennemsnit til 5,7 % fra 7,5 % året før. Inflationen faldt fortsat i 2004, men i maj udgjorde inflationen i forbrugerpriserne udtrykt på årsbasis dog 3,9 %, en stigning på 0,3 procentpoint i forhold til den foregående måned. Inflationsbegrænsningens holdbarhed på længere sigt - med en inflation, som fortsat er noget høj med 4,7 % på 12-måneders glidende gennemsnitsbasis - bør dog styrkes. En god samordning af de økonomiske politikker anses for at være central for en holdbar inflationsbegrænsning. Løntilbageholdenhed og ændringer i lønindekseringen anses for at være af afgørende betydning for at understøtte inflationsbegrænsningen. Den nye lønjusteringsmetode for 2004-2005, der indfører fremadrettede indekseringsmekanismer - som er baseret på den forventede snarere end den faktiske indenlandske inflation og tager hensyn til forventningerne til EU-inflationen og omvekslingskursen mellem euroen og tolaren - skulle kunne dæmme op for lønstigninger og dermed lette inflationspresset. Den slovenske centralbank har prisstabilitet som hovedmålsætning og fører monetær politik i form af en kombination af rentepolitik og valutakursstyring. Siden 2003 er rentesatserne blevet nedsat med kumuleret 350 basispoints - resulterende i en kortfristet realrente på aktuelt ca. 2 % - hvorimod valutaens depreciering i forhold til euroen nu er bremset til ca. 0,1 % månedligt.Uden udtrykkeligt at henvise til stabilitets- og vækstpagten sigter programmet mod at nå en stabil budgetstilling tæt på balance. Med et forventet underskud på 0,9 % af BNP i 2007 opnås en budgetstilling tæt på balance ikke før ved slutningen af programperioden gennem en gradvis nedbringelse af det offentlige underskud. Med et noget langsommere tempo i den finanspolitiske konsolidering i forhold til førtiltrædelsesprogrammet fra 2003 sigter konvergensprogrammet først mod finanspolitisk konsolidering sidst i programperioden, da nedbringelsen af underskuddet er udsat til absolut sidst i programperioden, hvor tilpasningen hovedsagelig sker i form af en reduktion af udgiftskvoten.Konsolideringskursen forekommer troværdig, men er forholdsvis uambitiøs med hensyn til de fastlagte budgetmål. Konvergensprogrammet går ikke i detaljer, og navnlig mangler der oplysninger om de kvantitative virkninger af de planlagte budgetforanstaltninger. Sammenholdt med førtiltrædelsesprogrammet fra 2003 synes konsolideringsstrategien imidlertid i vidt omfang at være uændret. Der er planer om omlægning af de offentlige udgifter og indtægter for at øge budgetfleksibiliteten. Navnlig anses det for nødvendigt at skære de obligatoriske budgetudgifter ned for at kunne indfri de økonomiske forpligtelser i forbindelse med EU- og NATO-medlemskab, idet myndighederne synes at betragte de obligatoriske udgifter som en kilde til yderligere pres på budgettet, eftersom de tegner sig for mere end 80 % af budgettet. Regeringen har forpligtet sig til at opfylde målene gennem en gradvis nedbringelse af det konjunkturkorrigerede underskud, og den vil kun, hvis den er tvunget til det af omstændighederne, tillade de automatiske stabilisatorer at virke i begrænset omfang (omkring 0,2 % af BNP i henhold til gennemførelsesbestemmelserne for 2004-budgettet). Da det budgetterede underskud ligger lige under 2 % af BNP i perioden 2004-2005, er der muligvis ikke en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at undgå at overskride referenceværdien på 3 % af BNP, hvis myndighederne ikke har held til at begrænse effekten af de finanspolitiske stabilisatorer. Hvis det antages, at der vil kunne forekomme tilbageslag som følge af negative økonomiske udviklingstendenser som dem, der har forekommet inden for de seneste par år, vil budgetresultatet kunne blive værre end forventet.Den offentlige bruttogæld er forholdsvis lav og holder sig på dette niveau igennem hele programperioden. Gældskvoten steg i 2003 til 28,6 % af BNP. Med et vedholdende underskud på den primære saldo forventer regeringen en yderligere stigning i gældskvoten i de første to år, hvor den topper med 29,5 % af BNP i 2005. I 2007 forventes gældskvoten at falde til 28,4 % af BNP, da den nominelle BNP-vækst forventes at blive højere end renten, hvilket letter gældsstabiliseringen. Myndighederne mener endvidere, at forfaldstids- og valutastrukturen i gældsporteføljen er hensigtsmæssig, idet den langsigtede gældsbetjeningsprofil er lige fordelt over tid, og en voksende andel af gælden er denomineret i tolar og udlandsgælden hovedsagelig i euro.Programmet indeholder en kort oversigt over regeringens tidsplan for strukturreformerne, som fokuserer på at forbedre økonomiens konkurrenceevne ved at øge F&U-udgifternes andel af budgettet. Programmet bebuder desuden yderligere foranstaltninger for at understøtte den økonomiske vækst, f.eks. fremme af jobskabende investeringer og fjernelse af strukturelle stivheder på arbejdsmarkedet. Programmet kommer imidlertid ikke meget ind på de nærmere detaljer i omstruktureringsforløbet, og de politiske mål forekommer ret generelle og ledsages kun undtagelsesvis af nøje specificerede foranstaltninger. De budgetmæssige konsekvenser kan ikke kortlægges klart, da der ikke er gjort noget forsøg på at kvantificere de planlagte strukturreformer i fremskrivningerne af de vigtigste finanspolitiske aggregater.Slovenien risikerer at stå over for budgetmæssige ubalancer i forbindelse med at indfri omkostningerne som følge af befolkningens aldring. En omhyggelig gennemførelse af pensionsreformen og opbygning af et stabilt sundhedssystem samt sikringen af et tilstrækkelig stort overskud på den primære saldo er afgørende for at tilvejebringe holdbarhed i de offentlige finanser.Tabel: Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger>TABELPOSITION>På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling til Rådets udtalelse om Sloveniens konvergensprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens konvergensprogram, 2004-2007THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [5], særlig artikel 9, stk. 3,[5]  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [5. juli] 2004 gennemgik Rådet Sloveniens konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007. Programmet er i det store og hele i overensstemmelse med datakravene i den reviderede adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form.Den budgetstrategi, der ligger til grund for programmet, sigter mod at opnå sunde offentlige finanser udtrykt ved en budgetstilling tæt på balance. Med henblik herpå opererer programmet med en gradvis nedbringelse af underskuddet på statsfinanserne igennem den dækkede periode via en nedskæring af både indtægts- og udgiftskvoten på den primære saldo, sidstnævnte via begrænsninger i de obligatoriske udgifter. Ifølge denne tilpasningskurs vil underskuddet blive halveret gennem de næste fire år og nå ned på lige under 1 % af BNP i 2007. Selv om politikken er gearet efter en gradvis reduktion af det strukturelle underskud, agter myndighederne at lade de automatiske finanspolitiske stabilisatorer virke - om end i begrænset omfang - under ugunstige økonomiske betingelser.Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for programmet ud over 2005, synes at afspejle plausible vækstantagelser og forventer en BNP-vækst i faste priser, der ligger en smule over den potentielle vækst. For 2004 er antagelserne for væksten imidlertid ret gunstige. Inflationsfremskrivningerne synes at ligge i den lave ende af det aktuelle prognosespænd for 2004, men er derefter realistiske, forudsat at de økonomiske politikker fortsat samordnes med henblik på at reducere inflationen varigt.Underskuddet på statsfinanserne, som vil stige marginalt til 1,9 % af BNP i 2004 for derefter at falde gradvis til 0,9 % af BNP i 2007, ventes at holde sig under referenceværdien på 3 % af BNP i hvert af årene. De budgetmål, der er fastsat i programmet, er ikke tilstrækkelige til at sikre, at stabilitets- og vækstpagtens målsætning om en budgetstilling tæt på balance kan opfyldes; den mellemfristede målsætning vil ikke blive nået før hen imod slutningen af programperioden. Endvidere vil budgetresultatet kunne blive værre end forventet, især fordi negative makroøkonomiske faktorer - som et resultat af de optimistiske vækstudsigter for 2004, der er fremhævet ovenfor - kunne føre til udgiftsoverskridelser som dem, landet har oplevet tidligere. Budgetstillingen i programmet giver derfor muligvis ikke tilstrækkelig sikkerhedsmargen til at undgå overskridelse af referenceværdien på 3 % af BNP med normale makroøkonomiske fluktuationer, især ikke i de første år af programperioden.Den offentlige bruttogæld er forholdsvis lav og ventes at holde sig på dette niveau i fremtiden. Efter at stige til 29,5 % af BNP i 2005 ventes gældskvoten at falde til 28,4 % af BNP i 2007. Slovenien risikerer at stå over for budgetmæssige ubalancer i forbindelse med at indfri omkostningerne som følge af befolkningens aldring. En omhyggelig gennemførelse af pensionsreformen og opbygning af et stabilt sundhedssystem samt sikringen af et tilstrækkelig stort overskud på den primære saldo er afgørende for at tilvejebringe holdbarhed i de offentlige finanser.Centrale fremskrivninger fra Sloveniens konvergensprogram>TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

31983H0188

83/188/EØF: Rådets henstilling af 28. marts 1983 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den europæiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) for regnskabsåret 1981

EF-Tidende nr. L 109 af 26/04/1983 s. 0007 - 0007

++++  RAADETS HENSTILLING  af 28 . marts 1983  om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af transaktionerne under Den europaeiske Udviklingsfond ( 1979 ) ( femte EUF ) for regnskabsaaret 1981   ( 83/188/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER -  som henviser til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 206 b ,  som henviser til anden AVS/EOEF-konvention , undertegnet i Lomé den 31 . oktober 1979 ( 1 ) ,  som henviser til Raadets afgoerelse 80/1186/EOEF af 16 . december 1980 om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ( 2 ) ,  som henviser til den interne aftale af 1979 om finansiering og forvaltning af Faellesskabets bistand ( 3 ) , undertegnet den 20 . november 1979 , saerlig artikel 29 , stk . 3 ,  som henviser til finansforordningen af 17 . marts 1981 vedroerende Den femte europaeiske Udviklingsfond ( 4 ) , saerlig artikel 66 til 70 , og  som har gennemgaaet forvaltningsregnskabet og status pr . 31 . december 1981 vedroerende transaktionerne under Den europaeiske Udviklingsfond ( 1979 )  ( femte EUF ) samt Revisionsrettens beretning vedroerende regnskabsaaret 1981 med Kommissionens tilhoerende svar ( 5 ) ,  som tager i betragtning at der i henhold til artikel 29 i den interne aftale meddeles Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af Den europaeiske Udviklingsfond ( 1979 ) ( femte EUF ) efter fremgangsmaaden i artikel 206 i traktaten ,  som tager i betragtning , at Kommissionens gennemfoerelse af alle transaktioner under Den europaeiske Udviklingsfond ( 1979 ) ( femte EUF ) i regnskabsaaret 1981 har vaeret tilfredsstillende -  HENSTILLER  til Europa-Parlamentet , at det meddeler Kommissionen decharge for gennemfoerelsen af transaktionerne under Den europaeiske Udviklingsfond ( 1979 )  ( femte EUF ) for regnskabsaaret 1981 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 28 . marts 1983 .  Paa Raadets vegne  J . ERTL  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 347 af 22 . 12 . 1980 , s . 2 .  ( 2 ) EFT nr . L 361 af 31 . 12 . 1980 , s . 1 .  ( 3 ) EFT nr . L 347 af 22 . 12 . 1980 , s . 210 .  ( 4 ) EFT nr . L 101 af 11 . 4 . 1981 , s . 12 .  ( 5 ) EFT nr . C 344 af 31 . 12 . 1982 , s . 1 .


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 9. december 2011 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for eksterne statistikker (ECB/2011/24)

text:
               3.3.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 64/1

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
   af 9. december 2011
   om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for eksterne statistikker
   (ECB/2011/24)
   2012/C 64/01
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5.1 og 34.1, tredje led,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1), navnlig artikel 4, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Med henblik på at varetage sine opgaver har Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) brug for fyldestgørende og pålidelige eksterne statistikker, bestående af betalings- og kapitalbalancestatistik over for udlandet samt opgørelse af internationale valutareserver, som viser de vigtigste poster, der påvirker de monetære vilkår og valutamarkeder i euroområdet, og statistikker vedrørende grænseoverskridende forsendelser af eurosedler. Den Europæiske Centralbanks (ECB’s) krav til statistik på dette område er fastlaget i retningslinje ECB/2011/23 af 9. december 2011 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for eksterne statistikker (2).

               (2)

               ECB skal ifølge artikel 5.1, første punktum, i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) med støtte fra de nationale centralbanker indsamle den statistiske information, som er nødvendig for at udføre ESCB’s opgaver, enten fra de kompetente myndigheder, der ikke er nationale centralbanker, eller direkte fra de økonomiske enheder. ECB skal ifølge statuttens artikel 5.1, andet punktum, samarbejde om disse spørgsmål med EU-institutioner eller organer samt med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne eller tredjelande og med internationale organisationer. I henhold til artikel 5.2 skal de nationale centralbanker i videst muligt omfang udføre de opgaver, der er beskrevet i artikel 5.1.

               (3)

               Den nødvendige information for at opfylde ECB’s krav inden for eksterne statistikker, kan indsamles og/eller udarbejdes af kompetente myndigheder, der ikke er nationale centralbanker. Således kræver nogle af de opgaver, der skal varetages under hensyn til disse krav, et samarbejde mellem ECB eller de nationale centralbanker og sådanne kompetente myndigheder, i overensstemmelse med ESCB-statuttens artikel 5.1. I henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 skal medlemsstaterne organisere sig inden for statistikområdet og samarbejde med ESCB i fuldt omfang med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i medfør af ESCB-statuttens artikel 5.

               (4)

               Såfremt rapporteringsenhederne, i overensstemmelse med nationale regler og anerkendt praksis, rapporterer til andre kompetente myndigheder end de nationale centralbanker, skal disse myndigheder og deres respektive nationale centralbanker samarbejde med hinanden for at sikre, at ECB’s statistiske krav opfyldes. I Irland er Central Statistics Office og i Malta National Statistics Office ansvarlig for indsamling og bearbejdning af de nødvendige data inden for eksterne statistikker. For at opfylde ovennævnte statistiske krav skal Central Bank of Ireland og Central Statistics Office, og Central Bank of Malta og National Statistics Office, samarbejde med hinanden. Et sådant samarbejde bør omfatte fastlæggelsen af en permanent struktur for overførsel af data, medmindre dette allerede er opnået på grundlag af national lovgivning.

               (5)

               Vurderingen af kvaliteten af betalings- og kapitalbalancestatistik for euroområdet over for udlandet og opgørelsen af de internationale valutareserver skal udføres i overensstemmelse med ECB’s Kvalitetsramme for Statistik (Statistics Quality Framework). De nationale centralbanker skal, hvor det er hensigtsmæssigt, i samarbejde med andre kompetente myndigheder vurdere kvaliteten af de data, som de kompetente myndigheder bidrager med.

               (6)

               I medfør af artikel 3, litra a), i forordning (EF) nr. 2533/98 og det Europæiske System af Centralbankers offentlige forpligtelse vedrørende europæiske statistikker skal ESCB’s udvikling, udarbejdelse og formidling af europæiske statistikker baseres på principperne om upartiskhed, objektivitet, faglig uafhængighed, omkostningseffektivitet, statistisk fortrolighed, mindskelse af rapporteringsbyrden og høj produktionskvalitet.

               (7)

               Som følge af at retningslinje ECB/2011/23 ophæver retningslinje ECB/2004/15, er det derfor nødvendigt at erstatte henstilling ECB/2004/16 af 16. juli 2004 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for betalingsbalancestatistik og statistik over kapitalbalancen over for udlandet samt opgørelse af internationale valutareserver (3) —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   AFDELING I

      Definitioner

   I denne henstilling har begreberne »eksterne statistikker«, »betalingsbalance«, »kapitalbalancen over for udlandet« og »opgørelse af internationale valutareserver« samme betydning som angivet i artikel 1 i retningslinje ECB/2011/23.
   AFDELING II

      Overførsel af statistisk information til de nationale centralbanker

               1.

               I det omfang indsamling af eksterne statistikker er overdraget til denne henstillings adressater, skal disse sikre, at de relevante eksterne statistikker stilles rettidigt til rådighed for den pågældende nationale centralbank, således at sidstnævnte kan opfylde rapporteringskravene i henhold til artikel 2, 3, 5 og 6 i retningslinje ECB/2011/23.

               2.

               Informationen skal stilles til rådighed i en form, som opfylder ECB’s statistiske standarder og krav vedrørende eksterne statistikker, som fastsat i bilag I, II, III, IV og VI til retningslinje ECB/2011/23. Uden at ECB’s overvågningsopgave som nedfældet i bilag V til retningslinje ECB/2011/23 derved berøres, skal denne henstillings adressater overvåge kvaliteten og pålideligheden af statistisk information, som stilles til rådighed for den pågældende nationale centralbank.

         AFSNIT III

      Permanent samarbejde med de pågældende nationale centralbanker

   Denne henstillings adressater skal sammen med den pågældende nationale centralbank skriftligt udarbejde hensigtsmæssige bestemmelser vedrørende samarbejde med henblik på at sikre en permanent struktur for dataoverførsel, der opfylder ECB’s statistiske standarder og krav, medmindre samme resultat allerede er opnået på grundlag af national lovgivning.
   AFDELING IV

      Afsluttende bestemmelser

               1.

               Denne henstilling erstatter henstilling ECB/2004/16 fra den 1. juni 2014.

               2.

               Henvisninger til henstilling ECB/2004/16 skal forstås som henvisninger til denne henstilling.

               3.

               Denne henstilling er rettet til Central Statistics Office i Irland og National Statistics Office i Malta.

               4.

               Denne henstilling finder anvendelse fra den 1. juni 2014.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 9. december 2011.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB

      (1)  EFT L 318 af 27.11.1998, s. 8.

      (2)  EUT L 65 af 3.3.2012, s. 1.

      (3)  EUT C 292 af 30.11.2004, s. 21.


title: Kommissionens henstilling af 23. november 2011 om revision af mål i præstationsplanerne i henhold til Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010  EØS-relevant tekst

text:
               29.11.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 348/1

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 23. november 2011
   om revision af mål i præstationsplanerne i henhold til Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010
   (EØS-relevant tekst)
   2011/C 348/01
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
   under henvisning til Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 af 29. juli 2010 om en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner og om ændring af forordning (EF) nr. 2096/2005 om fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester (1), særlig artikel 13, stk. 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 om en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner og om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 2096/2005 om fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester fastsættes det, at medlemsstaten eller medlemsstaterne vedtager præstationsplaner for nationale eller for funktionelle luftrumsblokke, herunder bindende nationale mål eller mål for de funktionelle luftrumsblokke, hvormed der sikres overensstemmelse med præstationsmålene for Den Europæiske Union. Det fastsættes endvidere, at Kommissionen bør vurdere overensstemmelsen af de nationale og funktionelle luftrumsblokkes mål med præstationsmålene for Den Europæiske Union.

               (2)

               I henhold til artikel 13, stk. 3, i Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 kan Kommissionen beslutte at afgive en henstilling til den eller de berørte medlemsstater om at vedtage reviderede præstationsmål.

               (3)

               Den 29. juli 2010 udpegede Kommissionen i henhold til artikel 3 i Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 et evalueringsorgan, der skal bistå den ved gennemførelsen af præstationsordningen.

               (4)

               Præstationsmål for Den Europæiske Union for 2012 til 2014 blev vedtaget ved Kommissionens afgørelse 2011/121/EU (2) med henblik på opstilling af mål for nationale eller funktionelle luftrumsblokke. Disse mål vedrører de centrale præstationsområder miljø, kapacitet og omkostningseffektivitet. Men medlemsstaterne var ikke forpligtet til at fastsætte bindende mål for sikkerhed og miljø i den første referenceperiode.

               (5)

               Medlemsstaterne forelagde deres nationale planer for Kommissionen inden den 5. juli 2011, herunder forelagde Belgien og Luxembourg en plan i fællesskab. Danmark og Sverige forelagde en plan for Kommissionen om deres funktionelle luftrumsblok (dansk-svenske FAB). Belgien, Frankrig, Tyskland, Luxembourg, Nederlandene og Schweiz forelagde Kommissionen en plan om deres funktionelle luftrumsblok (FABEC).

               (6)

               I juli og august 2011 bistod præstationsvurderingsorganet Kommissionen ved vurderingen af præstationsplanerne for de nationale og funktionelle luftrumsblokke og forelagde en rapport om vurderingen for Kommissionen den 20. september 2011.

               (7)

               I præstationsvurderingsorganets vurderingsrapport blev der taget hensyn til de antagelser, der er fastsat i artikel 3 i afgørelse 2011/121/EU, oplysninger, som er offentligt tilgængelige eller tilgængelige hos Eurocontrol, og oplysninger, der blev stillet til rådighed af medlemsstaterne i præstationsplanerne for de nationale og funktionelle luftrumsblokke.

               (8)

               Under hensyn til de overordnede sikkerhedsmål byggede Kommissionens vurdering af præstationsplaner og –mål for de nationale og funktionelle luftrumsblokke på de kriterier, der er fastlagt i bilag III forordning (EU) nr. 691/2010, og nærmere bestemt den generelle situation i hver enkelt stat, jf. afsnit 1, litra b) i dette bilag. Der tages ikke alene hensyn til de præstationsmål, der kræves ved forordning (EU) nr. 691/2010, men også de andre præstationsindikatorer og -mål, som måtte være indeholdt i planer som følge af initiativer vedrørende nationale eller funktionelle luftrumsblokke.

               (9)

               Medlemsstaterne bør vedtage reviderede præstationsmål for nationale eller funktionelle luftrumsblokke og egnede foranstaltninger for at opfylde disse mål efter proceduren i artikel 13, stk. 4, i forordning (EU) nr. 691/2010.

               (10)

               Revisionen af kapacitetsmål bør tage højde for samspillet med og bistanden fra netforvalteren.

               (11)

               I henhold til artikel 13, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1794/2006 (3), bør medlemsstaterne senest den 1. november 2011 beregne enhedsrater for referenceperioden på grundlag af præstationsplanerne for de nationale eller de funktionelle luftrumsblokke, herunder mål for omkostningseffektivitet, der er opstillet i disse planer. Hvis reviderede mål for omkostningseffektivitet vedtages efter den 1. november 2011, bør enhedsrater for referenceperioden genberegnes ud fra de endeligt vedtagne mål for omkostningseffektivitet.

               (12)

               Efter offentliggørelsen af præstationsvurderingsorganets vurderingsrapport har en række medlemsstater allerede tilkendegivet, at de har til hensigt at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at vedtage reviderede præstationsmål i overensstemmelse med Kommissionens synspunkter, jf. henstillingen.

               (13)

               I forbindelse med vurderingen af de reviderede præstationsmål efter proceduren i artikel 14 i forordning (EU) nr. 691/2010 vil denne henstilling om fornødent blive taget i betragtning.

               (14)

               Kommissionen hørte de medlemsstaterne, som berøres af denne henstilling, i overensstemmelse med artikel 13, stk. 3, i forordning (EU) nr. 691/2010.

               (15)

               Foranstaltningerne i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for det Fælles Luftrum —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               1.

               Sigtet med denne henstilling er under henvisning til præstationsvurderingsorganets vurderinger og resultaterne af kontakterne, jf. stk. 5, at anmode medlemsstaterne om, hvis det viser sig nødvendigt og/eller hensigtsmæssigt, at vedtage reviderede præstationsmål for den nationale eller funktionelle luftrumsblok for at være i overensstemmelse med og yde et passende bidrag til at opfylde præstationsmålene for Den Europæiske Union, som er vedtaget ved afgørelse 2011/121/EU for 2012 til 2014 (i det følgende benævnt »referenceperioden«).

               2.

               Ud fra henstillingerne i præstationsvurderingsorganets vurderingsrapport finder Kommissionen, at:

                           a)

                           de kapacitetsmål, som Grækenland, Spanien, Østrig, Polen og Det Forenede Kongerige har fastsat i deres nationale planer, er ikke i overensstemmelse med og yder ikke et passende bidrag til at opfylde målene for Den Europæiske Union

                           b)

                           de kapacitetsmål, som Belgien, Tyskland, Frankrig, Luxembourg og Nederlandene har fastsat i deres plan for den funktionelle luftrumsblok (FABEC) er ikke i overensstemmelse med og yder ikke et passende bidrag til opfyldelsen af målene for Den Europæiske Union

                           c)

                           de omkostningseffektivitetsmål, som Bulgarien, Tjekkiet, Tyskland, Estland, Irland, Spanien (for dets kontinentale overflyvningsafgiftszone), Frankrig, Italien, Cypern, Letland, Ungarn, Malta, Østrig, Portugal, Finland, Rumænien, Slovenien, Slovakiet, Sverige og Det Forenede Kongerige har fastsat i deres nationale planer, er ikke i overensstemmelse med og yder ikke et passende bidrag til opfyldelsen af målene for Den Europæiske Union.

               3.

               I forbindelse med vedtagelsen af reviderede præstationsmål anmodes de berørte medlemsstater om at sikre, at henstillingerne i præstationsvurderingsorganets vurderingsrapport tages i betragtning.
               Idet der er taget hensyn til de nærmere omstændigheder i hver medlemsstat:

                           a)

                           bør Grækenland, Spanien, Polen, Østrig og Det Forenede Kongerige forbedre deres kapacitetsmål for senest i 2014 at nå eller ligge lavere end følgende referenceværdier (værdierne er beregnet af Eurocontrol og anvendes i præstationsvurderingsorganets vurderingsrapport):

                                       —

                                       Grækenland: en gennemsnitlig forsinkelse på 0,26 minut pr. flyvning

                                       —

                                       Spanien: en gennemsnitlig forsinkelse på 0,31 minut pr. flyvning

                                       —

                                       Polen: en gennemsnitlig forsinkelse på 0,26 minut pr. flyvning

                                       —

                                       Østrig: en gennemsnitlig forsinkelse på 0,23 minut pr. flyvning

                                       —

                                       Det Forenede Kongerige: en gennemsnitlig forsinkelse på 0,27 minut pr. flyvning.

                           b)

                           bør Belgien, Tyskland, Frankrig, Luxembourg og Nederlandene forbedre kapacitetsmålet for FABEC for senest i 2014 at nå eller ligge lavere end referenceværdien på 0,4 minut i gennemsnitlig forsinkelse pr. flyvning

                           c)

                           bør medlemsstater, der er nævnt i stk. 2, litra c), udnytte enhver mulighed for yderligere at forbedre omkostningseffektivitetsmålene i præstationsplaner for den nationale eller funktionelle luftrumsblok i referenceperioden især med hensyn til udvikling af den generelle situation, mindskelse af kapitalomkostninger og omkostninger til støttetjenester (andre omkostninger end til flyvekontroltjenesten) produktivitetsstigning og rationalisering af investeringer i forbindelse med oprettelsen af funktionelle luftrumsblokke

                           d)

                           bør Tjekkiet, Tyskland, Estland, Irland, Spanien, Frankrig, Malta, Østrig, Slovakiet, Finland og Det Forenede Kongerige gennemgå forudsætningerne for risikotillægget og følgelig egenkapitalforrentningen og begrunde de betydelige stigninger i kapitalomkostningerne

                           e)

                           bør Bulgarien, Tjekkiet, Estland, Frankrig, Italien, Letland, Ungarn, Malta, Portugal, Rumænien, Slovenien, Slovakiet, Finland og Det Forenede Kongerige genoverveje omfanget af og behovet for investeringer, der er nødvendige for at opfylde præstationsmålene i referenceperioden, under hensyntagen til de muligheder for at rationalisere disse med funktionelle luftrumsblokke eller regionale projekter.

               4.

               Foruden de henstillinger, der er omhandlet i stk. 3:

                           a)

                           anmodes medlemsstaterne om i deres præstationsplaner for den nationale eller funktionelle luftrumsblok at angive investeringernes bidrag til og indvirkning på præstationsmål i referenceperioden med henvisning til forretningskoncepter og/eller cost benefit-analyser og beskrive disses relevans for den europæiske ATM-masterplan, navnlig for så vidt angår gennemførelsen af den første gennemførelsespakke (IP1). Disse oplysninger skal være i overensstemmelse med oplysningerne i luftfartstjenesteudøvernes forretningsplaner som specificeret i litra b) i punkt 2.2 i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2096/2005 (4)

                           b)

                           anmodes medlemsstaterne om at forelægge antagelser og begrundelser for fastsættelse af omkostninger, som kan anses for at være ukontrollable i henhold til artikel 11a, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1794/2006, med henblik på at lette de nødvendige tilpasninger ved udgangen af referenceperioden

                           c)

                           anmodes medlemsstaterne i en funktionel luftrumsblok, der ikke har vedtaget en præstationsplan med mål for den funktionelle luftrumsblok, om sammen med præstationsvurderingsorganet til orientering at forelægge Kommissionen de overordnede præstationsmål, som fremhæver overensstemmelse mellem den funktionelle luftrumsbloks præstationsmåls og præstationsmålene for Den Europæiske Union som nævnt i artikel 5, stk. 3, i forordning (EU) nr. 691/2010.

               5.

               Kommissionen har i samråd med Præstationsvurderingsorganet til hensigt at følge op på denne henstilling gennem bilaterale og/eller multilaterale kontakter med medlemsstaterne.

               6.

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. november 2011.

            På Kommissionens vegne

         Siim KALLAS

            Næstformand

      (1)  EUT L 201 af 3.8.2010, s. 1.

      (2)  EUT L 48 af 23.2.2011, s. 16.

      (3)  EUT L 341 af 7.12.2006, s. 3.

      (4)  EUT L 335 af 21.12.2005, s. 13.


Avis juridique important

|

31998H0316

98/316/EF: Rådets henstilling af 1. maj 1998 i overensstemmelse med traktatens artikel 109 J, stk. 2

EF-Tidende nr. L 139 af 11/05/1998 s. 0021 - 0027

RÅDETS HENSTILLING af 1. maj 1998 i overensstemmelse med traktatens artikel 109 J, stk. 2 (98/316/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 109 J, stk. 2,som henviser til henstilling fra Kommissionen,som henviser til beretning fra Kommissionen,som henviser til beretning fra Det Europæiske Monetære Institut,som henviser til udtalelse af Europa-Parlamentet (1), ogsom tager følgende i betragtning:(1) Proceduren og tidsplanen for beslutningerne om overgang til tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) er fastsat i traktatens artikel 109 J; Rådet besluttede den 13. december 1996 i Dublin i sin sammensætning af stats- og regeringscheferne, at et flertal af medlemsstaterne ikke opfyldte de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta, at Fællesskabet ikke ville gå over til tredje fase af ØMU i 1997, og at proceduren i artikel 109 J, stk. 4, burde anvendes så hurtigt som muligt i 1998; i henhold til artikel 109 J, stk. 4, indledes den tredje fase af ØMU den 1. januar 1999, hvis datoen for indledning af tredje fase ikke er blevet fastsat ved udgangen af 1997;(2) i overensstemmelse med artikel 109 J, stk. 4, skal fremgangsmåden i denne artikels stk. 1 og 2, med undtagelse af stk. 2, andet led, gentages;(3) traktatens artikel 109 J, stk. 1, fastsætter, at de beretninger, der udarbejdes af Kommissionen og Det Europæiske Monetære Institut (EMI) skal omfatte en undersøgelse af, hvorvidt hver medlemsstats nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, er forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med statutten for Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB), og at det i beretningerne ligeledes skal undersøges, om der er opnået en høj grad af vedvarende konvergens ved, at hver medlemsstat har opfyldt følgende kriterier, der er nævnt i de fire led i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- en høj grad af prisstabilitet; dette vil fremgå af en inflationstakt, som ligger tæt op ad inflationstakten i de højst tre medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet- holdbare offentlige finanser; dette vil fremgå af, at medlemsstaten har opnået en offentlig budgetstilling, der ikke udviser et uforholdsmæssigt stort underskud som fastslået i henhold til artikel 104 C, stk. 6- overholdelse af de normale udsvingsmargener i Det Europæiske Monetære Systems valutakursmekanisme i mindst to år uden devaluering over for andre medlemsstaters valutaer- den varige karakter af den konvergens, medlemsstaten har opnået, samt af dens deltagelse i Det Europæiske Monetære Systems valutakursmekanisme, som afspejlet i de langfristede rentesatser.Disse fire kriterier og de relevante tidsrum, de skal overholdes i, er præciseret nærmere i protokol nr. 6 til traktaten; Kommissionens og EMI's beretninger skal også omhandle ecuens udvikling, resultaterne af markedsintegrationen, situationen for og udviklingen i betalingsbalancens løbende poster og en redegørelse for udviklingen i enhedslønomkostningerne og andre prisindeks;(4) i overensstemmelse med traktatens artikel 109 J, stk. 2, første led, vurderer Rådet på grundlag af disse beretninger, om hver enkelt medlemsstat opfylder de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta, og anbefaler sine konklusioner til Rådet i dets sammensætning af stats- og regeringscheferne, der efter høring af Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 109 J, stk. 4, skal bekræfte, hvilke medlemsstater der opfylder de nødvendige betingelser for indførelse af den fælles valuta;(5) medlemsstaternes nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, skal, hvis det er nødvendigt, tilpasses med henblik på at sikre forenelighed med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten; disse tilpasninger skal sikre forenelighed med traktaten senest ved oprettelsen af ESCB; Kommissionens og EMI's beretninger giver en detaljeret vurdering af, om hver medlemsstats lovgivning er forenelig med traktatens artikel 107 og 108 og med ESCB-statutten; processen med tilpasning af den nationale lovgivning var endnu ikke afsluttet i Spanien, Frankrig, Luxembourg og Østrig på det tidspunkt, hvor Kommissionen og EMI forelagde deres beretninger; siden er den nødvendige lovgivning blevet vedtaget i Spanien og i Østrig; Luxembourg og Frankrig har taget alle nødvendige skridt for at gøre deres nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten;(6) i overensstemmelse med artikel 1 i protokol nr. 6 til traktaten betyder kriteriet vedrørende prisstabilitet som nævnt i traktatens artikel 109 J, stk. 1, første led, at en medlemsstat har en holdbar prisudvikling og en gennemsnitlig inflationstakt, som betragtet i en periode på et år før undersøgelsen ikke overstiger inflationstakten i de højst tre medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, med mere end 1,5 procentpoint; for så vidt angår kriteriet vedrørende prisstabilitet måles inflationen ved de harmoniserede forbrugerprisindekser, der er defineret i forordning (EF) nr. 2494/95 (2); med henblik på at vurdere prisstabilitetskriteriet er en medlemsstats inflation blevet målt ved den procentvise ændring i det aritmetiske gennemsnit af tolv månedlige indekser i forhold til det aritmetiske gennemsnit af tolv månedlige indekser for den foregående periode; i det år, der sluttede i januar 1998, var de tre medlemsstater, der nåede de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, Frankrig, Irland og Østrig med inflationsrater på henholdsvis 1,2 %, 1,2 % og 1,1 %; der blev i Kommissionens og EMI's beretninger anvendt en referenceværdi, der er beregnet som det simple aritmetiske gennemsnit af inflationstakterne i de tre medlemsstater, der opnåede de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, plus 1,5 procentpoint; referenceværdien i det år, der sluttede i januar 1998, var 2,7 %;(7) i overensstemmelse med artikel 2 i protokol nr. 6 til traktaten betyder kriteriet vedrørende den offentlige budgetstilling som nævnt i traktatens artikel 109 J, stk. 1, andet led, at medlemsstaten på tidspunktet for Rådets igangværende vurdering ikke er omfattet af en rådsafgørelse som omhandlet i traktatens artikel 104 C, stk. 6, om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud;(8) i overensstemmelse med artikel 5 i protokol nr. 6 til traktaten tilvejebringer Kommissionen de statistiske data, der skal bruges til at vurdere opfyldelsen af konvergenskriterierne; Kommissionen tilvejebragte data med henblik på forberedelsen af denne henstilling; budgetdataene blev tilvejebragt af Kommissionen, efter at medlemsstaterne inden den 1. marts 1998 havde foretaget indberetninger i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 3605/93 (3);(9) i anden fase af ØMU har Irland og Luxembourg ikke været omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud; ved beslutning af 27. juni 1996 efter artikel 104 C, stk. 12, ophævede Rådet sin tidligere afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud i Danmark; ved beslutninger af 30. juni 1997 efter artikel 104 C, stk. 12, ophævede Rådet sine tidligere afgørelser om et uforholdsmæssigt stort underskud i Nederlandene og Finland; ved beslutninger af 1. maj 1998 efter artikel 104 C, stk. 12, ophævede Rådet sine tidligere afgørelser om et uforholdsmæssigt stort underskud i Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien, Østrig, Portugal, Sverige og Det Forenede Kongerige;(10) i overensstemmelse med artikel 3 i protokol nr. 6 til traktaten betyder kriteriet vedrørende deltagelse i Det Europæiske Monetære Systems valutakursmekanisme som nævnt i traktatens artikel 109 J, stk. 1, tredje led, at en medlemsstat har overholdt de normale udsvingsmargener i Det Europæiske Monetære Systems valutakursmekanisme uden alvorlige spændinger i mindst de seneste to år før undersøgelsen; medlemsstaten må især ikke i samme periode på eget initiativ have devalueret sin valutas bilaterale centralkurs over for en anden medlemsstats valuta; Kommissionen og EMI har ved vurderingen af opfyldelsen af dette kriterium i deres beretninger undersøgt toårsperioden indtil udgangen af februar 1998 og har taget hensyn til den beslutning, medlemsstaternes ministre og centralbankchefer traf i august 1993 om midlertidigt at udvide udsvingsgrænserne inden for valutakursmekanismen fra ± 2,25 % til ± 15 % omkring de bilaterale centralkurser;(11) i overensstemmelse med artikel 4 i protokol nr. 6 til traktaten betyder kriteriet vedrørende konvergens i rentesatserne som nævnt i traktatens artikel 109 J, stk. 1, fjerde led, at en medlemsstat over en periode på et år før undersøgelsen har haft en gennemsnitlig langfristet nominel rentesats, som ikke overstiger den tilsvarende rentesats i de højst tre medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, med mere end 2 procentpoint; for så vidt angår kriteriet vedrørende konvergens i rentesatserne, blev der anvendt sammenlignelige rentesatser for tiårige benchmark-statsobligationer; med henblik på at vurdere opfyldelsen af rentekriteriet blev der i Kommissionens og EMI's beretninger anvendt en referenceværdi, der er beregnet som det simple aritmetiske gennemsnit af de lange rentesatser i de tre medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, plus 2 procentpoint; referenceværdien i tolvmånedersperioden indtil udgangen af januar 1998 var 7,8 %;(12) Det Forenede Kongerige har i overensstemmelse med punkt 1 i protokol nr. 11 til traktaten meddelt Rådet, at det ikke agter at gå over til tredje fase af ØMU den 1. januar 1999; som følge af denne meddelelse gælder bestemmelserne i punkt 4-9 i protokol nr. 11 for Det Forenede Kongerige, såfremt og så længe Det Forenede Kongerige ikke er gået over til tredje fase;(13) Danmark har i overensstemmelse med punkt 1 i protokol nr. 12 til traktaten og den afgørelse, som stats- og regeringscheferne traf i Edinburgh i december 1992, meddelt Rådet, at det ikke vil deltage i tredje fase af ØMU; som følge af denne meddelelse gælder for Danmark alle de artikler og bestemmelser i traktaten og i ESCB-statutten, hvori der henvises til en dispensation;(14) som følge af ovennævnte meddelelser er det ikke nødvendigt, at Rådet foretager en vurdering i henhold til artikel 109 J, stk. 2, for Danmark og Det Forenede Kongerige;(15) på grundlag af disse henstillinger bekræfter Rådet i sin sammensætning af stats- og regeringscheferne, hvilke medlemsstater der opfylder de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta,HAR ANBEFALET FØLGENDE:AFSNIT 1 VURDERINGER Artikel 1 Belgien I Belgien er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med statutten for Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB).For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Belgien i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,4 %, hvilket er under referenceværdien- Belgien er ikke omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Belgien har deltaget i valutakursmekanismen i de sidste to år; i den periode har den belgiske franc (BEF) ikke været udsat for alvorlige spændinger, og Belgien har ikke på eget initiativ devalueret BEF's bilaterale centralkurs over for andre medlemsstaters valutaer- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rentesats i Belgien i gennemsnit på 5,7 %, hvilket er under referenceværdien.Belgien har opnået en høj grad af vedvarende konvergens, når der henses til alle fire kriterier.Belgien opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 2 Tyskland I Tyskland er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Tyskland i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,4 %, hvilket er under referenceværdien- Tyskland er ikke omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Tyskland har deltaget i valutakursmekanismen i de sidste to år; i den periode har den tyske mark (DEM) ikke været udsat for alvorlige spændinger, og Tyskland har ikke på eget initiativ devalueret DEM's bilaterale centralkurs over for andre medlemsstaters valutaer- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rentesats i Tyskland i gennemsnit på 5,6 %, hvilket er under referenceværdien.Tyskland har opnået en høj grad af vedvarende konvergens, når der henses til alle fire kriterier.Tyskland opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 3 Grækenland I Grækenland er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Grækenland i det år, der sluttede i januar 1998, på 5,2 %, hvilket er over referenceværdien- Rådet vedtog den 26. september 1994 en afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud i Grækenland, og denne afgørelse er ikke blevet ophævet- Grækenlands valuta deltog ikke i valutakursmekanismen i toårsperioden indtil udgangen af februar 1998; i denne periode har den græske drakme (GRD) været relativt stabil i forhold til valutaerne i valutakursmekanismen, men den har i perioder været ude for spændinger, der er blevet modvirket af midlertidige forhøjelser af de indenlandske rentesatser og af intervention på valutamarkederne. GRD indtrådte i valutakursmekanismen i marts 1998- i det år, der sluttede i januar 1998, lå de langfristede rentesatser i Grækenland i gennemsnit på 9,8 %, hvilket er over referenceværdien.Grækenland opfylder ingen af konvergenskriterierne i de fire led i artikel 109 J, stk. 1.Grækenland opfylder derfor ikke de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 4 Spanien I Spanien er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Spanien i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,8 %, hvilket er under referenceværdien- Spanien er ikke omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Spanien har deltaget i valutakursmekanismen i de sidste to år; i den periode har den spanske peseta (ESP) ikke været udsat for alvorlige spændinger, og Spanien har ikke på eget initiativ devalueret ESP's bilaterale centralkurs over for andre medlemsstaters valutaer- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rentesats i Spanien i gennemsnit på 6,3 %, hvilket er under referenceværdien.Spanien har opnået en høj grad af vedvarende konvergens, når der henses til alle fire kriterier.Spanien opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 5 Frankrig I Frankrig er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Frankrig i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,2 %, hvilket er under referenceværdien- Frankrig er ikke omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Frankrig har deltaget i valutakursmekanismen i de sidste to år; i den periode har den franske franc (FRF) ikke været udsat for alvorlige spændinger, og Frankrig har ikke på eget initiativ devalueret FRF's bilaterale centralkurs over for andre medlemsstaters valutaer- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rentesats i Frankrig i gennemsnit på 5,5 %, hvilket er under referenceværdien.Frankrig har opnået en høj grad af vedvarende konvergens, når der henses til alle fire kriterier.Frankrig opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 6 Irland I Irland er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Irland i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,2 %, hvilket er under referenceværdien- i anden fase af ØMU har Irland ikke været omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Irland har deltaget i valutakursmekanismen i de sidste to år; i den periode har det irske pund (IEP) ikke været udsat for alvorlige spændinger, og IEP's bilaterale centralkurs har ikke været devalueret over for andre medlemsstaters valutaer; den 16. marts 1998 blev IEP's bilaterale centralkurs opskrevet med 3 % i forhold til alle de øvrige valutaer i valutakursmekanismen på de irske myndigheders anmodning- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rentesats i Irland i gennemsnit på 6,2 %, hvilket er under referenceværdien.Irland har opnået en høj grad af vedvarende konvergens, når der henses til alle fire kriterier.Irland opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 7 Italien I Italien er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Italien i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,8 %, hvilket er under referenceværdien- Italien er ikke omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Italien genindtrådte i valutakursmekanismen i november 1996; i perioden fra marts 1996 til november 1996 apprecierede den italienske lire (ITL) over for valutaerne i valutakursmekanismen; siden ITL's genindtræden i valutakursmekanismen har den ikke været udsat for alvorlige spændinger, og Italien har ikke på eget initiativ devalueret ITL's bilaterale centralkurs over for andre medlemsstaters valutaer- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rentesats i Italien i gennemsnit på 6,7 %, hvilket er under referenceværdien.Italien opfylder konvergenskriterierne i artikel 109 J, stk. 1, første, andet og fjerde led; med hensyn til kriteriet i artikel 109 J, stk. 1, tredje led, har ITL, skønt den først genindtrådte i valutakursmekanismen i november 1996, udvist tilstrækkelig stabilitet i de sidste to år. Af disse grunde har Italien opnået en høj grad af vedvarende konvergens.Italien opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 8 Luxembourg Luxembourg har taget alle nødvendige skridt for at gøre den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Luxembourg i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,4 %, hvilket er under referenceværdien- i anden fase af ØMU har Luxembourg ikke været omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Luxembourg har deltaget i valutakursmekanismen i de sidste to år; i den periode har den luxembourgske franc (LUF) ikke været udsat for alvorlige spændinger, og Luxembourg har ikke på eget initiativ devalueret LUF's bilaterale centralkurs over for andre medlemsstaters valutaer- i det år, der sluttede i januar 1998, lå de langfristede rentesatser i Luxembourg i gennemsnit på 5,6 %, hvilket er under referenceværdien.Luxembourg har opnået en høj grad af vedvarende konvergens, når der henses til alle fire kriterier.Luxembourg opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 9 Nederlandene I Nederlandene er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Nederlandene i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,8 %, hvilket er under referenceværdien- Nederlandene er ikke omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Nederlandene har deltaget i valutakursmekanismen i de sidste to år; i den periode har den nederlandske gylden (NLG) ikke været udsat for alvorlige spændinger, og Nederlandene har ikke på eget initiativ devalueret NLG's bilaterale centralkurs over for andre medlemsstaters valutaer- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rentesats i Nederlandene i gennemsnit på 5,5 %, hvilket er under referenceværdien.Nederlandene har opnået en høj grad af vedvarende konvergens, når der henses til alle fire kriterier.Nederlandene opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 10 Østrig I Østrig er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Østrig i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,1 %, hvilket er under referenceværdien- Østrig er ikke omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Østrig har deltaget i valutakursmekanismen i de sidste to år; i den periode har den østrigske schilling (ATS) ikke været udsat for alvorlige spændinger, og Østrig har ikke på eget initiativ devalueret ATS's bilaterale centralkurs over for andre medlemsstaters valutaer- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rentesats i Østrig i gennemsnit på 5,6 %, hvilket er under referenceværdien.Østrig har opnået en høj grad af vedvarende konvergens, når der henses til alle fire kriterier.Østrig opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 11 Portugal I Portugal er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Portugal i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,8 %, hvilket er under referenceværdien- Portugal er ikke omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Portugal har deltaget i valutakursmekanismen i de sidste to år; i den periode har den portugisiske escudo (PTE) ikke været udsat for alvorlige spændinger, og Portugal har ikke på eget initiativ devalueret PTE's bilaterale centralkurs over for andre medlemsstaters valutaer- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rentesats i Portugal i gennemsnit på 6,2 %, hvilket er under referenceværdien.Portugal har opnået en høj grad af vedvarende konvergens, når der henses til alle fire kriterier.Portugal opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 12 Finland I Finland er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Finland i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,3 %, hvilket er under referenceværdien- Finland er ikke omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Finland har været medlem af valutakursmekanismen siden oktober 1996; i perioden fra marts 1996 til oktober 1996 apprecierede den finske mark (FIM) over for valutaerne i valutakursmekanismen; siden deltagelsen i valutakursmekanismen har FIM ikke været udsat for alvorlige spændinger, og Finland har ikke på eget initiativ devalueret FIM's bilaterale centralkurs over for andre medlemsstaters valutaer- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rentesats i Finland i gennemsnit på 5,9 %, hvilket er under referenceværdien.Finland opfylder konvergenskriterierne i artikel 109 J, stk. 1, første, andet og fjerde led; med hensyn til kriteriet i artikel 109 J, stk. 1, tredje led, har FIM, skønt den først indtrådte i valutakursmekanismen i oktober 1996, udvist tilstrækkelig stabilitet i de sidste to år. Af disse grunde har Finland opnået en høj grad af vedvarende konvergens.Finland opfylder derfor de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.Artikel 13 Sverige I Sverige er den nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, ikke forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med ESCB-statutten.For så vidt angår opfyldelsen af det konvergenskriterium, der er anført i traktatens artikel 109 J, stk. 1:- lå den gennemsnitlige inflationstakt i Sverige i det år, der sluttede i januar 1998, på 1,9 %, hvilket er under referenceværdien- Sverige er ikke omfattet af en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud- Sveriges valuta har aldrig deltaget i valutakursmekanismen; i den undersøgte toårsperiode har den svenske krone (SEK) udvist udsving over for valutaerne i valutakursmekanismen, hvilket blandt andet afspejler fraværet af en målsætning for valutakursen- i det år, der sluttede i januar 1998, lå den langfristede rente i Sverige i gennemsnit på 6,5 %, hvilket er under referenceværdien.Sverige opfylder konvergenskriterierne i artikel 109 J, stk. 1, første, andet og fjerde led, men opfylder ikke konvergenskriteriet i artikel 109 J, stk. 1, tredje led.Sverige opfylder derfor ikke de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta.AFSNIT 2 KONKLUSIONER Artikel 14 På baggrund af ovenstående konkluderer Rådet, at Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Portugal og Finland opfylder de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta. Rådet anbefaler, at Rådet i dets sammensætning af stats- og regeringscheferne bekræfter, at de nævnte medlemsstater opfylder de nødvendige betingelser for indførelsen af den fælles valuta den 1. januar 1999.AFSNIT 3 OFFENTLIGGØRELSE Artikel 15 Denne henstilling offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 1. maj 1998.På Rådets vegneG. BROWNFormand(1) Udtalelse afgivet den 30. april 1998 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).(2) EFT L 257 af 27. 10. 1995, s. 1.(3) EFT L 332 af 31. 12. 1993, s. 7.