				|

		52012PC0255

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om bemyndigelse til at indlede forhandlinger vedrørende tilpasningen af følgende aftaler med henblik på EU's udvidelse med Kroatien: aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, aftalen mellem Kongeriget Norge og Den Europæiske Union om en norsk finansieringsmekanisme for 2009-2014, aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer og aftalen om samarbejde og toldunion med San Marino /* COM/2012/0255 final */

			   	BEGRUNDELSE
Traktaten om Republikken Kroatiens tiltrædelse
af Den Europæiske Union[1] blev undertegnet den 9.
december 2011.
Den Europæiske Union og dens medlemsstater har
indgået aftaler om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde med Norge, Island
og Liechtenstein, om en norsk finansieringsmekanisme for perioden 2009-2014, om
fri bevægelighed for personer med Schweiz samt om samarbejde og toldunion med
San Marino.
Disse aftaler skal tilpasses for at inddrage
Kroatien som en kontraherende part efter landets tiltrædelse af Den Europæiske
Union. De nuværende kontraherende parter og det tiltrædende land vil skulle
føre forhandlinger om vilkårene for tilpasningen. Forhandlingerne bør indledes
i god tid for at sikre, at instrumenterne for tilpasning af disse aftaler kan
træde i kraft på datoen for Kroatiens tiltrædelse af EU.
I
overensstemmelse med artikel 6 i akten om Republikken Kroatiens
tiltrædelsesvilkår (herefter benævnt "tiltrædelsesakten") bør
forhandlingerne varetages af Kommissionen på grundlag af forhandlingsdirektiver,
der er godkendt af Rådet, og i samråd med et udvalg bestående af repræsentanter
for medlemsstaterne.
Forhandlingerne på vegne af Den Europæiske
Union og dens medlemsstater bør indledes ud af følgende betragtninger:
1. Aftalen om Det Europæiske Økonomiske
Samarbejdsområde
I henhold til artikel 6, stk. 5, i akten om
Republikken Kroatiens tiltrædelsesvilkår har Kroatien forpligtet sig til på de
i denne akt fastsatte vilkår at tiltræde Det Europæiske Økonomiske
Samarbejdsområde (EØS). I overensstemmelse med artikel 128 i EØS-aftalen vil
Kroatien derfor indgive sin ansøgning til EØS.
Kommissionen bør i denne forbindelse
bemyndiges til på vegne af EU og dets medlemsstater at føre forhandlinger med
de kontraherende parter i EØS og Kroatien om en aftale om Kroatiens deltagelse
i EØS.
På baggrund af erfaringerne med
EØS-udvidelsesforhandlingerne i 2007 følgende emner blevet indkredset som
mulige forhandlingsemner:
–
Undtagelser og overgangsperioder: De undtagelser og overgangsperioder, der er nedfældet i
tiltrædelsestraktaten, bør overføres til EØS-aftalen. Det er usandsynligt, at
Norge, Island og Liechtenstein vil modsætte sig dette grundlæggende princip.
–
Landbrugsprodukter og forarbejdede
landbrugsprodukter: Kroatien har en forholdsvis
begrænset andel i EØS-handelen. Det kan dog ikke udelukkes, at Norge og Island
vil kræve kompensation for ophævelsen af de eksisterende bilaterale
frihandelsaftaler med Kroatien fra tiltrædelsesdatoen. Hvad angår
landbrugsprodukter og forarbejdede landbrugsprodukter, bør der aftales
tilpasninger inden for rammerne af de almindelige forhandlinger på basis af
artikel 19 og protokol 3 til EØS-aftalen med sigte på en fortsat liberalisering
af handelen med disse produkter.
–
Finansieringsmekanismerne for EØS og Norge: I EØS-udvidelsesaftalen fra 2007 aftalte de tre EØS-/EFTA-stater at
bidrage med yderligere 72 mio. EUR til social og økonomisk samhørighed i
det udvidede EØS (21,5 mio. EUR til Bulgarien og 50,5 mio. EUR
til Rumænien) frem til og med den 30. april 2009. Norge bidrog alene med
yderligere 68 mio. EUR via to bilaterale samarbejdsprogrammer til
fremme af økonomisk vækst og bæredygtig udvikling i Bulgarien (20 mio. EUR)
og Rumænien (48 mio. EUR). Fra 2009-2014 vil alle tre
EØS-/EFTA-stater bidrage med i alt 988,5 mio. EUR til social og
økonomisk samhørighed i EØS inden for rammerne af aftalen mellem Den Europæiske
Union, Island, Liechtenstein og Norge om en EØS-finansieringsmekanisme for
2009-2014. Inden for rammerne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Norge
om en norsk finansieringsmekanisme for perioden 2009-2014 vil Norge alene
bidrage med en yderligere 800 mio. EUR i alt. EU's udgangspunkt for
forhandlingerne var, at EØS-EFTA-staterne som en del af det indre marked ville
få lige så meget ud af det udvidede indre marked som medlemsstaterne og derfor
også skulle deltage i en bæredygtig og retfærdig udvikling af det indre marked
ved at bidrage til at udligne de sociale og økonomiske skævheder i EU/EØS. Da
det forventes, at EØS og Norge vil indlede forhandlinger med EU om det
finansielle bidrag til de begunstigede lande inden for rammerne af
finansieringsmekanismerne for EØS og Norge for perioden 2015-2020 i 2013,
forekommer det hensigtsmæssigt at anvende den samme logik som den, der blev
anvendt i forbindelse med Bulgarien og Rumænien, under forhandlingerne
vedrørende Kroatien, og at EØS-EFTA-staterne bidrager finansielt til den
sociale og økonomiske samhørighed i det udvidede EU/EØS gennem
finansieringsmekanismerne for EØS og Norge på grundlag af de samme kriterier,
om end forholdsmæssigt, frem til 2014 og uden at berøve de aktuelle
begunstigede lande nogen af de tidligere aftalte midler. Tildelingen af yderligere midler til Kroatien bør baseres på
samme kriterier som i forbindelse med de to eksisterende finansieringsmekanismer.
Ved revisionen af finansieringsmekanismerne skal der også tages hensyn til, at
eksisterende bilaterale bistandsaftaler mellem EØS-EFTA-landene og den nye
medlemsstat skal bringes til ophør ved sidstnævntes tiltrædelse af EU.
I forbindelse med udvidelsesprocessen med
Bulgarien og Rumænien blev det aftalt, at Kommissionen "kan" gennemgå
de foreslåede projekter, i stedet for "skal". Dette spørgsmål bør
også medtages i disse forhandlinger.
Forhandlingerne bør generelt begrænses til de
vigtigste spørgsmål, der er nødvendige for EØS-udvidelsen, for at undgå
langvarige procedurer, som kan bringe en samtidig ikrafttrædelse af EU- og EØS-
udvidelserne i fare.
2. Schweiz og San Marino
I overensstemmelse med artikel 6, stk. 2 og 3,
i akten om Republikken Kroatiens tiltrædelsesvilkår har Kroatien forpligtet sig
til at tiltræde de aftaler, der er indgået eller undertegnet af de nuværende
medlemsstater og Unionen med et eller flere tredjelande eller med en
international organisation. I henhold til samme bestemmelse tiltræder Kroatien
sådanne aftaler ved indgåelse af en protokol til sådanne aftaler mellem Rådet,
der træffer afgørelse med enstemmighed på medlemsstaternes vegne, og det eller
de pågældende tredjelande eller den pågældende internationale organisation.
Disse protokoller[2] forhandles af
Kommissionen på grundlag af forhandlingsdirektiver, som Rådet enstemmigt har
godkendt, og i samråd med et udvalg bestående af repræsentanter for
medlemsstaterne, og de indgås af Rådet.
Med henblik herpå forelægger Kommissionen
Rådet en henstilling om vedtagelse af en afgørelse, der bemyndiger Kommissionen
til at indlede forhandlinger.
Aftale om fri bevægelighed for personer
med Schweiz
I overensstemmelse med artikel 6, stk. 3, i
tiltrædelsesakten skal aftalen om fri bevægelighed for personer med Schweiz
tilpasses for at medtage den nye EU-medlemsstat. Følgende emner er mulige
forhandlingsemner:
Overgangsperioder: Aftalen om fri bevægelighed
for personer omfatter overgangsperioder, i hvilke Schweiz på visse betingelser
kan indføre kvantitative begrænsninger med hensyn til adgang til
erhvervsvirksomhed. De varierer mellem 12 år efter aftalens ikrafttrædelse
(indtil den 31. maj 2014), otte år efter ikrafttrædelsen af protokollen fra
2004 vedrørende deltagelse som kontraherende parter i aftalen for de
medlemsstater, der tiltrådte EU i 2004 (indtil den 31. maj 2014), og 10 år
efter ikrafttrædelsen af protokollen fra 2008 vedrørende deltagelse som
kontraherende parter i aftalen for Bulgarien og Rumænien (indtil den 31. maj
2019)[3]. Som ved den tidligere
udvidelse bør Schweiz indrømmes undtagelser og overgangsperioder svarende til dem,
der er aftalt ved tiltrædelsestraktaten. Ved fastsættelsen af de schweiziske
kvantitative begrænsninger bør der tages hensyn til den eksisterende migration
fra det tiltrædende land og dets befolkning.
Aftale om samarbejde og toldunion med
San Marino
I overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i
akten vedrørende Kroatiens tiltrædelse bør denne aftale også tilpasses for at
medtage den nye EU-medlemsstat. Der er ikke blevet indkredset særlige
forhandlingsemner.
Kommissionen henstiller derfor, at Rådet:
–
vedtager vedlagte afgørelse om bemyndigelse til at
indlede forhandlinger for at
–
tilpasse aftalen om Det Europæiske Økonomiske
Samarbejdsområde i overensstemmelse med udvidelsen af Den Europæiske Union med
Kroatien
–
tilpasse aftalen mellem Kongeriget Norge og Den
Europæiske Union om en norsk finansieringsmekanisme for perioden 2009-2014
–
tilpasse aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab
og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden
side om fri bevægelighed for personer i overensstemmelse med udvidelsen af Den
Europæiske Union med Kroatien
–
tilpasse aftalen om samarbejde og toldunion med San
Marino i overensstemmelse med udvidelsen af Den Europæiske Union med Kroatien
–
udsteder forhandlingsdirektiverne til nævnte
afgørelse
–
udpeger et særligt udvalg, som forhandlingerne skal
føres i samråd med.
Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om bemyndigelse til at indlede forhandlinger
vedrørende tilpasningen af følgende aftaler med henblik på EU's udvidelse med
Kroatien: aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, aftalen mellem
Kongeriget Norge og Den Europæiske Union om en norsk finansieringsmekanisme for
2009-2014, aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på
den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed
for personer og aftalen om samarbejde og toldunion med San Marino
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 218, stk. 3 og 4,
under henvisning til traktat mellem Kongeriget
Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark,
Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske
Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik,
Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet
Luxembourg, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene,
Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien,
Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget
Sverige, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (Den Europæiske
Unions medlemsstater) og Republikken Kroatien om Republikken Kroatiens
tiltrædelse af Den Europæiske Union[4], undertegnet den 9.
december 2011, særlig artikel 3, stk. 4,
under henvisning til akten om Republikken
Kroatiens tiltrædelsesvilkår samt om tilpasning af traktaten om Den Europæiske
Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om
oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab[5],
særlig artikel 6, stk. 2 og 5,
under henvisning til henstilling fra
Europa-Kommissionen,
under henvisning til, at der bør indledes
forhandlinger om en tilpasning som følge af udvidelsen af EU med Kroatien af
aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, aftalen mellem
Kongeriget Norge og Den Europæiske Union om en norsk finansieringsmekanisme for
2009-2014, aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på
den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed
for personer og aftalen om samarbejde og toldunion med San Marino —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Kommissionen bemyndiges til på vegne af Den
Europæiske Union og dens medlemsstater at forhandle ændringerne til aftalen om
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og aftalen mellem Kongeriget Norge
og Den Europæiske Union om en norsk finansieringsmekanisme for perioden
2009-2014 på baggrund af udvidelsen af Den Europæiske Union med Kroatien.
Artikel 2
Kommissionen bemyndiges til på vegne af Den
Europæiske Union og dens medlemsstater, herunder – med forbehold af
ikrafttrædelsen af tiltrædelsestraktaten – Republikken Kroatien, at forhandle
ændringerne til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater
på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri
bevægelighed for personer og aftalen om samarbejde og toldunion med San Marino
på baggrund af udvidelsen af Den Europæiske Union med Kroatien.
Artikel 3
Forhandlingsdirektiverne er anført i bilaget.
Artikel 4
Forhandlingerne føres i samråd med [navn på
det særlige udvalg indsættes af Rådet].
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Kommissionen.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
BILAG
forhandlingsdirektiver
for
tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, aftalen
mellem Kongeriget Norge og Den Europæiske Union om en norsk finansieringsmekanisme
for 2009-2014, aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater
på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri
bevægelighed for personer og aftalen om samarbejde og toldunion med San Marino
på baggrund af udvidelsen af Den Europæiske Union til at omfatte Kroatien
1.           Generelt formål
Tilpasning af ovennævnte aftaler med henblik på
Kroatiens tiltrædelse af disse aftaler efter landets tiltrædelse af EU og
revision af de relevante finansielle bidrag for at udligne de økonomiske og
sociale skævheder i det udvidede EU.
2.           Påbegyndelse af forhandlingerne
Forhandlingerne om tilpasningen af ovennævnte
aftaler med det tiltrædende land på den ene side og Island, Liechtenstein,
Norge/Schweiz/San Marino på den anden side bør indledes hurtigst muligt.
3.           Indholdet af instrumenterne til
tilpasning af de eksisterende aftaler
Den nye EU-medlemsstat skal tiltræde disse
aftaler:
Aftalen om Det Europæiske Økonomiske
Samarbejdsområde (EØS-aftalen) og aftalen om den norske finansieringsmekanisme
De undtagelser og overgangsperioder, der er
nedfældet i akten om Republikken Kroatiens tiltrædelsesvilkår, bør overføres
til EØS-aftalen. Der bør opnås en forholdsmæssig forhøjelse inden for de
eksisterende finansieringsmekanismer for EØS og Norge indtil 2014 til fordel
for Kroatien på grundlag af de samme kriterier som dem, der gælder for de
eksisterende mekanismer. Forhandlingerne bør så vidt muligt begrænses til de
vigtigste spørgsmål, der er nødvendige for udvidelsen af EØS.
Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og
dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side
om fri bevægelighed for personer
De undtagelser og overgangsperioder, der er
nedfældet i tiltrædelsesakten, bør overføres, hvor det er relevant. Ved
fastsættelsen af de schweiziske kvantitative begrænsninger bør der tages hensyn
til den eksisterende migration fra det tiltrædende land og dets befolkning.
Aftalen om samarbejde og toldunion med San
Marino
Denne aftale skal tilpasses til at omfatte Kroatien
efter landets tiltrædelse af EU. Der er ikke indkredset særlige emner, som
kræver substansforhandlinger.
4.           Ratifikation og ikrafttræden
Forhandlingerne bør afsluttes så hurtigt som
muligt, således at tilpasningsinstrumenterne kan træde i kraft på dagen for og
med forbehold af Kroatiens tiltrædelse. Såfremt tilpasningsinstrumenterne ikke
kan træde i kraft på tiltrædelsesdatoen, bør det overvejes at anvende dem
midlertidigt under hensyntagen til de relevante procedurer i EU og i det
pågældende tredjeland.
 FINANSIERINGSOVERSIGT   ||
   || DATO:
 1. || BUDGETPOST: - || BEVILLINGER:
 2. || TITEL:   Tilpasning af følgende blandede aftaler med henblik på EU 's udvidelse med Kroatien: Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde Aftalen mellem Kongeriget Norge og Den Europæiske Union om en norsk finansieringsmekanisme for perioden 2009-2014 Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer Aftalen om samarbejde og toldunion med San Marino.
 3. || RETSGRUNDLAG: Artikel 207, 217 og 218 i TEUF
 4. || MÅL:
 5. || FINANSIELLE VIRKNINGER   Ingen || 12-MÅNEDERS PERIODE (mio. EUR) || INDEVÆRENDE REGNSKABSÅR [n] (mio. EUR) || FØLGENDE REGNSKABSÅR [n + 1] (mio. EUR)
 5.0 || UDGIFTER -               OVER EU-BUDGETTET (RESTITUTIONER/ INTERVENTIONER) -               NATIONALE MYNDIGHEDER -               ANDRE ||     Ingen ||     Ingen ||     Ingen
 5.1 || INDTÆGTER -               EU'S EGNE INDTÆGTER (LANDBRUGSAFGIFTER/TOLD) -               NATIONALE ||     Ingen ||     Ingen ||     Ingen
   ||   || [n + 2] || [n + 3] || [n + 4] || [n + 5]
 5.0.1 || ANSLÅEDE UDGIFTER ||   ||   ||   ||
 5.1.1 || ANSLÅEDE INDTÆGTER ||   ||   ||   ||
 5.2 || BEREGNINGSMÅDE:
 6.0 || ER FINANSIERING MULIG OVER DE BEVILLINGER, DER PÅ DET LØBENDE BUDGET ER OPFØRT UNDER DET RELEVANTE KAPITEL? || JA
 6.1 || ER FINANSIERING MULIG VED OVERFØRSEL MELLEM KAPITLER PÅ DET LØBENDE BUDGET?   ||  NEJ
 6.2 || ER ET TILLÆGSBUDGET NØDVENDIGT? ||  NEJ
 6.3 || SKAL DER OPFØRES BEVILLINGER PÅ KOMMENDE BUDGETTER? ||  NEJ
 BEMÆRKNINGER:
[1]               [Traktat mellem Kongeriget Belgien, Republikken
Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken
Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Kongeriget
Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern,
Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg,
Republikken Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken
Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken
Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (Den Europæiske Unions
medlemsstater) og Republikken Kroatien om Republikken Kroatiens tiltrædelse af
Den Europæiske Union, EUT L 112 af 24. april 2012.]
[2]               Medmindre aftalerne udelukkende eller især vedrører den
fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
[3]               Artikel 10 i aftalen suppleret med protokollerne fra
2004 og 2008.
[4]               EUT L 112 af 24. april 2012.
[5]               EUT L 112 af 24. april 2012.


title: Rammeaftale EU-Libyen Europa-Parlamentets henstilling af 20. januar 2011 til Rådet om forhandlingerne om en rammeaftale mellem EU og Libyen (2010/2268(INI))

text:
               11.5.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CE 136/99

         Torsdag den 20. januar 2011Rammeaftale EU-Libyen
   P7_TA(2011)0020
   Europa-Parlamentets henstilling af 20. januar 2011 til Rådet om forhandlingerne om en rammeaftale mellem EU og Libyen (2010/2268(INI))
   2012/C 136 E/19

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til forslaget til Europa-Parlamentets henstilling til Rådet af Ana Gomes for S&D-Gruppen om de igangværende forhandlinger om rammeaftalen mellem EU og Libyen (B7-0615/2010),

               —

               der henviser til konklusionerne fra Rådets (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) samling den 15. oktober 2007 om indledning af drøftelser om en rammeaftale mellem EU og Libyen samt til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møder den 18.-19. juni og 29.-30. oktober 2009 om migrationsrelaterede politikker,

               —

               der henviser til det aftalememorandum, som blev undertegnet af EU-kommissær, Ferrero-Waldner, og minister for europæiske anliggender, El Obeidi, den 23. juli 2007,

               —

               der henviser til de igangværende forhandlinger mellem EU og Libyen om indgåelsen af en rammeaftale,

               —

               der henviser til hivhandlingsplanen for Benghazi, der blev iværksat i november 2004,

               —

               der henviser til det nuværende praktiske samarbejde mellem EU og Libyen om migration og til den dagsorden for migrationssamarbejde, der blev undertegnet af Kommissionen og Libyen den 4. oktober 2010,

               —

               der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder af 10. december 1948,

               —

               der henviser til Genèvekonventionen af 28. juli 1951 og den tilhørende protokol af 31. januar 1967 om flygtninges retsstilling,

               —

               der henviser til adskillige menneskerettighedsinstrumenter, som Libyen har undertegnet, f.eks. den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder (1970), den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder (1970), den internationale konvention om afskaffelse af alle former for racediskrimination (1968), konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder (1989), konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf (1989), konventionen om barnets rettigheder (1993) samt den internationale konvention om beskyttelse af alle vandrende arbejdstageres og deres familiemedlemmers rettigheder (2004),

               —

               der henviser til FN’s Generalforsamlings resolution 62/149 af 18. december 2007 med opfordring til et moratorium for dødsstraf og resolution 63/168 af 18. december 2008 med opfordring til gennemførelse af resolution 62/149 af 2007,

               —

               der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder og dets protokol om etablering af en afrikansk menneskerettighedsdomstol, som blev ratificeret af Libyen hhv. den 26. marts 1987 og den 19. november 2003,

               —

               der henviser til Den Afrikanske Enhedsorganisations konvention om særlige aspekter af flygtningeproblemer i Afrika af september 1969, som Libyen tiltrådte den 17. juli 1981,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,

               —

               der henviser til sine beslutninger af 18. januar 2007 om dødsdomme over lægepersonale i Libyen (1) og af 17. juni 2010 om henrettelser i Libyen (2),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 121, stk. 3, og artikel 97,

               —

               der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A7-0368/2010),

               A.

               der henviser til, at Libyen til trods for sit vedvarende autoritære styre og de systematiske overtrædelser af internationale konventioner om grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder har voksende handelsmæssige og politiske forbindelser med EU-medlemsstater og spiller en rolle som partner for EU i Middelhavsområdet og i Afrika på en lang række områder af betydning for sikkerhed og stabilitet, navnlig migration, folkesundhed, udvikling, handel og økonomiske forbindelser, klimaforandringer, energi og kulturarv,

               B.

               der henviser til, at flere EU-medlemsstater har tætte forbindelser til Libyen med nationale virksomheder og banker, der fungerer som middel for libyske økonomiske investeringer i Europa, og til, at Italien den 30. august 2008 undertegnede en venskabsaftale med Libyen om forbindelser på forskellige områder, herunder samarbejde om en styring af migrationen og om økonomisk erstatning for krigen og koloniherredømmet; der henviser til, at det italienske parlament den 9. november 2010 anmodede regeringen om at revidere denne aftale,

               C.

               der henviser til, at den rammeaftale mellem EU og Libyen, som de igangværende forhandlinger drejer sig om, dækker en lang række områder, lige fra styrkelse af den politiske dialog til styring af migrationen, udvidede handelsmæssige og økonomiske forbindelser, energisikkerhed og forbedret samarbejde inden for forskellige sektorer; der henviser til, at rammeaftalen forventes at være en mulighed for at øge den politiske dialog mellem Libyen og EU,

               D.

               der henviser til, at respekt for menneskerettighederne, demokrati og retsstatsprincippet samt modstand mod dødsstraf er grundlæggende EU-principper; der henviser til, at Parlamentet er stærkt engageret i universel afskaffelse af dødsstraf og gentagne gange indtrængende har opfordret til ophævelse af dødsstraffene og løsladelse af de fem bulgarske sygeplejersker og den palæstinensiske læge, der sad fængslet i Libyen i adskillige år, ud over at fordømme de henrettelser af libyske og ikke-libyske borgere, som har fundet sted i Libyen,

               E.

               der henviser til, at Libyen har ratificeret Den Afrikanske Enhedsorganisations konvention om særlige aspekter af flygtningeproblemer i Afrika, hvor det i artikel 8 understreges, at denne konvention i Afrika skal være et effektivt supplement til FN-konventionen fra 1951 om flygtninges retsstilling, og at medlemmerne bør samarbejde med FN’s Højkommissær for Flygtninge (UNHCR); der imidlertid henviser til, at Libyen ikke har ratificeret FN-konventionen fra 1951 om flygtninges retsstilling, som er den eneste internationale konvention, der fastsætter en omfattende definition af flygtninge, som skal ledsages af bindende beskyttelsesforanstaltninger og en særlig mekanisme for overvågning via FN’s Højkommissær for Flygtninge;

               F.

               der henviser til, at der er tungtvejende beviser på, at Libyen praktiserer udbredt forskelsbehandling af migrantarbejdere på grundlag af deres nationale eller etniske oprindelse, navnlig dets racistiske forfølgelse af afrikanske migrantarbejdere, og til, at Parlamentet er stærkt bekymret over forlydender om seksuelle overgreb mod kvinder,

               G.

               der henviser til, at det i artikel 19, stk. 2, i EU’s charter om grundlæggende rettigheder fastsættes, at ingen personer må udsendes, udvises eller udleveres til en stat, hvor de er i alvorlig risiko for at blive idømt dødsstraf eller udsat for tortur eller anden umenneskelig eller nedværdigende straf eller behandling,

               H.

               der henviser til, at Libyen blev indvalgt i FN’s Menneskerettighedsråd den 13. maj 2010 og har ratificeret en række menneskerettighedsinstrumenter og til, at Libyen som følge heraf har specifikke internationale forpligtelser til at overholde menneskerettighederne, men at landet indtil videre ikke har truffet konkrete foranstaltninger til at forbedre sit omdømme på menneskerettighedsområdet og påbegynde et reelt samarbejde med de FN-organer, der forvalter FN’s særlige procedurer og traktaterne; der henviser til princippet om menneskerettighedernes udelelighed, og til, at libyere og udlændinge i Libyen på trods af, at de takket være statens fordeling af nationalindkomsten nyder godt af nogle økonomiske og velfærdsmæssige goder, ikke kan nyde godt af de fleste civile og politiske rettigheder, navnlig ytringsfrihed, forsamlings- og foreningsfrihed, retten til en fair rettergang, arbejdstagerrettigheder, kvinders rettigheder og retten til frie valg, og til, at der ofte forekommer vilkårlig tilbageholdelse, tortur, ufrivillig forsvinden og forskelsbehandling, som især rammer migranter,

               I.

               der henviser til, at udøvelsen af statsmagtens beføjelser i Libyen ikke er forankret i retsstatsprincippet eller i demokratisk ansvarlighed, hvilket har ført til en tilfældig og uforudsigelige adfærd med hensyn til udenlandske personer og interesser, som det for nylig var tilfældet med schweiziske forretningsmænd, og til, at udlændinge er blevet henrettet for almindelig kriminalitet og uden, at deres identitet er blevet afsløret,

               1.

               retter i forbindelse med de igangværende forhandlinger om en rammeaftale følgende henstillinger til Rådet:

                           a)

                           bemærker Rådets nylige beslutning om endelig at tillade et begrænset antal parlamentsmedlemmer at se det mandat, som Kommissionen har fået til at forhandle om en rammeaftale mellem EU og Libyen; beklager imidlertid, at det har taget så lang tid at træffe denne beslutning, og opfordrer til, at Parlamentet får aktindsigt i mandaterne for alle internationale aftaler, der skal forhandles om, i overensstemmelse med artikel 218, stk. 10, i TEUF, hvoraf det fremgår, at Parlamentet straks skal underrettes fuldt ud om alle faser i proceduren;

                           b)

                           glæder sig over, at der er åbnet for forhandlinger mellem EU og Libyen som et skridt i retning af at udvikle en ny forbindelse for EU i Middelhavsområdet og i Afrika; anser samarbejde med Libyen for gavnligt for håndteringen af spørgsmål såsom sikkerhed og stabilitet, migration, folkesundhed, udvikling, handel, klimaforandringer, energi og kultur;

                           c)

                           opfordrer indtrængende Rådet og Kommissionen til kraftigt at henstille til Libyen at ratificere og gennemføre Genèveflygtningekonventionen fra 1951 og dens protokol fra 1967, inklusive et fuldstændigt samarbejde med UNHCR med henblik på at sikre tilstrækkelig beskyttelse og rettigheder for migranter, og til at vedtage asyllovgivning, der i overensstemmelse hermed anerkender flygtninges status og rettigheder, navnlig forbuddet mod kollektive udvisninger og non-refoulement-princippet;

                           d)

                           minder Rådet og Kommissionen om deres forpligtelse til at sikre, at EU’s eksterne politik er helt i overensstemmelse med charteret om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 19, som forbyder kollektive udvisninger og fastsætter non-refoulement-princippet;

                           e)

                           opfordrer indtrængende Rådet og Kommissionen til at henstille til de libyske myndigheder at undertegne et aftalememorandun, som giver UNHCR lovligt ophold i landet med mandat til at udøve alle dets adgangs- og beskyttelsesaktiviteter;

                           f)

                           opfordrer indtrængende Rådet og Kommissionen til at sikre, at der kun kan forudses en tilbagetagelsesaftale med Libyen for så vidt angår ulovlige indvandrere, hvilket således udelukker dem, der hævder at være asylansøgere, flygtninge eller personer, der har behov for beskyttelse, og gentager, at non-refoulement-princippet gælder for alle mennesker, der risikerer at blive udsat for dødsstraf, umenneskelig behandling eller tortur;

                           g)

                           opfordrer Rådet til at tilbyde genhusning af anerkendte flygtninge, der er udpeget af UNHCR i Libyen, i henhold til den vedtagne dagsorden for migrationssamarbejde af 4. oktober 2010;

                           h)

                           opfordrer Rådet og Kommissionen til at øge deres støtte til UNHCR’s aktiviteter og samtidig over for de libyske myndigheder slå til lyd for respekten for internationale humanitære standarder for så vidt angår ulovlige indvandrere uden dokumenter i landet, herunder at UNHCR får systematisk adgang til tilbageholdelseslejrene;

                           i)

                           opfordrer Rådet og Kommissionen til at tilbyde hjælp til Libyen og inddrage UNHCR, IOM, ICMPD og andre ekspertorganer med henblik på at løse problemet med menneskehandel i regionen, specielt med henblik på at beskytte kvinder og børn, herunder hjælp til at integrere lovlige migranter og forbedre forholdene for ulovlige migranter, som findes i landet; glæder sig i denne forbindelse over aftalen om en dagsorden for migrationssamarbejde, der blev undertegnet af kommissærerne Malmström og Füle og de libyske myndigheder i oktober 2010;

                           j)

                           opfordrer indtrængende Kommissionen til at fremlægge over for Parlamentet alle detaljerede oplysninger om de finansielle eksterne instrumenter, der anvendes i forbindelse med partnerskabsaftalen mellem EU og Libyen;

                           k)

                           opfordrer indtrængende Rådet til at tilskynde Libyen til at forpligte sig til et moratorium for dødsstraf i overensstemmelse med de resolutioner fra FN’s Generalforsamling, der blev vedtaget den 18. december 2007 og den 18. december 2008 med henblik på afskaffelse af dødsstraffen, og til at fremlægge statistikker over alle de mennesker, der er blevet henrettet i Libyen siden 2008, og afsløre identiteten på de pågældende samt de anklager, på baggrund af hvilke de er blevet dømt; opfordrer Unionens højtstående repræsentant/næstformanden i Kommissionen til at demonstrere, hvilken politisk vægt EU lægger på afskaffelse af dødsstraffen, ved systematisk at rejse dette spørgsmål over for de libyske myndigheder;

                           l)

                           opfordrer Rådet til at insistere på, at der i rammeaftalen medtages en bestemmelse om Den Internationale Straffedomstol med det mål at få Libyen til at overveje at ratificere Romstatutten;

                           m)

                           opfordrer Rådet til at foreslå Libyen et samarbejde om programmer med henblik på at styrke regionale synergier med hensyn til bæredygtig udvikling og miljøspørgsmål, såsom klimaforandringer, vandknaphed og ørkendannelse;

                           n)

                           opfordrer Rådet og Kommissionen til under forhandlingerne om rammeaftalen at tilskynde Libyen til at deltage i Euro-Middelhavs-partnerskabet og i Middelhavsunionens aktiviteter og vigtigste projekter;

                           o)

                           opfordrer Kommissionen til fuldt ud at overholde sin forpligtelse i medfør af artikel 218 i TEUF til at informere Parlamentet om, hvad EU søger at opnå vedrørende »atomsamarbejde« med Libyen under energikapitlet i forhandlingerne om rammeaftalen, herunder alle politiske og sikkerhedsmæssige implikationer;

                           p)

                           lykønsker de libyske sundhedsmyndigheder og sundhedspersonalet med den bemærkelsesværdige forbedring af den medicinske og videnskabelige kapacitet til at håndtere hiv/aids, som er opnået gennem Benghazihandlingsplanen, der er blevet gennemført af EU og Libyen i fællesskab, og støtter den udvidelse af et sådant samarbejde til andre smitsomme sygdomme og andre lægecentre i Libyen, som der er anmodet om; opfordrer EU’s medlemsstater til at yde specialiseret sundhedspleje til libyske patienter, herunder at lette adgangen til midlertidig behandling på specialiserede institutioner i Europa;

                           q)

                           mener, at rammeaftalen bør omfatte assistance til at opbygge institutionel kapacitet som et middel til at styrke civilsamfundet, understøtte moderniseringen, fremme demokratiske reformer, uafhængige medier og et uafhængigt retsvæsen og tilskynde til andre bestræbelser på at skabe råderum for erhvervslivet, den akademiske verden, ngo’er og andre libyske interessenter;

                           r)

                           opfordrer Rådet og Kommissionen til at sikre, at de programmer, der er udformet med henblik på handel, fokuserer på at yde reel støtte til virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder, for at maksimere deres eksportpotentiale;

                           s)

                           opfordrer Rådet og Kommissionen til at tilskynde Libyen til fuldt ud at overholde de løfter, der blev afgivet, da det tiltrådte FN’s Menneskerettighedskomité (UNHRC), og opfordrer således indtrængende Libyen til at udstede stående invitationer til dem, der er udpeget i henhold til FN’s særlige procedurer, såsom FN’s særlige rapportør om udenretslige, summariske eller vilkårlige henrettelser, den særlige rapportør om tortur og den særlige rapportør om ytringsfrihed, den særlige rapportør om nutidige former for racisme, fremmedhad og hermed beslægtet intolerance samt arbejdsgruppen vedrørende påtvungen eller ufrivillig forsvinden og arbejdsgruppen om vilkårlige tilbageholdelser, således som der opfordres til i den nylige universelle regelmæssige gennemgang vedrørende Libyen; opfordrer i samme ånd til uhindret adgang til landet med henblik på uafhængig kontrol af den generelle menneskerettighedssituation;

                           t)

                           opfordrer Rådet til at sikre, at Schengenvisa til libyske statsborgere udstedes uden unødig forsinkelse, til at undersøge andre procedurer, der kunne lette samarbejdet, og til at overbevise de libyske myndigheder om at lette udstedelsen af visa til europæere, som bor eller udfører professionelle aktiviteter i Libyen;

                           u)

                           henstiller, at der snarest muligt oprettes en EU-delegation i Tripoli;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne henstilling til Rådet og til orientering til Kommissionen samt til regeringerne i Den Europæiske Unions medlemsstater.

      (1)  EUT C 244 E af 18.10.2007, s. 208.

      (2)  Vedtagne tekster, P7_TA(2010)0246.


   DA
DA    DA
 ---pagebreak---                  EUROPA-KOMMISSIONEN
                                                  Bruxelles, den 22.12.2010
                                                  SEK(2010) 1593 endelig
               HENSTILLING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET
   om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger på Den Europæiske
    Unions vegne om en ny protokol til fiskeripartnerskabsaftalen med Mozambique
DA                                                                                DA
 ---pagebreak---                        HENSTILLING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET
      om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger på Den Europæiske
        Unions vegne om en ny protokol til fiskeripartnerskabsaftalen med Mozambique
   1.        BEGRUNDELSE
   Den Europæiske Union og Republikken Mozambique har indgået en protokol til
   fiskeripartnerskabsaftalen1, som blev paraferet af de to parter den 21. december 2006, og som
   har været anvendt med virkning fra den 1. januar 2007. Protokollen, som fastsætter
   fiskerimulighederne for EU-fiskerfartøjer og de finansielle bidrag, udløber den 31. december
   2011.
   Kommissionen foreslår, at der indledes forhandlinger om en ny protokol, der opfylder EU-
   fiskerflådens reelle muligheder og behov, og som er i overensstemmelse med Rådets
   retningslinjer fra juli 2004 om fiskeripartnerskabsaftaler.
   Rådet anmodes om at vedtage de forhandlingsdirektiver, der er knyttet som bilag til denne
   henstilling.
   2.        HENSTILLING
   På denne baggrund henstiller Kommissionen:
   – at Rådet bemyndiger Kommissionen til at indlede og føre forhandlinger om en ny protokol
      som led i fiskeripartnerskabsaftalen med Republikken Mozambique
   – at Kommissionen udpeges som EU's forhandler på dette område
   – at Kommissionen fører forhandlingerne i samråd med et særligt udvalg, jf. bestemmelserne
      i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og
   – at Rådet godkender de forhandlingsdirektiver, der er knyttet som bilag til denne henstilling.
   1
           Rådets afgørelse 2007/798/EF af 22. november 2007, EUT L 331 af 17. december 2007.
DA                                                     2                                           DA
 ---pagebreak---                                               BILAG
   Forhandlingsdirektiver
   – Formålet med forhandlingerne er at få vedtaget en ny protokol som led i
     fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Mozambique i
     overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. juli 2004 om fiskeripartnerskabsaftaler
     baseret på Kommissionens meddelelse af 23. december 2002 og under hensyntagen til
     menneskerettighedssituationen i dette land.
   – Protokollen skal indeholde en klausul om konsekvenserne i tilfælde af en tilsidesættelse af
     menneskerettigheder og demokratiske principper.
   – For at fremme et bæredygtigt og ansvarligt fiskeri gennem en sådan ny protokol baserer
     Kommissionen forhandlingerne på følgende mål:
           • det sikres, at EU-fiskerflådens fartøjer har adgang til Republikken Mozambiques
              eksklusive økonomiske zone (EEZ) og får tildelt de nødvendige tilladelser til, at
              de kan fiske i nævnte EEZ
           • der tages hensyn til de bedste videnskabelige udtalelser, der foreligger
           • det sikres, at adgangen til fiskeressourcerne fastsættes ud fra de kriterier, der
              gælder for den nuværende protokol, og den udvikling, der er observeret i de
              seneste år
           • den sektorpolitiske dialog styrkes for at fremme indførelsen af en ansvarlig
              fiskeripolitik i tråd med landets udviklingsmål, især for så vidt angår
              fiskerikontrol og -overvågning, forvaltning af fiskeressourcer og skærpelse af
              hygiejnekravene til fiskevarer.
           •
DA                                               3                                               DA


Vigtig juridisk meddelelse

|

52007PC0211

Henstilling med henblik på Rådets afgørelse om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af konventionen af 26. juli 1995 udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om brug af informationsteknologi på toldområdet  /* KOM/2007/0211 endelig udg. - CNS 2007/0079 */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 25.4.2007KOM(2007) 211 endelig2007/0079 (CNS)Henstilling med henblik påRÅDETS AFGØRELSEom Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af konventionen af 26. juli 1995 udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om brug af informationsteknologi på toldområdet(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEAkten af 2005 om Bulgariens og Rumæniens[1] tiltrædelse indeholder en ordning, som gør det lettere for Bulgarien og Rumænien at tiltræde de konventioner (og protokoller), som medlemsstaterne har indgået med henvisning til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union (tidl. artikel K.3) eller artikel 293 i traktaten om Det Europæiske Fællesskab. Til forskel fra tidligere er det således ikke længere nødvendigt at forhandle om indgåelsen af særlige protokoller vedrørende tiltrædelsen af disse konventioner (hvilket ville have krævet en ratifikation i 27 lande). I artikel 3, stk. 3, i tiltrædelsesakten fastsættes det ganske enkelt, at Bulgarien og Rumænien tiltræder disse konventioner og protokoller ved tiltrædelsesakten.Med henblik herpå fastsættes det i artikel 3, stk. 3 og 4, i tiltrædelsesakten, at Rådet vedtager en afgørelse om, hvornår disse konventioner træder i kraft for Bulgarien og Rumænien, og hvordan konventionerne skal tilpasses som følge af de to nye medlemsstaters tiltrædelse (under alle omstændigheder kræves det, at konventionerne vedtages i en bulgarsk og rumænsk version, hvorefter disse sprogversioner vil have "samme gyldighed"). Rådet træffer afgørelse på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Europa-Parlamentet.Bilag I til tiltrædelsesakten indeholder en liste på syv konventioner og protokoller vedrørende området for retlige og indre anliggender.Listen omfatter konventionen af 26. juli 1995 udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om brug af informationsteknologi på toldområdet, protokollen af 29. november 1996 udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om præjudiciel fortolkning ved De Europæiske Fællesskabers Domstol af konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet, Protokollen af 12. marts 1999 udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om anvendelsesområdet for hvidvaskning af udbyttet fra kriminalitet i konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet og om tilføjelse af transportmidlets registreringsnummer i konventionens liste over oplysninger og protokollen af 8. maj 2003 udarbejdet i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union, om ændring af konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet for så vidt angår oprettelse af et elektronisk sagsregister på toldområdet.Formålet med denne henstilling om Rådets afgørelse er i henhold til artikel 3, stk. 4, i tiltrædelsesakten at foretage de nødvendige tilpasninger af ovennævnte konvention og protokoller som følge af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse.2007/0079 (CNS)Henstilling med henblik påRÅDETS AFGØRELSEom Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af konventionen af 26. juli 1995 udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om brug af informationsteknologi på toldområdetRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,under henvisning til traktaten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse,under henvisning til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (i det følgende benævnt »tiltrædelsesakten«), særlig artikel 3, stk. 4,under henvisning til henstilling fra Kommissionen[2],under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[3], ogud fra følgende betragtninger:(1) Konventionen udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om brug af informationsteknologi på toldområdet[4] (i det følgende benævnt "konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet") blev undertegnet i Bruxelles den 26. juli 1995 og trådte i kraft den 25. december 2005.(2) Konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet er blevet suppleret med:-  protokollen af 29. november 1996 udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om præjudiciel fortolkning ved De Europæiske Fællesskabers Domstol af konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet[5] (i det følgende benævnt "protokollen om fortolkning ved Domstolen"), som trådte i kraft den 25. december 2005-  protokollen af 12. marts 1999 udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om anvendelsesområdet for hvidvaskning af udbyttet fra kriminalitet i konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet og om tilføjelse af transportmidlets registreringsnummer i konventionens liste over oplysninger[6] (i det følgende benævnt "protokollen om anvendelsesområdet for hvidvaskning af udbyttet fra kriminalitet"), som træder i kraft 90 dage efter, at den sidste stat blandt de stater, der var medlem af Den Europæiske Union på tidspunktet for Rådets vedtagelse af den akt, der fastlagde denne protokol, har givet meddelelse om ratifikationen-  protokollen af 8. maj 2003 udarbejdet i henhold til artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Union om ændring af konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet for så vidt angår oprettelse af et elektronisk sagsregister på toldområdet[7] (i det følgende benævnt "protokollen om oprettelse af et elektronisk sagsregister"), som træder i kraft for de otte berørte medlemsstater 90 dage efter, at den ottende af disse stater, der var medlem af Den Europæiske Union på tidspunktet for Rådets vedtagelse af den akt, der fastlagde denne protokol, har givet meddelelse om ratifikationen.(3) Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet har efter deres tiltrædelse af Den Europæiske Union deponeret deres instrumenter for tiltrædelse af konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet; Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenien og Slovakiet har deponeret deres instrumenter for tiltrædelse af de tre protokoller; Letland har deponeret sine instrumenter for tiltrædelse af protokollen om fortolkning ved Domstolen.(4) I artikel 3, stk. 3, i tiltrædelsesakten fastsættes det, at Bulgarien og Rumænien tiltræder de konventioner og protokoller, som er indgået mellem medlemsstaterne, og som er opført på listen i bilag I til tiltrædelsesakten, herunder bl.a. konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet og protokollerne til denne konvention. De træder for Bulgariens og Rumæniens vedkommende i kraft på den dato, som fastsættes af Rådet.(5) I henhold til artikel 3, stk. 4, i tiltrædelsesakten foretager Rådet alle de tilpasninger, som kræves i forbindelse med tiltrædelsen af disse konventioner og protokoller -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet, protokollen om oprettelse af et elektronisk sagsregister, protokollen om fortolkning ved Domstolen og protokollen om anvendelsesområdet for hvidvaskning af udbyttet fra kriminalitet på bulgarsk og rumænsk, som er vedlagt denne afgørelse, er autentisk på samme vilkår som for de øvrige versioner af konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet og dens protokoller.Artikel 2Konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet, som ændret ved protokollen om oprettelse af et elektronisk sagsregister og denne afgørelse, og dens protokoller om fortolkning ved Domstolen og om anvendelsesområdet for hvidvaskning af udbyttet fra kriminalitet træder i kraft den første i den første måned efter datoen for denne afgørelses vedtagelse mellem Bulgarien, Rumænien og de øvrige medlemsstater, for hvilke konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet er i kraft. Mellem Bulgarien, Rumænien og hver enkelt af de øvrige medlemsstater træder den i kraft den dag, hvor konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet træder i kraft for den berørte medlemsstat.Artikel 3Denne afgørelse får virkning fra dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .Udfærdiget i Bruxelles, denPå Rådets vegneFormandBILAG Teksten til konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet og protokollerne om fortolkning ved Domstolen, anvendelsesområdet for hvidvaskning af udbyttet fra kriminalitet og oprettelse af et elektronisk sagsregister på bulgarsk og rumænsk.[1] EUT L 157 af 21.6.2005, s. 203.[2] EUT C […] af […], s. […].[3] EUT C […] af […], s. […].[4] EFT C 316 af 27.11.1995, s. 34.[5] EFT C 151 af 20.5.1997, s. 16.[6] EFT C 91 af 31.3.1999, s. 2.[7] EUT C 139 af 13.6.2003, s. 2. (Korrigendum EUT C 56 af 5.3.2005, s. 46 og EUT C 191 af 5.8.2005, s. 18).