Avis juridique important

|

31985K0041

Kommissionens henstilling nr. 41/85/EKSF af 4. januar 1985 om fællesskabstilsyn med importen af visse jern- og stålprodukter, som henhører under EKSF-traktaten, og som har oprindelse i andre tredjelande end Spanien

EF-Tidende nr. L 007 af 09/01/1985 s. 0005 - 0010 den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 21 s. 0135  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 21 s. 0135

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING Nr. 41/85/EKSF  af 4. januar 1985  om faellesskabstilsyn med importen af visse jern- og staalprodukter, som henhoerer under EKSF-traktaten, og som har oprindelse i andre tredjelande end Spanien  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER RETTER -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 74, og  ud fra foelgende betragtninger:  Ved henstilling nr. 161/84/EKSF (1) modificeret ved henstilling nr. 902/84/EKSF (2), har Kommissionen indfoert faellesskabstilsyn med import til Faellesskabet af visse jern- og staalprodukter, som henhoerer under traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab;  aarsagerne, der oprindeligt ledte Kommissionen til at foretage saadanne foranstaltninger, det vil sige noedvendigheden af at sikre et bedre kendskab til den forventede import og de betingelser i denne forbindelse, hvorunder denne import finder sted, bestaar stadig;  under hensyntagen til det vedtagne saerlige tilsyn med indfoerslerne med oprindelse i Spanien -  FOELGENDE HENSTILLING:  Artikel 1  1. Import i Faellesskabet af de jern- og staalprodukter henhoerende under EKSF-traktaten, som er anfoert i bilag III A og III B, og som har oprindelse i andre tredjelande end Spanien er betinget af, at der udstedes et importdokument.  2. De i stk. 1 omhandlede produkter anses for at vaere af foerste kvalitet, indtil importoeren har bevist det modsatte.  3. Importdokumentet udstedes eller paategnes af medlemsstaterne uden omkostninger og for en hvilken som helst maengde, hvorom der indgives ansoegning, straks ved modtagelsen heraf og under alle omstaendigheder inden for et tidsrum af hoejst ti arbejdsdage efter indgivelse af ansoegningen i korrekt udfyldt stand, ledsaget af to kopier af den eller de koebekontrakter, der ligger til grund derfor og af saelgerens ordrebekraeftelse(r). Originalen af disse dokumenter skal fremlaegges, saafremt den bevillingsudstedende myndighed kraever det. Hvis produkterne erklaeres at vaere varer af anden sortering eller deklasserede varer, skal importdokumentet indeholde en angivelse af de praecise kendetegn, der kan godtgoere produkternes beskaffenhed.  4. Anvendelsen af stk. 1 er ikke til hinder for opretholdelse af de eksisterende kvantitative restriktioner, som nogle medlemsstater anvender for visse jern- og staalprodukter over for en raekke tredjelande.  5. Gyldighedsperioden for importdokumentet fastsaettes til to maaneder, uden at dette i oevrigt foregriber en eventuel aendring af den gaeldende importordning.  6. Fuldt udnyttede importdokumenter returneres omgaaende til den myndighed, der har udstedt dem. Importdokumenter, som ikke er benyttet, eller som ikke er udnyttet fuldt ud to maaneder efter udstedelsen, returneres senest fem arbejdsdage efter gyldighedsperiodens udloeb til den myndighed, der har udstedt dem.  Artikel 2  1. Importoerens ansoegning skal for alle produkter anfoert i bilag III A og III B indeholde foelgende oplysninger:  a) oprindelsesland og eksportland,  b) varebeskrivelse med angivelse af position i den faelles toldtarif og NIMEXE-nummer,  c) angivelse af de kendetegn, der viser, at der er tale om varer af anden sortering eller deklasserede varer,  d) maengde i tons for hvert parti,  e) saelgers navn, adresse, telefon- og telexnummer,  f) importoerens navn, adresse, telefon- og telexnummer,  g) navn, adresse, telefon- og telexnummer paa en eventuel endelig koeber, hvis denne kendes,  h) forventet tidspunkt og sted (toldsted) for importen,  i) det bestemmelsessted, paa grundlag af hvilket den fakturerede pris er beregnet,  j) dato for koebekontrakten for produkterne samt nummeret paa kontrakten eller enhver anden reference, der gives af saelger til identificering af leverancen,  k) i givet fald angivelse af, om produkterne er bestemt til opfyldelse af en loenforarbejdningskontrakt og genudfoersel til et tredjeland (angivelse af landets navn) efter aktiv foraedling.  2. For produkter henhoerende under bilag III A skal importoeren give foelgende supplerende oplysninger:  A. For produkter med oprindelse i og importeret direkte fra et af de i bilag I anfoerte lande (direkte import):  a) produkternes handelsbetegnelse, herunder noejagtige specifikationer, der goer det muligt at beregne prisen frit bestemmelsessted efter den valgte prisliste,  b) prisen frit bestemmelsessted pr. ton iberegnet transportomkostninger og alle tillaeg, alle rabatter samt alle de oevrige elementer, der er anvendt ved beregningen af prisen frit bestemmelsested,  c) angivelse af:  i) hvilken tredjelandsproducents prisliste, der er vlagt til beregningen af prisen frit bestemmelsessted med anfoerelse af datoen for denne prisliste,  eller  ii) hvilken faellesskabsproducents prisliste der er valgt til beregningen af prisen frit bestemmelsessted med anfoerelse af datoen for denne prisliste,  eller  iii) i givet fald det tilbud fra et tredjeland, som prisen er blevet bragt paa linje med, idet de oplysninger, der er noedvendige for at identificere dette tilbud, anfoeres, herunder datoen derfor,  eller  iv) i givet fald andre priser (skal begrundes),  d) udstedelsesdato for konnossementet, hvis et saadant foreligger.  B. For produkter med oprindelse i og importeret direkte fra et af de i bilag II anfoerte lande (direkte import):  a) produkternes handelsbetegnelse, herunder noejagtige specifikationer, der goer det muligt at beregne prisen frit bestemmelsested efter den valgte prisliste,  b) prisen frit bestemmelsessted pr. ton beregnet told, transportomkostninger og alle tillaeg, alle rabatter samt alle de oevrige elementer, der er anvendt ved beregningen af prisen frit bestemmelsested,  c) angivelse af:  i) hvilken faellesskabsproducents prisliste der er valgt til beregningen af prisen frit bestemmelsessted med anfoerelse af datoen for denne prisliste, eller  ii) i givet fald det tilbud fra et tredjeland, som prisen er blevet bragt paa linje med, idet de oplysninger, der er noedvendige for at identificere dette tilbud, anfoeres med angivelse af datoen derfor, eller  iii) i givet fald andre priser (skal begrundes),  d) udstedelsesdato for konnossementet, hvis et saadant foreligger.  C. For produkter med oprindelse i et af de i bilag I og II anfoerte lande, men importeret fra ethvert andet tredjeland end oprindelseslandet (indirekte import), for produkter med oprindelse i Brasilien, bortset fra raajern og stoebejern henhoerende under pos. 73.01 i den faelles toldtarif, og for produkter med oprindelse i et andre tredjeland and Spanien der ikke er anfoert i bilag I eller II:  a) en fuldstaendig beskrivelse svarende til den, som er anfoert i listen over produkter, der er underkastet de gaeldende basispriser,  b) cif-prisen Faellesskabets graense pr. ton i kontraktens moentenhed, forhoejet med told samt udgifter til losning,  3. Importoeren skal erklaere, at der hverken ydes ham eller koeberen i forbindelse med den paagaeldende transaktion nogen form for prisnedslag, rabat eller anden godtgoerelse, som ikke er anfoert i kontrakten vedroerende den paagaeldende transaktion, og at dette heller ikke vil ske senere.  4. Importoeren skal attestere, at oplysningerne i ansoegningen om importdokumenter er korrekte.  5. Importoeren skal angive, om ansoegningen vedroerer en levering, for hvilken der allerede tidligere er indgivet en ansoegning om importdokument.  Artikel 3  1. Saa snart oplysninger herom er indgaaet til de kompetente myndigheder, meddeler medlemsstaterne Kommissionen forskellen mellem:  - prisen i henhold til de prisbestemmelser, der gaelder for de i bilag I og II naevnte tredjelande, beregnet frit bestemmelsessted, paa det fastsatte importtidspunkt, og - prisen paa basis af den valgte faellesskabsproducents prisliste valgt efter artikel 2, stk. 2, afnit B, litra c), eller paa anden maade godtgjort.  Medlemsstaterne fremsender ligeledes alle noedvendige dokumenter, bl.a. kopier af bevillingsansoegninger af koebekontrakter og saelgerens ordrebekraeftelser, hver gang den konstaterede prisforskel er vaesentlig eller vedroerer betydelige maengder.  2. Saa snart oplysninger herom er indgaaet til de kompetente myndigheder meddeler medlemsstaterne Kommissionen forskellen mellem:  - den i De Europaeiske Faellesskabers Tidende offentliggjorte basispris, i givet fald plus tillaeg, og  - cif-prisen Faellesskabets graense, herunder told samt udgifter til losning i ECU pr. ton for foelgende produkter:  i) produkter med oprindelse i et af de i bilag I eller II anfoerte lande, men importeret fra et andet tredjeland end oprindelseslandet,  ii) produkter med oprindelse i andre tredjelande end Spanien, der ikke er opfoert i bilag I eller II,  iii) produkter med oprindelse i Brasilien, bortset fra raajern og stoebejern henhoerende under pos. 73.01 i den faelles toldtarif.  3. Inden for de foerste ti dage i hver maaned giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om de maengder og de beloeb (beregnet paa grundlag af cif-prisen), for hvilke der den foregaaende maaned er udstedt importdokumenter.  4. Medlemsstaternes meddelelser skal indeholde:  a) opdeling paa produkter efter position i den faelles toldtarif og NIMEXE-nummer, med saerskilt angivelse af maengder af varer af anden sortering eller deklasserede varer,  b) opdeling paa oprindelsesland,  c) saerskilt angivelse under de samlede tal for hvert oprindelsesland og hvert produkt af de maengder, der ikke er importeret direkte fra det paagaeldende oprindelsesland, og i saa fald angivelse af eksportlandet,  d) angivelse af de maengder, pr. produkt, der er genudfoert fra Faellesskabet efter aktiv foraedling.  5. Inden for de foerste ti dage i hver maaned giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om de maengder og de beloeb (beregnet paa grundlag af cif-prisen), for hvilke importdokumenterne er udloebet den foregaaende maaned uden at vaere blevet benyttet af importoeren.  Artikel 4  I denne henstilling forstaas ved eksportlandet det sidste mellemliggende tredjeland, i hvilket det paagaeldende produkt har vaeret genstand for en oplagring eller retshandel, der ikke staar i forbindelse med transporten.  Artikel 5  Denne henstilling traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Den anvendes indtil den 31. december 1985.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 4. januar 1985.  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand  (1) EFT nr. L 19 af 24. 1. 1984, s. 5.  (2) EFT nr. L 93 af 3. 4. 1984, s. 8.  BILAG  I  Finland  Norge  Sverige  OEstrig  BILAG II  1.2 // Australien Brasilien (1) Bulgarien Japan Polen  // Rumaenien Korea Den sydafrikanske Republik Tjekkoslovakiet Ungarn  (1) Kun for raajern og stoebejern henhoerende under pos. 73.01 i den faelles toldtarif.  BILAG  III A  Liste over varer, hvis import er betinget af udstedelse af et importdokument  (maengde- og pristilsyn)  1.2.3 //   //   //   // Position i den faelles toldtarif  // NIMEXE-nummer  // Varebeskrivelse  //   //   //   //   //  //   // 73.01 B  // 73.01-21, 23, 25, 27  // Haematitraajern og -stoebejern  // 73.01 C  // 73.01-31, 35  // Phosphorholdigt raajern og stoebejern  // 73.01 D  // 73.01-41, 49  // Andet raajern og stoebejern bortset fra spejljern, haematit og phosphorholdigt raajern og stoebejern  // 73.02 A I  // 73.02-01, 09  // Ferromangan indeholdende over 2 vaegtprocent kulstof (kulstofrigt ferromangan)  // 73.07 A I  // 73.07-12  // Blooms og billets af jern og staal, valsede (1)  // 73.07 B I  // 73.07-21, 24  // Slabs og sheet bars, af jern og staal, valsede (1)  // 73.08  // 73.08-03, 05, 07, 21, 25, 29, 41, 45, 49  // Pladeemner i ruller, af jern og staal, undtagen »elektriske«  // 73.10 A I  // 73.10-11  // Valstraad af jern og staal  // 73.10 A II  // 73.10-12, 14  // Betonarmeringsstaenger af jern og staal, der ved valsninger er forsynet med mindre indsnit, forhoejninger, riller o.l. ogsaa omsnoet efter valsningen  //   // 73.10-15, 17  // Andre staenger  // 73.11 A I  // 73.11-11, 12, 14, 16, 19  // Profiler af jern og staal, kun varmtvalsede eller strengpressede  // 73.12 A II  // 73.12-19  // Baand i ruller af jern og staal, med undtagelse af »elektriske« baand, kun varmtvalsede  // 73.13 A II  // 73.13-16  // »Elektriske« plader af jern og staal, andre end med et ommagnetiseringstab, uanset tykkelse, paa 0,75 Watt og derunder pr. kg  // 73.13 B I a)  // 73.13-17, 19, 21, 23, 26  // Plader af jern og staal undtagen »elektriske«, kun varmtvalsede, af tykkelse 2 mm og derover  // 73.13 B II a)  // 73.13-41  // Plader, andre end »elektriske«, kun koldtvalsede, af tykkelse 3 mm eller derover  // 73.13 B II b)  // 73.13-43, 45  // Plader af jern og staal undtagen »elektriske«, kun koldtvalsede, af tykkelse over 1 mm, men under 3 mm  // 73.13 B II c)  // 73.13-47, 49  // Plader af jern og staal, undtagen »elektriske«, kun koldtvalsede, af tykkelse 1 mm og derunder  // 73.13 B IV c) 1 og 2  // 73.13-67, 72  // Plader af jern og staal, undtagen »elektriske«, forzinket, ikke boelgeplader  // 73.15 A V b) 1  // 73.63-21  // Kulstofrigt valstraad  // 73.15 B I b) 2 aa)  // 73.71-53  // Blooms, billets, slabs og sheet bars, ikke smedede (1), af rustfrit elle varmebestandigt staal  // 73.15 B V b) 1 aa)  // 73.73-23  // Valstraad af rustfrit eller varmebestandigt staal  // 73.15 B V b) 1 cc)  // 73.73-25  // Valstraad af S. Pb og P staal  // 73.15 B V b) 1 dd)  // 73.73-26  // Valstraad af mangan-siliciumstaal  // 73.15 B V b) 1 ee)  // 73.73-29  // Valstraad andet (ikke hurtigstaal)  // 73.15 B V b) 2 aa)  // 73.73-33  // Varmtvalsede eller ekstruderede staenger og profiler af rustfrit eller varmebestandigt staal  // 73.15 B V b) 2 cc)  // 73.73-35  // Varmtvalsede eller ekstruderede staenger og profiler af S, Pb og P staal  // 73.15 B V b) 2 dd)  // 73.73-36  // Varmtvalsede eller ekstruderede staenger og profiler af mangan-siliciumstaal  //   //   //   //   //   //  (1) Herunder varer af samme form fra strengstoebning.  1.2.3 //   //   //  //   //   //   // Position i den faelles toldtarif  // NIMEXE-nummer  // Varebeskrivelse  //   //   //   //  // 73.15 B V b) 2 ee)  // 73.73-39  // Varmtvalsede eller ekstruderede staenger og profiler af andet legeret staal (ikke hurtigstaal)  // 73.15 B VII a) 2  // 73.75-19  // »Elektriske« plader af legeret staal med et ommagnetiseringstab, uanset tykkelse, paa over 0,75 Watt  // 73.15 B VII b) 1 aa) 11  // 73.75-23  // Varmtvalsede plader af tykkelse over 4,75 mm af rustfrit eller varmebestandigt staal  // 73.15 B VII b) 1 aa) 33  // 73.75-29  // Plader, kun varmtvalsede, af tykkelse over 4,75 mm, af andet legeret staal  // 73.15 B VII b) 1 bb) 11  // 73.75-33  // Varmtvalsede plader af tykkelse 3 mm og derover, men ikke over 4,75 mm, af rustfrit eller varmebestandigt staal  // 73.15 B VII b) 1 cc) 11  // 73.75-43  // Varmtvalsede plader af tykkelse under 3 mm af rustfrit eller varmebestandigt staal  // 73.15 B VII b) 2 aa) 11  // 73.75-53  // Plader, andre end »elektriske«, kun koldtvalsede, af tykkelse 3 mm og derover, af rustfrit eller varmebestandigt staal  // 73.15 B VII b) 2 bb) 11  // 73.75-63  // Koldtvalsede plader af tykkelse under 3 mm af rustfrit eller varmebestandigt staal  //   //   //  BILAG III B  Liste over varer, hvis import er betinget af udstedelse af et importdokument  (maengdetilsyn)  1.2.3 //   //   //   // Position i den faelles toldtarf  // NIMEXE- nummer  // Varebeskrivelse  //   //   //   // 73.13 B IV b) 1  // 73.13-64  // Hvidblik  // 73.13 B IV c) 2 aa)  // 73.13-68  // Boelgeplader, forzinket  // 73.13 B IV d) 3 bb) 33  // 73.13-87  // Plader, andre end »elektriske«, aluminiseret  // 73.15 A I b) 2  // 73.61-50  // Blooms, billets, slabs og sheet bars af kulstofrigt staal, ikke smedet (1)  // 73.15 B I b) 2 cc)  // 73.71-55  // Blooms, billets slabs og sheet bars af S, Pb og P staal (1)  // 73.15 B I b) 2 dd)  // 73.71-56  // Blooms, billets, slabs og sheert bars af mangan-siliciumstaal (1)  // 73.15 B I b) 2 ee)  // 73.71-59  // Blooms, billets, slabs og sheet bars andet (1)  // 73.15 B V b) 1 bb)  // 73.73-24  // Valstraad af hurtigstaal  // 73.15 B V b) 2 bb)  // 73.73-34  // Varmtvalsede eller ekstruderede staenger og profiler af hurtigstaal  // 73.15 B VII b) 1 bb) 33  // 73.75-39  // Varmtvalsede plader af tykkelse 3 mm og derover, men ikke over 4,75 mm af andet legeret staal (ikke-rustfrit)  // 73.15 B VII b) 1 cc) 33  // 73.75-49  // Varmtvalsede plader af tykkelse under 3 mm af andet legeret staal (ikke rustfrit)  // 73.15 B VII b) 2 aa) 33  // 73.75-59  // Plader, andre end »elektriske«, kun koldtvalsede, af tykkelse 3 mm og derover, af andet legeret staal  // 73.15 B VII b) 2 bb) 33  // 73.75-69  // Koldtvalsede plader af tykkelse under 3 mm af andet legeret staal (ikke rustfrit)  //   //   //  (1) Herunder varer af samme form fra strengstoebning.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 1. juni 2012 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Banka Slovenije (ECB/2012/9)

text:
               7.6.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 161/1

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
   af 1. juni 2012
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Banka Slovenije
   (ECB/2012/9)
   2012/C 161/01
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Mandatet for de nuværende eksterne revisorer for Banka Slovenije udløber efter revision for regnskabsåret 2011. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2012.

               (3)

               Banka Slovenije har valgt Deloitte revizija d.o.o som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2012 til 2014 —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at Deloitte revizija d.o.o. udnævnes til eksterne revisorer for Banka Slovenije for regnskabsårene 2012 til 2014.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 1. juni 2012.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB


Avis juridique important

|

31979H0114

79/114/EØF: Rådets henstilling af 21. december 1978 om ratifikation af den internationale konvention af 1978 om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagtforhold

EF-Tidende nr. L 033 af 08/02/1979 s. 0031 - 0031 den græske specialudgave: Kapitel 05 bind 3 s. 0163  den spanske specialudgave: Kapitel 07 bind 2 s. 0162  den portugisiske specialudgave: Kapitel 07 bind 2 s. 0162

RAADETS HENSTILLING af 21. december 1978 om ratifikation af den internationale konvention af 1978 om uddannelse af soefarende, om soenaering og om vagtforhold   (79/114/EOEF) RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER - som henviser til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2, og som tager i betragtning, at Det europaeiske Raad paa samlingen den 7. og 8. april 1978 i Koebenhavn erklaerede, at Faellesskabet boer goere forebyggelse og bekaempelse af havforurening, isaer med carbonhydrider, til et vigtigt maal for sine aktioner;  Det europaeiske Raad paa samlingen den 6. og 7. juli 1978 i Bremen fandt det noedvendigt, under hensyntagen til forslag fra forskellige medlemsstater og fra Kommissionen, at traeffe yderligere foranstaltninger med henblik paa at oege sikkerheden til soes;  der i juli 1978 i London blev vedtaget en international konvention om uddannelse af soefarende, om soenaering og om vagtforhold;  det af hensyn til sikkerheden til soes og forebyggelsen af forurening er vigtigt, at den paagaeldende konvention traeder i kraft snarest muligt; en hurtig ratifikation af konventionen fra medlemsstaternes side vil yde et vaesentligt bidrag til at naa dette  maal - HENSTILLER:  - at medlemsstaterne inden den 1. april 1979 undertegner og snarest muligt inden den 31. december 1980 ratificerer den internationale konvention af 1978 om uddannelse af soefarende, om soenaering og om vagtforhold;  - at medlemsstaterne underretter generalsekretaerer for den mellemstatslige raadgivende soefartsorganisation om, at deres undertegnelse og ratifikation har fundet sted i henhold til denne henstilling.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. december 1978.  Paa Raadets vegne Otto Graf LAMBSDORFF Formand


title: Henstilling med henblik på Rådets henstilling til Frankrig med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør - Anvendelse af traktatens artikel 104, stk. 7

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Henstilling med henblik på Rådets henstilling til Tyskland for at advare mod fremkomsten af et uforholdsmæssigt stort underskud og forslag til Rådets afgørelse om offentliggørelse af denne henstilling


Avis juridique important

|

31978K1704

Kommissionens henstillling nr. 1704/78/EKSF af 19. juli 1978 om indførelse af en antidumpingtold for visse plader af jern og stål med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Japan, Polen og Spanien

EF-Tidende nr. L 195 af 20/07/1978 s. 0017 - 0019

++++   ( 1 ) EFT nr . L 114 af 5 . 5 . 1977 , s . 6 .   ( 2 ) EFT nr . L 352 af 31 . 12 . 1977 , s . 13 .   ( 3 ) EFT nr . C 19 af 24 . 1 . 1978 , s . 7 .   ( 4 ) EFT nr . L 19 af 24 . 1 . 1978 , s . 9 og EFT nr . L 23 af 28 . 1 . 1978 , s . 33 .   ( 5 ) EFT nr . L 39 af 9 . 2 . 1978 , s . 13 .   ( 6 ) Polen EFT nr . L 120 af 4 . 5 . 1978 og L 145 af 1 . 6 . 1978 , Spanien EFT nr . L 115 af 27 . 4 . 1978 , Japan EFT nr . L 106 af 20 . 4 . 1978 , Tjekkoslovakiet EFT nr . L L 106 af 20 . 4 . 1978 ,   ( 7 ) Spanien EFT nr . L 120 af 4 . 5 . 1978 , Tjekkoslovakiet EFT nr . L 116 af 28 . 4 . 1978 , Japan EFT nr . L 94 af 8 . 4 . 1978 ,   ( 8 ) EFT nr . L 114 af 5 . 5 . 1977 , s . 1 , EFT nr . C 174 af 22 . 7 . 1977 og EFT nr . L 352 af 31 . 12 . 1977 , s . 17 .  KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr . 1704/78/EKSF  af 19 . juli 1978  om indfoerelse af en endelig antidumpingtold for visse plader af jern og staal med oprindelse i Tjekkoslovakiet , Japan , Polen og Spanien  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 74 og 86 ,  under henvisning til Kommissionens henstilling 77/329/EKSF af 15 . april 1977 om beskyttelse mod dumping , praemier eller subventioner fra lande , der ikke tilhoerer Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab ( 1 ) , som aendret ved henstilling nr . 3004/77/EKSF ( 2 ) , saerlig artikel 17 og 19 ;  under henvisning til udtalelse fra Det raadgivende Udvalg , nedsat i henhold til henstilling 77/329/EKSF , og  ud fra foelgende betragtninger :  Kommissionen har modtaget en klage , der er indgivet paa den beroerte faellesskabsindustris vegne , og som indeholder beviser for , at der sker dumping af visse plader af jern og staal med oprindelse i Tjekkoslovakiet , Japan , Polen , Spanien og visse andre lande samt beviser for en deraf foelgende betydelig skade ;  da det fremgik af de modtagne oplysninger , at klagen kunne antages til behandling , og at det kunne blive noedvendigt at traeffe beskyttelsesforanstaltninger , underrettede Kommissionen officielt de beroerte importoerer og eksportoerer herom ; den offentliggjorde en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende om , at en undersoegelse vedroerende den paagaeldende import ( 3 ) ville blive begyndt ; herefter indledtes en undersoegelse af sagen i samarbejde med medlemsstaterne ;  da den foreloebige undersoegelse viste , at der forelaa dumping , samt at der forelaa tilstraekkeligt bevis for skade , og da der i Faellesskabets interesse kraevedes omgaaende handling , indfoerte Kommissionen ved henstilling nr . 121/78/EKSF , nr . 160/78/EKSF ( 4 ) og nr . 262/78/EKSF ( 5 ) en midlertidig antidumpingtold paa importen af de paagaeldende varer ;  i visse tilfaelde er de paagaeldende henstillinger blevet forlaenget ( 6 ) , og i visse tilfaelde er de blevet suspenderet ( 7 ) ;  efter begyndelsen af undersoegelsen , som blev tilendebragt efter fastsaettelsen af den midlertidige antidumpingtold , gav Kommissionen de beroerte parter lejlighed til skriftligt af fremlaegge deres synspunkter og gav de direkte implicerede parter , som anmodede herom , lejlighed til mundtligt af fremlaegge deres synspunkter ;  for saa vidt de beroerte parter imidlertid ikke benyttede sig af lejligheden til at fremlaegge deres synspunkter eller fremfoere deres argumenter , maatte Kommissionen drage sine konklusioner paa grundlag af de foreliggende kendsgerninger ;  ved fastlaeggelse af omfanget af dumping paa import med oprindelse i Tjekkoslovakiet og Polen har Kommissionen maattet tage hensyn til , at handelen med disse varer foregaar paa monopolitiske eller monopollignende betingelser , at priserne fastsaettes af staten , og at det derfor ikke er hensigtsmaessigt at foretage en noeje sammenligning mellem denne vares eksportpris til Faellesskabet og dets hjemmemarkedspris ;  paa baggrund af den saerlige situation paa de nationale og internationale staalmarkeder fandt Kommissionen , at salget paa det japanske og spanske hjemmemarked ikke fandt sted i overensstemmelse med normal praksis , og at det derfor ikke er muligt at foretage en rimelig sammenligning med henblik paa fastsaettelse af dumpingmargener ;  derfor har Kommissionen besluttet at basere sine dumpingberegninger paa produktionsomkostningerne i et land , der anses for at vaere en af de mest effektive producenter af den paagaeldende vare ifoelge de seneste foreliggende offentliggjorte oplysninger ;  beregningerne af disse produktionsomkostninger er foretaget under skyldig hensyntagen til bl.a . : raavarer jemmalm , sinter , pellets , skrot , ferro-legeringer og andre jernholdige sintringsstoffer ) , energiomkostninger ( koks , braendselsolie , elektricitet ) , loenomkostninger , herunder ogsaa til social sikring , andre driftsomkostninger ( herunder vedligeholdelsesomkostninger og transportomkostninger ) og kapitalomkostninger , hvortil der blev medregnet et rimeligt beloeb for administration , salgsomkostninger og eventuelle andre omkostninger samt avance ;  denne beregning har bekraeftet , at de af Kommissionen offentliggjorte basispriser er rimelige ( 1 ) ;  priserne paa de i Faellesskabet importerede varer , som er genstand for klagen , er blevet sammenlignet med disse basispriser ;  denne prissammenligning skete paa basis af prisen franco Faellesskabets graense , fortoldet ;  undersoegelsen har vist , at de paagaeldende varer blev tilbudt i Faellesskabet til importpriser , der laa under basispriserne , og at der har fundet dumping sted med en margen svarende til denne prisforskel ;  avad angaar skaden for den beroerte industrigren , viser de for Kommissionen forelagte oplysninger , at den samlede import i Faellesskabet er steget til 1 700 000 tons i 1977 , medens importen med oprindelse i Tjekkoslovakiet , Japan , Polen og Spanien er steget fra 431 000 tons i 1974 til 811 000 tons i 1977 , saaledes at importen har opnaaet en samlet markedsandel i Faellesskabet paa 19 % og en andel paa 12 % i Faellesskabet , for saa vidt angaar importen med oprindelse i Tjekkoslovakiet , Japan , Polen og Spanien samt importen med oprindelse i Oestrig , Bulgarien , Finland , Den tyske demokratiske Republik , Rumaenien og Sverige med hensyn til hvilken der allerede er truffet beskyttelsesforanstaltninger i Faellesskabet eller indgaaet aftaler om staal med EKSF ;  Faellesskabets jern - og staalindustri befinder sig i en krisesituation praeget af et fald i produktionen af de paagaeldende varer paa ca . 40 % i perioden 1974 _ 1977 i Faellesskabet , af en nedgang i beskaeftigelsen fra 780 000 til 720 000 i perioden 1974/1977 samt af nedsat arbejdstid , hvorfor Faellesskabets jern - og staalindustri har haft faldende overskud eller alvorlige tab i de fleste af de beroerte virksomheder ;   ( 1 ) Kommissionens meddelelse af 31 . december 1977 om basispriser paa visse jern - og staalprodukter ( EFT nr . L 353 af 31 . 12 . 1977 , s . 1 ) som aendret ved meddelelse af 5 . juli 1978 ( EFT nr . L 183 af 5 . 7 . 1978 , s . 3 ) .  for at boede paa denne situation har Kommissionen indfoert et system med vejledende priser ( 8 ) for salg inden for Faellesskabet af visse jern - og staalprodukter fremstillet af den europaeiske jern - og staalindustri ;  importpriserne i Faellesskabet paa varer med oprindelse i Tjekkoslovakiet , Japan , Polen og Spanien er betydelig lavere end de naevnte vejledende priser og forhindrer de europaeiske producenter i at opnaa de vejledende priser og bringer ligevaegten i det samlede prissystem i fare og forvolder eller truer med at forvolde betydelig skade for Faellesskabets industri eller for en stor del af denne ;  det fremgaar af den endelige konstatering af de faktiske forhold , at faellesskabsindustrien har lidt betydelig skade , eller at den , hvis der ikke var truffet midlertidige foranstaltninger , ville have lidt betydelig skade paa grund af importen af varer med oprindelse i Tjekkoslovakiet , Japan , Polen og Spanien sammen med importen af varer fra Oestrig , Bulgarien , Finland , Den tyske demokratiske Republik , Rumaenien og Sverige , som ogsaa er genstand for beskyttelsesforanstaltninger , eller som er omfattet af aftaler om staal indgaaet med Faellesskabet ;  i betragtning af den alvorlige situation , som Faellesskabets jern - og staalindustri befinder sig i , er det i Faellesskabets interesse noedvendigt at indfoere en endelig antidumpingtold og definitivt at opkraeve det beloeb , der er stillet sikkerhed for i form af midlertidig told ;  den endelige told boer svare til forskellen mellem den af Kommissionen offentliggjorte basispris for den paagaeldende vare og dens importpris i Faellesskabet under skyldig hensyntagen til en eventuel lavere vaerdi , som importoererne maatte paaberaabe sig og paa tilfredstillende maade paavise over for de kompetente nationale myndigheder ;  der er imidlertid indgaaet visse aftaler mellem Faellesskabet og Tjekkoslovakiet , Japan , Polen og Spanien i forbindelse med handel med varer af jern og staal ;  disse aftaler , som Faellesskabet finder tilfredstillende , goer det muligt at suspendere den endelige told , der er blevet indfoert i overensstemmelse med denne henstilling , samt at udelukke visse transaktioner fra den endelige opkraevning _  RETTET FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  1 . Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa foelgende varer med oprindelse i Tjekkoslovakiet , Japan , Polen og Spanien :   _ Plader , af jern eller staal , andre end elektriske , kun varmtvalsede , med en tykkelse paa 2 mm eller derover ,   _ position i den faelles toldtarif : 73.13 B I a ) ,   _ NIMEXE 73.13 _ 17 , 19 , 21 , 23 og 26 .  2 . Denne told er lig med forskellen mellem den faktiske pris ( basispris plus tillaeg ) ifoelge kontrakt , franko graense , fortoldet , og den af Kommissionen seneste offentliggjorte faktiske pris ( basispris plus tillaeg ) for denne vare , fastsat paa tidspunktet for dets overgang til fri omsaetning i Faellesskabet .  3 . Toldbeloebet nedsaettes forholdsmaessigt , for saa vidt importoeren over for de kompetente nationale myndigheder godtgoer , at den i stk . 2 naevnte prisforskel skyldes en lavere vaerdi som foelge af , at varernes kvalitet er ringere end den ringeste kvalitet , der er beskrevet i Kommissionens seneste offentliggoerelse af basispriser .  4 . Denne told opkraeves efter samme fremgangsmaade som anden told .  Artikel 2  De beloeb , der er stillet sikkerhed for i form af midlertidig told i henhold til bestemmelserne i henstilling nr . 121/78/EKSF , nr . 160/78/EKSF og nr . 262/78/EKSF for varer med oprindelse i Tjekkoslovakiet , Japan , Polen og Spanien opkraeves definitivt i det omfang , de ikke overstiger den i denne henstilling fastsatte toldsats .  Artikel 3  Anvendelsen af den endelige antidumpingtold , der er indfoert i henhold til ovenstaaende artikel 1 , suspenderes .  Artikel 4  Uanset bestemmelserne i artikel 2 skal de beloeb , der er stillet sikkerhed for i form af midlertidig told , ikke opkraeves endeligt , men de skal efter anmodning fra den beroerte importoer refunderes , forsaa vidt angaar  a ) plader af en tykkelse paa hoejst 10 mm ,  b ) leverancer ifoelge kontrakter , der er indgaaet inden den 20 . december 1977 , og som ikke indeholder nogen prisrevisionsklausul , der giver mulighed for tilpasning af de aftalte priser til Faellesskabets basispriser ,  c ) leverancer ifoelge kontrakter , hvortil der er henvist i ovenstaaende punkt b ) , og som er bestemt for skibsvaerfter inden for Faellesskabet .  Artikel 5  Denne henstilling meddeles medlemsstaterne .  Den traeder i kraft for hver enkelt medlemsstats vedkommende paa datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 19 . juli 1978 .  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand


				|

		52013DC0373

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Rumæniens nationale reformprogram for 2013 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2012-2016 /* COM/2013/0373 final - 2013/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Rumæniens nationale reformprogram for 2013
og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2012-2016
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig
artikel 9, stk. 2,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[3],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske
politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       Rådet vedtog den 13. juli
2010 2010 på grundlag af Kommissionens forslag en henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[4], som tilsammen udgør de "integrerede
retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede
retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og
beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 29. juni 2012 vedtog
stats- og regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en
sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i
euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og
politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af
medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa
2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)       Den 6. juli 2012 vedtog Rådet
en henstilling om Rumæniens nationale reformprogram for 2012 og afgav sin
udtalelse om Rumæniens opdaterede konvergensprogram for 2011-2015.
(5)       Den 28. november 2012 vedtog
Kommissionen den årlige vækstundersøgelse[5], som markerede starten på det europæiske
semester for samordning af de økonomiske politikker 2013. Den 28. november 2012
vedtog Kommissionen ligeledes på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011
rapporten om varslingsmekanismen[6],
hvori Rumænien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der
ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.
(6)       Den 14. marts 2012
tilsluttede det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af
finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af
vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og
vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder
i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de
sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)       Den 30. april 2013 forelagde
Rumænien sit konvergensprogram for 2013, der dækker perioden 2012-2016, og sit
nationale reformprogram for 2013. For at tage hensyn til de indbyrdes
sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(8)       Baseret på vurderingen af
konvergensprogrammet for 2013 i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er
Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag
for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk og i
overensstemmelse med vurderingen i Europa-Kommissionens seneste prognose.
Takket være en betydelig konsolideringsindsats og i overensstemmelse med Rådets
henstilling nedbragte Rumænien sit offentlige underskud til under 3 % i
2012. Konvergensprogrammet opstiller en mellemfristet budgetmålsætning på -1 %
(tidligere -0,7 % af BNP), som er i overensstemmelse med kravene i
stabilitets- og vækstpagten. Målet for budgetstrategien i programmet er at
sikre den mellemfristede budgetmålsætning i 2014, der - som genberegnet af
Kommissionens tjenestegrene ved anvendelse af den i fællesskab aftalte metode –
svarer til opfyldelse af den mellemfristede målsætning i 2015. Fremskridt
strukturelt set i retning af den mellemfristede målsætning er over 0,5 %
af BNP i 2013 og omkring 0,4 % i 2014. Benchmarket for udgifter blev
opfyldt i programperioden. Tilpasningen vil især finde sted i begyndelsen af
2013 med indtægtsforøgende foranstaltninger, herunder mindskelse af
fradragsberettigede udgiftsposter, forbedring af beskatningen på
landbrugsområdet, indførelse af en ekstraordinær afgift efter liberaliseringen
af gaspriser og indførelse af en særlig afgift på transmission af elektricitet
og gas. Hovedrisiciene for konvergensprogrammet vedrører yderligere mulige
finansielle korrektioner i forbindelse med udnyttelse af EU-midler, eller
finansiering af prioriterede projekter via det nationale budget, fornyet akkumulering
af restancer, navnlig på lokalt forvaltningsniveau, og begrænsede fremskridt
med omstrukturering af statsejede virksomheder. Rumæniens offentlig gæld er
stadig forholdsvis lav og udgjorde 37,8 % af BNP i 2012. Den forventes at
stige til 38,6 % i 2014, men vil forblive under pænt tærsklen på 60 %
af BNP i programperioden.
(9)       Efter en anmodning fra
Rumænien den 17. februar 2011 forhandlede Europa-Kommissionen og IMF et
forebyggende økonomisk tilpasningsprogram med de rumænske myndigheder. I forbindelse
med EU's forebyggende bistand forpligtede Rumænien sig til at gennemføre et
omfattende økonomisk-politisk program med særligt fokus på strukturelle
reformforanstaltninger, der skal forbedre arbejds- og produktmarkederne og øge
den rumænske økonomis modstandsdygtighed og vækstpotentiale. Samtidig har
programmet sikret, at den finanspolitiske konsolidering fortsætter, at
skatteforvaltningen reformeres, at forvaltning af og kontrol med offentlige
finanser forbedres, og at der gennemføres reformer i den eksterne og monetære
politik og i politikken vedrørende finansiel stabilitet og finansielle
markeder. I marts 2013 anmodede Rumænien formelt om en tremåneders forlængelse
af IMF-programmet. Muligheden for at trække på midler under EU-programmet udløb
ved udgangen af marts 2013, og den endelige programevaluering vil finde sted
ved udgangen af juni 2013.
(10)     Rumæniens budgetstilling er
forbedret med et budgetunderskud, der faldt til under 3 % i 2012 og en
yderligere forventet finanspolitisk konsolidering for 2013. Dårlig håndhævelse
af skattelovgivningen er en stor udfordring for Rumæniens skattesystem, navnlig
hvad angår moms og skat på arbejde. Miljøafgifterne ligger under
EU-gennemsnittet. Rumæniens offentlige gæld er fortsat lav og udgjorde 34,7 %
af BNP i 2011. Den forventes at stige til 38 % i 2014, men vil forblive
under tærsklen på 60 % af BNP. Selv om Rumænien ikke står over for en
risiko for finanspolitisk stress på kort eller mellemlang sigt, er der en
mellemhøj risiko på lang sigt på grund af aldersrelaterede udgifter. Der er
problemer med hensyn til pensionssystemets holdbarhed og hensigtsmæssighed på
grund af et lavt antal beskæftigede bidragsydere i forhold til antallet af
pensionerede. Rumænien er nu en af de to medlemsstater, der endnu ikke har besluttet
at ensrette pensionsalderen for mænd og kvinder, og beskæftigelsesfrekvensen
for ældre arbejdstagere (41,4 % i 2012) er betydeligt under
EU-gennemsnittet.
(11)     Sundhedssektoren i Rumænien
viser store uligheder med hensyn til adgang til og kvalitet af de udbudte
ydelser. Det skyldes en ineffektiv ressourceanvendelse og for dårlig
forvaltning. Der er iværksat reformer, der skal gøre sundhedssektoren mere
effektiv, men det er nødvendigt med en yderligere indsats. Systemet kunne gøres
mere omkostningseffektivt ved at nedbringe den overdrevne brug af
hospitalsindlæggelser og ved at styrke den primære sundhedspleje og
henvisningssystemerne.
(12)     Rumænien
havde fortsat en lav beskæftigelsesfrekvens (63,8 %) i 2012, selv om der
var tale om en mindre forbedring i forhold til året før (62,8 %). Landets
Europa 2020-mål på 70 % inden 2020 forekommer svært at nå. Rumæniens
arbejdsproduktivitet er fortsat en af de laveste i EU. Kvaliteten af den
offentlige jobaktivering, jobsøgning og omskoling er fortsat forholdsvis lav. Begrænset
administrativ kapacitet giver hverken mulighed for at føre aktive
arbejdsmarkedspolitikker ved hjælp af individualiserede tjenester af høj
kvalitet eller for en bedre integration af aktive og passive
arbejdsmarkedspolitikker. Den voksne befolknings deltagelse i livslang læring
er fortsat på et meget lavt niveau (1,6 % i 2011), hvilket er betydeligt
under gennemsnittet i EU (8,9 %). Beskæftigelses- og erhvervsfrekvensen
for unge var blandt de laveste i EU i 2012 (henholdsvis 23,9 % og 30,9 %),
mens ungdomsarbejdsløsheden nåede op på 22,7 % i 2012. Rumænien har et
stort og stigende andel unge, som hverken er i beskæftigelse eller under almen
uddannelse eller erhvervsuddannelse (16,8 % i 2012).
(13)     Fattigdomsbekæmpelse er
fortsat en stor udfordring. I 2011 var 40,3 % af befolkningen i risiko for
fattigdom og social udelukkelse, dvs. næsten totredjedele flere end
EU-gennemsnittet på 24,2 %. Børn er den mest udsatte gruppe (49,1 %).
Sociale overførslers (eksklusive pensioner) bidrag til bekæmpelse af fattigdom
ligger mærkbart under sociale overførslers gennemsnitlige effektivitet i EU,
både for befolkningen generelt (23,7 % i Rumænien mod 37,5 % i EU i
2011) og børn (22 % sammenlignet med 42,8 % i EU). De sociale
ydelsers ringe udbredelse, dækning og hensigtsmæssighed er en udfordring for de
sociale ydelsers effektivitet med hensyn til fattigdomsbekæmpelse. Hvad angår
social bistand, blev der i 2012 vedtaget forskellig lovgivning som opfølgning
på reformen i 2011. Vedtagelsen af den resterende lovgivning vil være et
vigtigt skridt hen imod fuld gennemførelse af reformen. Forbindelsen mellem
aktiveringsforanstaltninger kunne styrkes yderligere. Gennemførelsen af den
nationale strategi for integration af romaer startede i 2012, men resultaterne
er beskedne. Det er nødvendigt med en bedre koordinering mellem de forskellige
aktører for at sikre en effektiv gennemførelse af strategien, herunder
tildeling af finansiering.
(14)     Loven om uddannelse fra 2011
med en omfattende reform, der fastsætter en langsigtet dagsorden for et
kvalitetsløft af uddannelse på alle niveauer, er endnu ikke fuldt operationel.
For at sikre en succesfuld gennemførelse af uddannelsesreformen skal der
afsættes de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer til at opbygge administrativ
kapacitet og politikudformning. Rumænien står over for en stor udfordring, hvad
angår en højnelse af kvaliteten af det almene uddannelsessystem og
erhvervsuddannelsessystemet. Skolefrafald udgør en betydelig udfordring; i
Rumænien var skolefrafaldet på 17,3 % i 2012, hvilket er godt over både
EU-gennemsnittet på 13,5 % og det nationale mål på 11,3 %. Der er
stadig problemer i landdistrikter og fjerntliggende områder og for romaer.
Rumænien mangler også dataindsamlingsmekanismer for skolefrafald; en samlet
strategi, der vedtages i år, skulle hjælpe i den henseende. Adgang til
førskoleundervisning og børnepasningsmuligheder af god kvalitet og til
overkommelige priser er problematisk. Misforhold mellem kvalifikationer og
efterspørgsel på arbejdsmarkedet er karakteristisk for et stort antal
programmer for erhvervsuddannelse og videregående uddannelse, og det lave
niveau for erhvervsrelaterede færdigheder er en særlig udfordring. Den høje
arbejdsløshed for personer, der har afsluttet en videregående uddannelse, samt
overkvalificering gør en yderligere tilpasning af de videregående uddannelser
til arbejdsmarkedet til en vigtig prioritet. Der blev konstateret positive, men
langsomme fremskridt med overgangen fra institutionel til alternativ pasning af
børn, som mangler forældreomsorg, men der kræves en yderligere indsats.
(15)     Ringe administrativ kapacitet
er et centralt problem for Rumænien. Den offentlige forvaltning er præget af
inkonsekvente retlige rammer, hyppig anvendelse af nøddekreter, ringe samarbejde
mellem ministerier og et overdrevent bureaukrati. Den lider ligeledes under
manglende kompetencer, manglende åbenhed om personaleansættelser og stor
udskiftning i den øverste ledelse. En ringe administrativ kapacitet bidrager
til en ringe udnyttelse af EU-midler. Målet for udnyttelse af EU-midler ved
udgangen af 2012 i henhold til EU's finansielle støtteprogram blev langt fra
nået. Den samlede udnyttelse ved udgangen af 2012 var på 5,53 mia. EUR eller
20,2 % af de samlede struktur-, samhørigheds- og landbrugsmidler. Det var
2,47 mia. EUR under målet på 8 mia. EUR, der var programmets mål for
udgangen af 2012. Udnyttelsen af struktur- og samhørighedsmidler er endnu
lavere, nemlig 13 % ved udgangen af marts 2013. Udnyttelsen af EU-midler
var suspenderet i næsten hele andet halvår af 2012, da nationale og europæiske
revisorer identificerede en række mangler i forvaltnings- og kontrolsystemer og
i de offentlige indkøbsprocedurer. Der er betydelige risiko for, at en
betydelig del af struktur- og samhørighedsmidlerne vil blive frigjort i 2013.
(16)     Rumænien står over for en
række udfordringer med hensyn til økonomisk konkurrenceevne, da produktiviteten
i industrien og servicesektoren er lav. Et dårligt erhvervsklima og lav støtte
til forskning og udvikling (F&U) udgør store udfordringer. Forbedringer af
erhvervsklimaet bør indgå i en bredere, sammenhængende e- forvaltningsstrategi,
der kan fremme en administrativ kultur med åbenhed og retssikkerhed og give
bedre offentlige onlinetjenester. Rumænien bør også bestræbe sig på at lette
adgangen til finansiering og nedbringe små og mellemstore virksomheders
administrative byrde. F&U-aktivitetsniveauet er ekstremt lavt (0,48 %
i 2011), og investeringernes effektivitet skal forbedres mærkbart. Investorer inden
for F&U skal prioritere aktiviteter, der har potentiale til at tiltrække
private investeringer. Rumænien bør også styrke de intellektuelle
ejendomsrettigheder med henblik på en øget kommercialisering af
forskningsresultater.
(17)     Rumænien har en ringe
konkurrence og effektivitet i energi- og transportsektoren. Ineffektivitet og
ugennemsigtig forvaltning af statsejede virksomheder i disse sektorer er en
stor udfordring. Øget energieffektivitet i bygninger, fjernvarmesystemer,
industri og transporter er endnu en vigtig udfordring. Rumænien er den tredje
mest energiintensive økonomi i EU, idet landets energiintensitet er 2,5 gange
højere end EU-gennemsnittet. Landet er ligeledes den tredje mest
kulstofintensive økonomi i EU. Beboelsesbygninger i Rumænien bruger otte gange
mere energi end gennemsnittet i EU-15 på grund af et ineffektivt
fjernvarmesystem og det forhold, at bygningerne ikke er isoleret
tilstrækkeligt. Integrationen af Rumæniens el- og gasmarkeder i EU-markederne
er fortsat ufuldstændig, og der er endnu ikke etableret grænseoverskridende
gassammenkoblinger.
(18)     Som led i Det
Europæiske Semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af
Rumæniens økonomiske politik. Den har vurderet konvergensprogrammet og det
nationale reformprogram. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres
relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Rumænien, men
også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og
retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens samlede økonomiske
styring, ved at der fra EU-niveau gives input til kommende nationale
beslutninger. Kommissionens henstillinger inden for rammerne af Det Europæiske
Semester er afspejlet i henstilling 1-8 nedenfor.
(19)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet gennemgået Rumæniens konvergensprogram, og Rådets udtalelse[7] afspejles
især i henstilling 1 nedenfor,
HENSTILLER, at Rumænien i perioden
2013-2014 træffer foranstaltninger med henblik på at:
1.           Gennemføre EU's/IMF's
finansielle støtteprogram.
2.           Sikre en vækstfremmende
finanspolitisk konsolidering og gennemføre budgetstrategien for 2013 og fremover
som planlagt for at sikre, at den mellemsigtede målsætning opfyldes i 2015,
samt overholde benchmarket for udgifter. Forbedre skatteopkrævningen ved at
gennemføre en samlet strategi for håndhævelse af skattelovgivningen og bekæmpe
sort arbejde. Sideløbende undersøge, hvordan miljøskatter i højere grad kan
anvendes. Ensrette pensionsalderen for mænd og kvinder og understøtte
pensionsreformen ved at fremme ældre arbejdstageres beskæftigelsesegnethed.
3.           Fortsætte reformer af
sundhedssektoren for at øge effektiviteten, kvaliteten og adgangen dertil,
navnlig for dårligt stillede personer og afsidesliggende og isolerede
samfundsgrupper. Nedbringe en overdreven brug af hospitalsindlæggelser, bl.a.
ved at styrke ambulant behandling.
4.           Forbedre
arbejdsmarkedsdeltagelsen og arbejdsstyrkens beskæftigelsesegnethed og
produktivitet ved at revurdere og styrke aktive arbejdsmarkedspolitikker for at
skabe uddannelse og individualiserede tjenester og fremme livslang læring.
Fremme kapaciteten for det nationale arbejdsformidlingskontor for at øge
kvaliteten af og dækningen for kontorets tjenester. For at bekæmpe
ungdomsarbejdsløsheden gennemføre den nationale plan til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed
uden ophør, f.eks. gennem en ungdomsgaranti. Afhjælpe fattigdom, forbedre
effektiviteten af sociale overførsler med særligt fokus på børn. Afslutte
reformen af den sociale bistand ved at vedtage den relevante lovgivning og
styrke forbindelserne til aktiveringsforanstaltninger. Sikre konkrete
resultater med den nationale strategi for integration af romaer.
5.           Fremskynde
uddannelsesreformen, herunder opbygge administrativ kapacitet på både centralt
og lokalt niveau, og evaluere virkningen af reformerne. Fremskynde reformer af
erhvervsuddannelse. Yderligere tilpasse videregående uddannelser til
arbejdsmarkedets behov og forbedre adgangen for dårligt stillede personer.
Gennemføre en national strategi til bekæmpelse af skolefrafald med fokus på bedre
adgang til førskoleundervisning af god kvalitet, herunder for romabørn.
Fremskynde overgangen fra institutionel til alternativ pasning af børn, som
mangler forældreomsorg.
6.           Styrke forvaltningen og
kvaliteten af institutioner og offentlige forvaltninger, bl.a. ved at forbedre
kapaciteten til strategisk og budgetmæssig planlægning, gøre den offentlige
service mere professionel ved at forbedre forvaltningen af de menneskelige
ressourcer og styrke koordineringsmekanismerne mellem de forskellige forvaltningsniveauer.
Mærkbart forbedre kvaliteten af reguleringer ved brug af konsekvensanalyser og
systematiske evalueringer. Fremskynde bestræbelserne på at øge udnyttelsen af
EU-midler, bl.a. ved at styrke forvaltnings- og kontrolsystemerne og forbedre
offentlige indkøbsprocedurer.
7.           Forbedre og forenkle
erhvervsklimaet, bl.a. ved at nedbringe små og mellemstore virksomheders
administrative byrder og gennemføre en sammenhængende e-forvaltningsstrategi.
Lette og diversificere adgangen til finansiering for små og mellemstore
virksomheder. Sikre tættere forbindelser mellem forskning, innovation og
industri, navnlig ved at prioritere forsknings- og udviklingsaktiviteter, der
har potentiale til at tiltrække private investeringer. Fremskynde indsatsen for
at forbedre retssystemets kvalitet, uafhængighed og effektivitet med hensyn til
at behandle sager og bekæmpe korruption mere effektivt.
8.           Fremme konkurrence og
effektivitet i netværksindustrier ved at sikre de nationale tilsynsmyndigheders
uafhængighed og kapacitet og fortsætte ledelsesreformen i statsejede
virksomheder i energi- og transportsektoren. Vedtage en omfattende langsigtet
transportplan og forbedre bredbåndsinfrastrukturen. Fortsætte afskaffelsen af
regulerede el- og gaspriser og forbedre energieffektiviteten. Forbedre den
grænseoverskridende integration af energinetværk og fremskynde gennemførelsen
af gassammenkoblingsprojekter.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209
af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2013)
373 final.
[3]               P7_TA(2013)0052
og P7_TA(2013)0053.
[4]               Rådets
afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012.
[5]               COM(2012) 750
final.
[6]               COM(2012) 751
final.
[7]               I henhold
til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Kommissionens henstilling af  7. juni 2006  om fastsættelse af retningslinjer for anvendelsen af anprisninger om, at der ikke er foretaget dyreforsøg, i henhold til Rådets direktiv 76/768/EØF   (EØS-relevant tekst)

text:
               10.6.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 158/18

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 7. juni 2006
   om fastsættelse af retningslinjer for anvendelsen af anprisninger om, at der ikke er foretaget dyreforsøg, i henhold til Rådets direktiv 76/768/EØF
   (EØS-relevant tekst)
   (2006/406/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER —
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   som henviser til Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (1), særlig artikel 6, stk. 3, andet afsnit, andet punktum, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I henhold til artikel 6, stk. 3, i direktiv 76/768/EØF har hverken fabrikanten eller den ansvarlige for markedsføringen af et kosmetisk middel i Fællesskabet ret til på emballagen, eller på en seddel eller et skilt, en etiket, et bånd eller kort, der er vedlagt, eller som vedrører produktet, at henvise til, at der ikke har været benyttet dyreforsøg i forbindelse med det pågældende kosmetiske middel, medmindre der er sikkerhed for, at fabrikanten og leverandørerne hverken har foretaget eller ladet foretage afprøvning på dyr af det færdige kosmetiske middel, prototyper heraf eller nogen af de bestanddele, som det indeholder, eller har anvendt bestanddele, som andre har afprøvet på dyr med henblik på udvikling af nye kosmetiske midler.

               (2)

               Det er således muligt på kosmetiske midler at anvende anprisninger om, at der ikke er foretaget dyreforsøg i forbindelse med deres udvikling.

               (3)

               Det er nødvendigt at fastlægge retningslinjer med henblik på at sikre, at der lægges fælles kriterier til grund for anvendelsen af sådanne anprisninger, at der opnås en ensartet forståelse af anprisningernes betydning, og i særdeleshed at sådanne anprisninger ikke vildleder forbrugerne eller medfører illoyal konkurrence på markedet mellem producenterne.

               (4)

               Desuden vil en ensartet fortolkning af bestemmelsen i artikel 6, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 76/768/EØF i overensstemmelse med god forvaltningsskik og administrativt samarbejde fremme de kompetente myndigheders fælles gennemførelse heraf. Dette vil bl.a. gøre det muligt at forebygge forvridninger i det indre marked.

               (5)

               De i denne henstilling fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Kosmetiske Produkter —

         HENSTILLER:
   Medlemsstaterne bør med henblik på anvendelsen af artikel 6, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 76/768/EØF følge nedenstående retningslinjer.
   1.   Centrale principper
   Anvendelsen af anprisninger på kosmetiske midler må ikke vildlede forbrugeren. Anprisningerne om, at der ikke er foretaget dyreforsøg, skal komme forbrugerne til gode og give dem mulighed for at træffe et informeret valg. De pågældende oplysninger bør være nyttige for forbrugerne.
   Anvendelsen af anprisninger bør ikke føre til illoyal konkurrence på markedet mellem producenter og/eller leverandører, der anvender sådanne anprisninger i deres markedsføring.
   2.   Frivillig anvendelse af anprisninger
   Fabrikanten eller den ansvarlige for markedsføringen af det kosmetiske middel har i henhold til artikel 6, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 76/768/EØF ret til at anvende en anprisning for at angive, at der ikke har været benyttet dyreforsøg. Producenten eller den ansvarlige for markedsføringen er således ikke underlagt noget krav om at anvende en sådan anprisning, men det er en mulighed, som disse personer kan benytte, såfremt det sker i overensstemmelse med nærværende retningslinjer og kravene i artikel 6, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 76/768/EØF.
   3.   Fortolkning af kravene i artikel 6, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 76/768/EØF
   For klarhedens skyld gengives definitionerne af visse termer, der anvendes i forbindelse med nærværende retningslinjer, nedenfor:

               —

               ved »kosmetiske midler« forstås »kosmetiske midler« som defineret i artikel 1 i direktiv 76/768/EØF

               —

               ved »færdigt kosmetisk middel« forstås »færdigt kosmetisk middel« som defineret i artikel 4a, stk. 3, litra a), i direktiv 76/768/EØF

               —

               ved »bestanddel« forstås ethvert kemisk stof eller præparat af syntetisk eller naturlig oprindelse, herunder parfumerende og aromatiske forbindelser, som indgår i sammensætningen af kosmetiske midler (jf. artikel 5a, stk. 1, i direktiv 76/768/EØF, der med henblik på at etablere en liste over bestanddele udelukker »parfumerende og aromatiske forbindelser«)

               —

               ved »prototype af et kosmetisk middel« forstås »prototype« som defineret i artikel 4a, stk. 3, litra b), i direktiv 76/768/EØF

               —

               ved »dyr« forstås »dyr« som defineret i artikel 2, litra a), i Rådets direktiv 86/609/EØF (2),

               —

               ved »forsøg« forstås ethvert forsøg i forbindelse med udviklingen eller risikovurderingen af produktet eller dets bestanddele (jf. artikel 7a, litra h), i direktiv 76/768/EØF)

               —

               ved »gentagelse af forsøg« forstås, at der igen foretages et forsøg med et produkt eller dets bestanddele.

         Kravene i artikel 6, stk. 3, andet afsnit, fortolkes som følger:

               a)

               Ved »der ikke har været benyttet dyreforsøg« forstås, at der ikke er blevet foretaget dyreforsøg af nogen art i forbindelse med udviklingen eller risikovurderingen af det kosmetiske middel eller dets bestanddele. Anprisningen kan kun benyttes, såfremt dyreforsøgene fuldt og helt er blevet erstattet med en alternativ metode, men ikke hvis de blot har fundet sted i et mindre omfang eller efter en forbedret metode. Det har desuden ingen betydning, hvor forsøgene (herunder »gentagelse af forsøg«) finder sted (i Fællesskabet eller i tredjelande), eller hvornår de har fundet sted.

               b)

               Ved »fabrikanten og leverandørerne hverken har foretaget eller ladet foretage afprøvning på dyr […]« forstås, at fabrikanten og dennes leverandører, herunder alle leverandører i forsyningskæden:

                           —

                           ikke selv har foretaget dyreforsøg

                           —

                           ikke har ladet foretage dyreforsøg, hvilket betyder, at de ikke har anmodet om eller betalt for dyreforsøg, f.eks. ved at sponsorere forskning på højere læreanstalter.

               c)

               At fabrikanten og dennes leverandører ikke må have »anvendt bestanddele, som andre har afprøvet på dyr med henblik på udvikling af nye kosmetiske midler« betyder, at fabrikanten og dennes leverandører ikke må have anvendt bestanddele, for hvilke der f.eks. i den videnskabelige litteratur findes oplysninger, der er opnået ved dyreforsøg, som er foretaget af andre med henblik på udviklingen af nye kosmetiske midler. I denne forbindelse skal der ved »udvikling af nye kosmetiske midler« forstås enten en ændring af et produkt, der allerede findes på markedet, eller udvikling af et helt nyt produkt (innovation). En ny emballage vil ikke blive betragtet som et nyt kosmetisk middel.

         4.   Bevisbyrde
   Enhver, der på et kosmetisk middel anvender anprisninger om, at der ikke er foretaget dyreforsøg i forbindelse med udviklingen af det pågældende middel, er ansvarlig for denne anprisning og bør være i stand til at bevise anprisningens rigtighed i overensstemmelse med direktiv 76/768/EØF.
   Der henvises i denne forbindelse til, at der i henhold til artikel 7a, stk. 1, i direktiv 76/768/EØF, særlig litra d) og h), med henblik på kontrol skal være nem adgang til alle relevante oplysninger. Disse bestemmelser lyder som følger:

               »d)

               en evaluering af sikkerheden med hensyn til menneskets sundhed ved brug af det færdige produkt.
               […]

               h)

               oplysninger om ethvert dyreforsøg, der er udført af producenten, dennes befuldmægtigede eller leverandører i forbindelse med udviklingen eller sikkerhedsevalueringen af produktet eller dets bestanddele, herunder ethvert dyreforsøg udført med henblik på at opfylde tredjelandes retsforskrifter.«

         5.   Affattelse af anprisninger
   Enhver, der ønsker at anvende en anprisning om, at der ikke er blevet foretaget dyreforsøg, kan frit vælge ordlyden af den pågældende anprisning og/eller anvende figurative billeder eller andre billeder og symboler, såfremt alle krav i direktiv 76/768/EØF er opfyldt.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juni 2006.

            På Kommissionens vegne

         Günter VERHEUGEN

            Næstformand

      (1)  EFT L 262 af 27.9.1976, s. 169. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/80/EF (EUT L 303 af 22.11.2005, s. 32).

      (2)  EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 17. december 2015 om politikker vedrørende udlodning (ECB/2015/49)

text:
               30.12.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 438/1

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
   af 17. december 2015
   om politikker vedrørende udlodning
   (ECB/2015/49)
   (2015/C 438/01)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 6, og artikel 132,
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 34,
   under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3,
   under henvisning til Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 af 16. april 2014 om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen) (ECB/2014/17) (2), og
   ud fra følgende betragtninger:
   Det er nødvendigt, at kreditinstitutterne fortsætter med at forberede en rettidig og fuld gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (3) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (4) under de udfordrende makroøkonomiske og finansielle forhold, der lægger pres på kreditinstitutternes lønsomhed og som følge heraf deres kapacitet til at opbygge deres kapitalgrundlag. Da kreditinstitutterne skal finansiere økonomien, er en konservativ udlodningspolitik endvidere en del af en passende risikostyring og et sundt banksystem. Den samme metode, som den, der blev fastsat i Den Europæiske Centralbanks henstilling ECB/2015/2 (5) bør finde anvendelse —
   VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   I.

               1.

               Kreditinstitutterne bør fastsætte udbyttepolitikker, der bygger på konservative og forsigtige antagelser, således at de kan opfylde de gældende kapitalkrav efter en eventuel udlodning.

                           a)

                           Kreditinstitutterne skal til enhver tid opfylde de gældende minimumskapitalkrav (»Søjle 1-kravene«). Dette omfatter en egentlig kernekapitalprocent på 4,5 %, en kernekapitalprocent på 6 % og en samlet kapitalprocent på 8 %, som omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 575/2013.

                           b)

                           Endvidere skal kreditinstitutterne til enhver tid opfylde de kapitalkrav, de pålægges som følge af den gældende afgørelse i forbindelse med tilsynskontrol- og vurderingsprocessen (»Supervisory Review and Evaluation Process — SREP«) i overensstemmelse med artikel 16, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1024/2013, og som går ud over Søjle 1-kravene (»Søjle 2-kravene«).

                           c)

                           Kreditinstitutterne skal også opfylde de kontracykliske kapitalbuffere og systemiske buffere, som omhandlet i artikel 128, stk. 2, 3, 4 og 5, i direktiv 2013/36/EU, og alle andre buffere, som de kompetente nationale myndigheder og udpegede myndigheder har fastsat.

                           d)

                           Kreditinstitutterne skal også opfylde deres »fully loaded« (6) egentlige kernekapitalprocent, deres kernekapitalprocent og deres samlede kapitalprocent på den dato, hvor den fulde indfasning skal være gennemført. Dette vedrører den fulde anvendelse af ovennævnte kvoter, efter at overgangsbestemmelserne er anvendt, samt anvendelse af de kontracykliske kapitalbuffere og systemiske buffere, som omhandlet i artikel 128, stk. 2, 3, 4 og 5, i direktiv 2013/36/EU, og alle andre buffere, som de kompetente nationale myndigheder og udpegede myndigheder har fastsat. Overgangsbestemmelserne er fastsat i Afsnit XI i direktiv 2013/36/EU og i tiende del i forordning (EU) nr. 575/2013.

                     Disse krav skal opfyldes både på konsolideret niveau og individuelt niveau, medmindre der er bevilget en undtagelse for anvendelse af tilsynskravene på individuelt grundlag, som omhandlet i artikel 7 og 10 i forordning (EU) nr. 575/2013.

               2.

               Hvad angår kreditinstitutters udbetaling af udbytte (7) i 2016 for regnskabsåret 2015, henstiller ECB følgende:
               a)
                     Kategori 1
                  : Kreditinstitutter, som opfylder de gældende kapitalkrav i henhold til stk. 1, litra a), b) og c), og som allerede har nået deres »fully loaded« kvoter i henhold til stk. 1, litra d), den 31. december 2015, bør udlodde deres nettooverskud som udbytte på en konservativ måde, for at gøre det muligt for dem fortsat at opfylde alle krav, også selv om de økonomiske og finansielle forhold skulle forværres.
               b)
                     Kategori 2
                  : Kreditinstitutter, som opfylder de gældende kapitalkrav i henhold til stk. 1, litra a), b) og c), den 31. december 2015, men som ikke har nået deres »fully loaded« kvoter i henhold til stk. 1, litra d), den 31. december 2015, bør udlodde deres nettooverskud som udbytte på en konservativ måde, for at gøre det muligt for dem fortsat at opfylde alle krav, også selv om de økonomiske og finansielle forhold skulle forværres. Endvidere bør de i princippet kun udbetale udbytte i det omfang, der som minimum er sikret en lineær (8) kurs hen imod de foreskrevne »fully loaded« kapitalkvoter, som omhandlet i stk. 1, litra d).
               c)
                     Kategori 3
                  : Kreditinstitutter, der overtræder kravene i stk. 1, litra a), b) eller c), bør i princippet ikke udlodde udbytte.
               Kreditinstitutter, som ikke er i stand til at overholde denne henstilling, fordi de mener, at de er retligt forpligtede til at udlodde udbytte, bør straks kontakte deres fælles tilsynsteam.

         II.
   Denne henstilling er rettet til signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, som defineret i artikel 2, nr. 16 og 22, i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17).
   III.
   Denne henstilling er også rettet til de kompetente nationale myndigheder og de udpegede myndigheder for så vidt angår mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn, som defineret i artikel 2, nr. 7 og 23, i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17). De kompetente nationale myndigheder og udpegede myndigheder forventes at anvende denne henstilling på sådanne enheder og koncerner på den måde, som de finder passende (9).

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 17. december 2015.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB

      (1)  EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63.

      (2)  EUT L 141 af 14.5.2014, s. 1.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).

      (5)  Den Europæiske Centralbanks henstilling ECB/2015/2 af 28. januar 2015 om politikker vedrørende udlodning af udbytte (EUT C 51 af 13.2.2015, s. 1).

      (6)  Alle buffere på niveauet »fully loaded«, bortset fra kapitalbevaringsbufferen, som af metodemæssige årsager fastsættes på indfasningsniveauet i 2016 ved beregningen af »fully loaded«.

      (7)  Kreditinstitutter kan have forskellige retlige former, f.eks. børsnoterede virksomheder og andre selskaber end aktieselskaber, såsom gensidige selskaber, andelsselskaber eller sparekasser. Begrebet »udbytte«, som omhandlet i denne henstilling, betegner enhver form for kontant udbetaling, der skal godkendes af generalforsamlingen.

      (8)  I praksis betyder det, at kreditinstitutterne over en periode på fire år, der blev påbegyndt den 31. december 2014, i princippet skal tilbageholde en andel på mindst 25 % om året af gabet i forhold til deres »fully loaded« egentlige kernekapitalprocent, deres kernekapitalprocent og deres samlede kapitalprocent, jf. stk. 1, litra d).

      (9)  Hvis henstillingen anvendes på mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn, som mener, at de ikke er i stand til at opfylde henstillingen, fordi de er af den opfattelse, at de er retligt forpligtede til at udlodde udbytte, bør de straks kontakte deres kompetente nationale myndigheder.


Vigtig juridisk meddelelse

|

52005SC0226

Henstilling med henblik på Rådets henstilling til Ungarn med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør  /* SEK/2005/0226 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 16.2.2005SEK(2005) 226 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS HENSTILLING TIL UNGARNmed henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør(forelagt af Kommissionen)  BEGRUNDELSEProceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud reguleres af traktatens artikel 104 og Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der indgår som led i stabilitets- og vækstpagten. Disse bestemmelser suppleres af de politiske forpligtelser, der kom til udtryk i resolutionen om stabilitets- og vækstpagten fra Det Europæiske Råd i Amsterdam den 17. juni 1997.På grundlag af prognoserne fra foråret 2004 fra Kommissionens tjenestegrene, som tog hensyn til data, som blev indberettet af Ungarn i marts 2004, og som viste et underskud på 5,9 % af BNP i 2003[1], indledte Kommissionen proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Ungarn den 12. maj 2004 med vedtagelsen af en rapport, jf. artikel 104, stk. 3. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen fastslog Rådet den 5. juli 2004 i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, at Ungarn havde et uforholdsmæssigt stort underskud, og rettede som følge heraf i henhold til artikel 104, stk. 7, en henstilling til de ungarske myndigheder om at korrigere det[2]. I denne henstilling opfordrede Rådet de ungarske myndigheder til at gennemføre de foranstaltninger, der var redegjort for i konvergensprogrammet fra maj 2004, og som tog sigte på at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008. Navnlig blev det henstillet til de ungarske myndigheder at holde sig parate til at træffe sådanne supplerende foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at nå målet for det offentlige underskud i 2004 og til senest den 5. november 2004 at tage effektive skridt til at gennemføre de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå målet for underskuddet i 2005[3]. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen af 22. december 2004 vedtog Rådet den 18. januar 2005 en beslutning i henhold til artikel 104, stk. 8, om, at Ungarn ikke havde taget virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets henstillinger af 5. juli 2005. Rådet anerkendte, at de ungarske myndigheder havde truffet en række foranstaltninger, som bidrog til at nedbringe underskuddet i 2004 og 2005, men at de ikke var tilstrækkelige til at forhindre en væsentlig afvigelse fra målene i begge årene og mere generelt en afvigelse fra den planlagte tilpasningskurs fra konvergensprogrammet fra maj. I denne sammenhæng påpegede Rådet, at regeringens fortsatte tilsagn om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i 2008 skulle understøttes af afgørende foranstaltninger med henblik på yderligere finanspolitisk konsolidering og en mere beslutsom videreførelse af strukturreformer.Eftersom Ungarn endnu ikke er medlem af euroområdet, og de sidste to trin i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i henhold til artikel 104, stk. 9, og artikel 104, stk. 11, således ikke finder anvendelse, kan Rådet rette endnu en henstilling til Ungarn på grundlag af artikel 104, stk. 7. En sådan henstilling bør tage hensyn til oplysningerne vedrørende budgetstrategien, der blev givet i Ungarns første opdaterede konvergensprogram, der blev forelagt den 1. december 2004.Sammenlignet med det foregående program forventer opdateringen følgende årlige mål for det offentlige underskud: 4,5 %, 3,8 %, 3,1 %, 2,4 % og 1,8 % af BNP i årene 2004-2008. Disse tal følger af Eurostats beslutning af 23. september 2004, hvorved det i en overgangsperiode frem til finansindberetningen i marts 2007 blev tilladt at klassificere pensionsfonde under anden søjle i den offentlige sektor. De ungarske myndigheder besluttede at benytte sig af denne mulighed og forelagde derfor tal for underskuddet, der afspejlede, at den byrde under anden søjle, pensionsreformen fra 1998 medfører, blev fratrukket det offentlige underskud. Sammenlignet med programmet fra maj 2004 nedsætter dette de årlige underskudstal med 0,8-1 procentpoint i årene 2004-2008. Hvis byrden fra pensionsreformen i 1998 medregnes, således som det kræves, når den af Eurostat bevilgede overgangsperiode udløber, vil den forventede kurs i det offentlige underskud blive på 5,3 % af BNP i 2004, 4,7 % i 2005, 4,1 % i 2006, 3,4 % i 2007 og 2,8 % af BNP i 2008; selv om korrektionen i begyndelsesfasen er mindre end under det foregående program, overholder det opdaterede program således måldatoen for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. For at kunne sammenligne med prognosen fra efteråret 2004 fra Kommissionens tjenestegrene, det foregående konvergensprogram og Rådets henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7, og i betragtning af, at 2008-målet falder uden for overgangsperioden, anvendes både tallene med og uden indregning af pensionsfondsbyrden.Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk evaluering af dette opdaterede program. I sit udkast til henstilling af 16. februar 2005 med henblik på Rådets udtalelse om dette opdaterede program[4] fandt Kommissionen, at den tilpasningskurs, der var beskrevet i opdateringen, er passende til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008, forudsat at det bakkes op af tilstrækkelige foranstaltninger til at mindske de risici, der knytter sig til gennemførelsen. Dette gælder også det nye underskudsmål for 2005 på 3,8 % af BNP (4,7 % inklusive pensionsreformbyrden), som er af særlig betydning, idet afvigelser herfra vil påvirke de efterfølgende år og derved kunne svække evnen til at sikre et underskud på under 3 % af BNP i 2008 som planlagt.Kommissionen bemærkede, at der er en risiko for, at budgetresultatet kan blive værre end forventet, således at budgetstillingen i programmet ikke synes tilstrækkelig til at sikre denne kurs. Hvad 2005 angår, forventede Kommissionens tjenestegrene i efteråret 2004 et underskud på 5,2 % i 2005 (4,3 % eksklusive pensionsreformbyrden), idet de primære risici var: (1) at renteudgifterne kunne blive højere end forventet; (2) at de nyindførte regler for udgiftsbegrænsninger kan vise sig at være utilstrækkelige; endnu en risiko udgøres af, at der i tide vedtages yderligere påtænkte foranstaltninger til reform af den offentlige forvaltning, sundhedssystemet og uddannelsessystemet, som det blev bebudet i konvergensprogrammet fra maj 2004 og opdateringen af det, hvilket er centrale elementer i den planlagte justering, og; (3) at de antagelser, der ligger til grund for visse indtægter (især moms og socialsikringsbidrag), synes at være alt for optimistiske. Der syntes også at være en risiko i form af, at momsrefusioner vedrørende året 2004 ville blive fremført til 2005, men myndighederne har givet tilsagn om at øge tempoet i betalingerne, således at de ikke belaster 2005-budgettet. Budgettet indeholder en "nødreserve" på 0,5 % af BNP til imødegåelse af en eventuel overskridelse af 2005-målet. Formålet med den er at dække uforudsete tilpasninger til processer, som regeringen ikke selv er herre over. Eksistensen af denne nødreserve hilses velkommen, men det beløb, der er tildelt den, forekommer utilstrækkeligt i lyset af de risici, der knytter sig til 2005-budgettet. Endvidere vil en frigivelse af disse reserver på et for tidligt tidspunkt på året kunne mindske incitamentet til at gennemføre budgettet strengt. Endnu en risiko udgøres af de løbende investeringer, som det er tanken at overføre til offentlig-private partnerskaber. Hvis disse overførsler ikke gennemføres i tide, vil de skulle finansieres over budgettet. Endvidere vil enhver nedsættelse af momssatserne som led i de løbende skattereformer kunne øge risikoen for indtægterne, selv om de opvejes af forhøjelser af andre satser. Hvis ikke timingen heraf overvejes nøje, vil et sådant skridt kunne bringe virkeliggørelsen af det reviderede 2005-mål i fare og derved trække tæppet væk under underskudsreduktionskursen[5]. Denne analyse tyder på, at for at nå 2005-målet på 3,8 % af BNP (4,7 % af BNP inklusive pensionsreformbyrden) vil det være nødvendigt at træffe supplerende foranstaltninger på ½ procentpoint af BNP.På baggrund af denne vurdering forekommer det nødvendigt, at de ungarske myndigheder (i) træffer supplerende foranstaltninger, så vidt muligt af strukturel karakter, for at opfylde det nye underskudsmål på 3,8 % af BNP (4,7 % af BNP, hvis man medregner byrden fra pensionsreformen fra 1998, når den af Eurostat bevilgede overgangsperiode for regnskabsføring af denne post udløber) i 2005; bl.a. kunne nødreserven øges betragteligt, og anvendelsen af den kunne begrænses i videst muligt omfang og gjort betinget af, at der foreligger klar dokumentation for, at underskudsmålet for 2005 er opfyldt, (ii) gør timingen og gennemførelsen af eventuelle skattelettelser betinget af, at underskudsmålene i det opdaterede konvergensprogram fra december 2004 forventes opfyldt, og (iii) gør fremskridt med de påtænkte reformer af den offentlige forvaltning, sundhedssystemet og uddannelsessystemet, som der er givet tilsagn om, også med henblik på at forbedre holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt.På baggrund heraf forelægger Kommissionen hermed Rådet en henstilling med henblik på en ny Rådets henstilling, der skal rettes til Ungarn med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør, jf. traktatens artikel 104, stk. 7.Henstilling med henblik påRÅDETS HENSTILLING TIL UNGARNmed henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophørRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104, stk. 7,som henviser til henstilling fra Kommissionen, ogsom tager følgende i betragtning:(1) I henhold til traktatens artikel 104 skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.(2) Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og en stærk og vedblivende vækst, som fører til øget beskæftigelse.(3) Rådet fastslog den 5. juli 2004 i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn.(4) Efter at Rådet havde fastslået, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn, henstillede det i henhold til traktatens artikel 104, stk. 7, og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[6], at de ungarske myndigheder skulle tage skridt til på mellemlang sigt og på troværdig og holdbar vis at reducere underskuddet til under 3 % af BNP senest i 2008 ved at følge den kurs for nedbringelsen af underskuddet, der er beskrevet i Rådets udtalelse af 5. juli 2004 om konvergensprogrammet fra maj 2004. Navnlig henstillede det, at myndighederne skulle holde sig parate til at træffe sådanne supplerende foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at nå målet for det offentlige underskud i 2004, og senest den 5. november 2004 tage effektive skridt til at gennemføre de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå målet for underskuddet i 2005.(5) Den 18. januar 2005 anerkendte Rådet, at en række foranstaltninger var blevet truffet for at reducere det offentlige underskud i 2004 og 2005 inden fristen den 5. november 2004. Det fandt dog, at de ikke var tilstrækkelige til at opfylde målene og ikke ville forhindre en afvigelse fra den planlagte tilpasningskurs fra konvergensprogrammet fra maj 2004. Det fandt, at regeringens fortsatte tilsagn om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008 skulle understøttes af afgørende foranstaltninger med henblik på yderligere finanspolitisk konsolidering og en mere beslutsom videreførelse af strukturreformer. På baggrund heraf traf Rådet i medfør af traktatens artikel 104, stk. 8, beslutning om, at Ungarn pr. 5. november 2004 ikke havde truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af henstillingen af 5. juli 2004[7].(6) Ungarn tiltrådte Fællesskabet den 1. maj 2004 og er en medlemsstat med dispensation, jf. traktatens artikel 122, stk. 1, hvilket betyder, at landet skal undgå uforholdsmæssigt store underskud, men at traktatens artikel 104, stk. 9, og artikel 104, stk. 11, ikke finder anvendelse på det. Det er derfor passende at rette en ny henstilling til landet i medfør af artikel 104, stk. 7.(7) I henhold til artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 skal der i en henstilling udstedt i henhold til artikel 104, stk. 7, fastsættes en frist på højst fire måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger, og der skal fastsættes en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som bør gennemføres i året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder. Der foreligger fortsat sådanne særlige omstændigheder i Ungarns tilfælde, idet det offentlige underskud ved EU-tiltrædelsen lå betydeligt over referenceværdien på 3 % af BNP, og på grund af de igangværende strukturelle forandringer i økonomien.(8) Når der foreligger sådanne særlige omstændigheder, kan det tillades den pågældende medlemsstat at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud på mellemlang sigt. Det konvergensprogram, Ungarn forelagde i december 2004, indeholder en revideret tidsramme med følgende årlige mål for det offentlige underskud: 4,5 %, 3,8 %, 3,1 %, 2,4 % og 1,8 % af BNP i årene 2004-2008. Hvis man medregner byrden fra pensionsreformen i 1998, således som det kræves, når den af Eurostat bevilgede overgangsperiode frem til indberetningen i marts 2007 for regnskabsføring af denne post udløber, vil den forventede kurs i det offentlige underskud blive på 5,3 %, 4,7 %, 4,1 %, 3,4 % og 2,8 % af BNP i årene 2004-2008. Det opdaterede program forventer således at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008. Ifølge Rådets udtalelse af [8. marts 2005] kan tilpasningskursen omfattende underskudsmålene på 3,8 % af BNP (4,7 % af BNP inklusive pensionsreformbyrden) i 2005 og på 2,8 % af BNP inklusive pensionsreformbyrden i 2008 anses for passende til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008, forudsat at den understøttes af tilstrækkelige foranstaltninger til at opfylde underskudsmålene.(9) Selv om denne tilpasningskurs og navnlig det nye underskudsmål for 2005 på 3,8 % af BNP (4,7 % af BNP inklusive pensionsreformbyrden) kan anses for passende, er de ungarske myndigheders aktuelle økonomiske politik ikke tilstrækkelig til at nå målet. På grundlag af budgetudkastet for 2005 og en forventet vækstrate på 3,7 % i 2005 forventede Kommissionens tjenestegrene i deres prognose fra efteråret 2004 et underskud på 5,2 % af BNP i 2005 (inklusive pensionsreformbyrden). De primære risici, der blev peget på, var; (i) at renteudgifterne kan vise sig at blive højere end forventet; (ii) at de nyindførte regler for udgiftsbegrænsninger kan være utilstrækkelige, og endnu en risiko udgøres af, at der i tide vedtages yderligere påtænkte foranstaltninger til reform af den offentlige forvaltning, sundhedssystemet og uddannelsessystemet, som blev bebudet i konvergensprogrammet fra maj 2004 og i opdateringen af det, hvilket er centrale elementer i den planlagte justering, og; (iii) at visse indtægtsposter, især moms og socialsikringsbidrag, ikke vil blive så store som forventet. Hvad momsen angår, er der blevet konstateret en supplerende risiko i form af, at refusioner vedrørende året 2004 ville blive fremført til 2005, men i lyset af de nylige tilsagn fra myndighederne om at øge tempoet i betalingerne er formodningen den, at dette ikke vil belaste 2005-budgettet og altså ikke kræve supplerende justering. Endnu en risiko udgøres af de løbende investeringer, som det er tanken at overføre til offentlig-private partnerskaber. Hvis disse overførsler ikke gennemføres i tide, vil de skulle finansieres over budgettet. Budgettet indeholder en "nødreserve" på 0,5 % af BNP til imødegåelse af en eventuel overskridelse af 2005-målet. Eksistensen af denne nødreserve hilses velkommen, men det beløb, der er tildelt den, forekommer utilstrækkeligt i betragtning af de risici, der knytter sig til 2005-budgettet, og der er bekymring for, at disse reserver kunne blive frigivet for tidligt på året. Denne analyse tyder på, at for at nå 2005-målet på 3,8 % af BNP (4,7 % af BNP inklusive pensionsreformbyrden) vil der blive behov for supplerende foranstaltninger på ½ procentpoint af BNP.(10) Der bør træffes budgetkonsolideringsforanstaltninger med henblik på at sikre en varig forbedring i den offentlige budgetsaldo, samtidig med at den bør udformes med henblik på at højne kvaliteten af de offentlige finanser og styrke økonomiens vækstpotentiel -HENSTILLER:-  at de ungarske myndigheder bringer den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort und erskud til ophør snarest muligt-  at de ungarske myndigheder tager skridt til på mellemlang sigt og på troværdig og holdbar vis at reducere underskuddet til under 3 % af BNP senest i 2008 ved at følge den kurs for nedbringelsen af underskuddet, der er beskrevet i Rådets udtalelse af [8. marts 2005] om det konvergensprogram, der blev forelagt i december 2004-  at de ungarske myndigheder senest den [8. juli 2005] tager effektive skridt til at gennemføre supplerende foranstaltninger, så vidt muligt af strukturel karakter, for at opfylde det nye underskudsmål på 3,8 % af BNP i 2005, der er fastsat i konvergensprogrammet (4,7 % af BNP, hvis man medregner byrden fra pensionsreformen fra 1998, således som det kræves, når den af Eurostat bevilgede overgangsperiode frem til finansindberetningen i marts 2007 for regnskabsføring af denne post udløber). Bl.a. kunne nødreserven i 2005-budgettet øges betragteligt, og anvendelsen af den kunne begrænses i videst muligt omfang og gjort betinget af, at der foreligger klar dokumentation for, at underskudsmålet for 2005 er opfyldt-  at de ungarske myndigheder gør timingen og gennemførelsen af eventuelle skattelettelser betinget af, at underskudsmålene i det opdaterede konvergensprogram fra december 2004 opfyldes.Derudover opfordrer Rådet de ungarske myndigheder til:-  at udnytte enhver mulighed for at fremskynde den finanspolitiske justering-  at gøre fremskridt med de påtænkte reformer af den offentlige forvaltning, sundhedssystemet og uddannelsessystemet, som der er givet tilsagn om, også med henblik på at forbedre holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt.Denne henstilling er rettet til Republikken Ungarn.Udfærdiget i Bruxelles, den [8. marts 2005].På Rådets vegneFormand [1] Indberetningen fra september 2004 korrigerede underskuddet på statsfinanserne i opadgående retning fra 5,9 % af BNP til 6,2 % af BNP for 2003.[2] Se http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11218.en04.pdf.[3] Desuden opfordrede Rådet de ungarske myndigheder til at udnytte enhver mulighed for at fremskynde den finanspolitiske justering, til at iværksætte de påtænkte reformer af den offentlige forvaltning, sundhedssystemet og uddannelsessystemet med henblik på at opnå den planlagte reduktion af udgiftskvoten og forbedre holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt og til at sikre, at der er tilstrækkelig finansiel dækning for de planlagte skattelettelser, og gøre gennemførelsen heraf betinget af, at underskudsmålene opfyldes.[4] SEC(2005) 229.[5] Det endelige tal for underskuddet i 2004 er fortsat underlagt risici, der udspringer af den usikkerhed, der knytter sig til forskellen mellem data opgjort efter kasseregnskabsprincippet og data opgjort efter periodiseringsprincippet. Navnlig resterer der regnskabsmæssige usikkerhedsmomenter i relation til betalinger af landbrugstilskud og betalingen af 13. månedsløn til offentligt ansatte, som endnu kan resultere i en stigning i underskuddet opgjort efter periodiseringsprincippet i 2004 og påvirke underskuddet i 2005.[6] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.[7] Se http://register.consilium.eu.int.


				|

		52014PC0253

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om udpegelse af Den Europæiske Kulturhovedstad 2018 i Nederlandene /* COM/2014/0253 final */

			   	BEGRUNDELSE
I Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr.
1622/2006/EF af 24. oktober 2006 om en fællesskabsaktion vedrørende Den
Europæiske Kulturhovedstad 2007-2019[1]
fastlægges proceduren for udpegelse af europæiske kulturhovedstæder. I henhold
til artikel 2 i afgørelsen udpeges to byer i to medlemsstater til europæiske
kulturhovedstæder efter tur fra 2009 i overensstemmelse med den rækkefølge, der
er fastsat i bilaget til afgørelsen. Kulturhovedstæderne skal i 2018 ligge i
hhv. Malta og Nederlandene. Malta valgte at gennemføre sin udvælgelsesprocedure
et år tidligere end ifølge den normale tidsplan, og Valletta blev udpeget til
"Europæisk Kulturhovedstad 2018" i Malta ved Rådets afgørelse
2013/286/EU af 17. maj 2013[2].
Udvælgelsen af den europæiske kulturhovedstad
for 2018 i Nederlandene foregår som følger.
En indkaldelse af ansøgninger offentliggøres
af den pågældende medlemsstat senest seks år inden arrangementets start. En
jury bestående af 13 uafhængige eksperter fra kultursektoren indkaldes til et indledende
udvælgelsesmøde senest fem år før aktionen. Juryen vurderer de indkomne
ansøgninger på grundlag af de kriterier, der er fastsat i artikel 4 i afgørelse
nr. 1622/2006/EF, og opstiller en liste over kandidatbyer, hvis kandidatur skal
vurderes mere indgående, når de har udarbejdet en fuldstændig ansøgning.
Ni måneder efter det indledende
udvælgelsesmøde indkalder den pågældende medlemsstat juryen til et møde for at
foretage den endelige indstilling. Efter en omfattende vurdering af de byer,
der i første omgang er blevet udvalgt, på grundlag af de kriterier, der er
fastsat for aktionen, anbefaler juryen én by i den pågældende medlemsstat.
På grundlag af denne anbefaling indstiller
medlemsstaten en by som sin europæiske kulturhovedstad og underretter Europa-Parlamentet,
Rådet, Kommissionen og Regionsudvalget herom senest fire år før, arrangementet
skal begynde.
Europa-Parlamentet kan inden for en frist på
tre måneder fra modtagelsen af indstillingerne fremsende en udtalelse til
Kommissionen.
Rådet, der træffer afgørelse på grundlag af en
henstilling fra Kommissionen, udpeger officielt de pågældende byer som
europæiske kulturhovedstæder for det år, indstillingen vedrører.
Efter de to udvælgelsesrunder beskrevet
ovenfor anbefalede juryen i sin rapport fra september 2013, at Leeuwarden
(Nederlandene) bliver europæisk kulturhovedstad i 2018. Nederlandene meddelte
denne indstilling til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og
Regionsudvalget i december 2013.
Europa-Parlamentet sendte en positiv udtalelse
til Kommissionen i februar 2014.
I overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i
afgørelse nr. 1622/2006/EF forelægger Kommissionen hermed vedlagte henstilling
for Rådet om den officielle udpegelse af Leeuwarden til europæisk
kulturhovedstad i 2018.
Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om udpegelse af Den Europæiske
Kulturhovedstad 2018 i Nederlandene

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets
afgørelse nr. 1622/2006/EF af 24. oktober 2006 om en fællesskabsaktion
vedrørende Den Europæiske Kulturhovedstad 2007-2019[3], særlig artikel 9, stk.
3,
under henvisning
til henstilling fra Europa-Kommissionen,
under henvisning
til juryens rapport fra september 2013 vedrørende udpegelse af den europæiske
kulturhovedstad i Nederlandene, og
ud fra følgende
betragtning:
Kriterierne i
artikel 4 i afgørelse nr. 1622/2006/EF er helt opfyldt —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Leeuwarden udpeges som "Europæisk
Kulturhovedstad 2018" i Nederlandene.
Artikel 2
Denne afgørelse
træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 304 af 3.11.2006, s. 1.
[2]               EFT L 162 af 14.06.2013, s. 9.
[3]               EUT L 304 af 3.11.2006, s. 1.