				|

		52012DC0328

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Sveriges nationale reformprogram for 2012med Rådets udtalelse om Sveriges opdaterede konvergensprogram for 2012-2015 /* COM/2012/0328 final */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Sveriges nationale reformprogram for 2012
med Rådets udtalelse om Sveriges opdaterede konvergensprogram for 2012-2015
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til Europa-Parlamentets
beslutninger[4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske
politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       Rådet vedtog den 13. juli
2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og
Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse
om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[5], som tilsammen udgør de
"integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at
tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 12. juli 2011 vedtog
Rådet en henstilling om Sveriges nationale reformprogram for 2011 og afgav en
udtalelse om Sveriges opdaterede konvergensprogram for 2011-2014
(4)       Den 23. november 2011 vedtog
Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det
andet europæiske semester med forudgående og integreret politisk samordning,
som er forankret i Europa 2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog
Kommissionen på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om
varslingsmekanismen[6],
hvori Sverige blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville
blive gennemført en dybdegående undersøgelse.
(5)       Den 2. marts 2012 tilsluttede
Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel
stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det
understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende
finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder for
erhvervslivet, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de
sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(6)       Den 20. april 2012 afleverede
Sverige sit konvergensprogram for perioden 2012-2015 og sit nationale
reformprogram for 2012. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem
de to programmer er de blevet vurderet sammen. I en dybdegående undersøgelse i
henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 Kommissionen har også undersøgt,
om Sverige er påvirket af makroøkonomiske ubalancer. Kommissionen konkluderede
i sin dybdegående undersøgelse[7],
at Sverige oplever ubalancer, der dog ikke er uforholdsmæssigt store.
(7)       Baseret på vurderingen af
konvergensprogrammet i henhold til artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF)
nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der
danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er plausibelt for 2012 og
optimistisk for 2013-2015, hvor væksten i BNP forventes at ligge på ca.
3,5 % i gennemsnit. Kommissionens forårsprognose for 2012 forudser en
vækst i BNP på 2,1 % i 2013. Målet for programmets budgetstrategi er at
sikre den langsigtede bæredygtighed ved at respektere reglerne i Sveriges
finanspolitiske ramme, herunder målsætningen om et overskud for den offentlige
sektors nettolångivning på 1 % af BNP i løbet af konjunkturcyklussen.
Strategien sigter også mod at opfylde kravene i stabilitets- og vækstpagten,
herunder især at overholde referenceværdien på 3 % af BNP. Programmet har
ændret den mellemfristede budgetmålsætning fra et samlet offentligt overskud på
1,0 % af BNP til et underskud på 1,0 % af BNP. Den nye mellemfristede
målsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i stabilitets- og
vækstpagten. På grund af denne ændring og set i lyset af den (genberegnede)
strukturelle budgetsaldo[8]
vil den mellemfristede budgetmålsætning sandsynligvis blive nået i
programperioden, selv i betragtning af sandsynligheden for yderligere
ekspansive diskretionære foranstaltninger i 2013 og 2014, som kan blive
nødvendige pga. et behov for at genskabe realværdien af de offentlige udgifter,
der ikke er pristalsregulerede. Visse nedgangsrisici i forbindelse med
budgetfremskrivningen fra 2013 og frem hænger sammen med optimistiske
makroøkonomiske antagelser. Efter en midlertidig overtrædelse af udgiftsmålet i
2012 og under hensyntagen til diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden
overholder den forventede vækst i de offentlige udgifter udgiftsmålet i
stabilitets- og vækstpagten fra og med 2013. Gældskvoten ligger under 60 %
af BNP og forventes ifølge programmet at fortsætte med at falde gennem
programperioden.
(8)       Kommissionens dybdegående
undersøgelse i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011
bekræftede, at husholdningerne i Sverige har et forholdsvis højt gældsniveau.
Selvom situationen på bolig- og lånemarkedet stabiliseredes i 2011, er der
flere forstyrrende elementer i strukturen, som truer stabiliteten på disse
markeder på lang sigt. Der er blevet truffet de nødvendige
foranstaltninger for at styrke den finansielle sektors modstandskraft. Der
er dog for øjeblikket en række politikker, som kan bidrage til volatiliteten på
det svenske boligmarked og akkumuleringen af boliggæld, som man har været
mindre opmærksom på: generøse rentefradrag og lave ejendomsskatter, begrænsede
afdrag og streng huslejeregulering. På udbudssiden udgør
lokalplanlægningsmonopolet, langtrukne planlægningsprocesser og manglen på
konkurrence hindringer for boligudbuddets fleksibilitet.
(9)       På trods af en generel
forbedring af arbejdsmarkedssituationen i 2011 forblev ungdomsarbejdsløsheden
og arbejdsløsheden i sårbare grupper høj, især for personer med
indvandrerbaggrund. Sverige er i øjeblikket i gang med at gennemføre flere
aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger og uddannelsesreformer for at
tage hånd om denne situation. Hovedparten af disse foranstaltninger fremstår
som relevante og troværdige, men det er for tidligt at vurdere deres effekt.
Den centrale foranstaltning med henblik på at bekæmpe ungdomsarbejdsløsheden er
momsnedsættelsen for restauranter og cateringvirksomheder, men dennes relevans
og effektivitet er imidlertid tvivlsom og bør evalueres. Derudover kunne
ambitionsniveauet hæves ved en mere gennemgribende håndtering af
udfordringerne, hvor opmærksomheden også rettes mod de relativt høje lønninger
i den lavere ende af lønskalaen og forskellene i beskæftigelsessikkerheden
mellem fastansatte og midlertidigt ansatte.
(10)     Sverige har de næststørste
udgifter til forskning og udvikling målt som andel af BNP i EU og anses for at
være innovationsleder ifølge Unionens resultattavle for innovation. Når det
gælder markedsføringen af innovative produkter, ligger Sverige imidlertid under
EU-gennemsnittet, og udviklingen går i negativ retning. Samtidig ser Sverige ud
til halte bagefter inden for oprettelsen af hurtigtvoksende innovative
virksomheder. Derudover er Sveriges stærke position inden for forskning og
udvikling sårbar pga. landets afhængighed af få store multinationale selskaber,
som i stigende grad flytter deres forsknings- og udviklingsaktiviteter til
udlandet. Disse problemstillinger bør inddrages i det nye lovforslag om
forskning og innovation, som forventes i efteråret 2012.
(11)     Inden for rammerne af det
europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af
Sveriges økonomiske politik. Den har vurderet konvergensprogrammet og det
nationale reformprogram og fremlagt en dybdegående undersøgelse. Den har ikke
blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik i Sverige, men også til, i hvor høj grad de er i
overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at
styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra
EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger
under det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-4 nedenfor.
(12)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet undersøgt Sveriges konvergensprogram, og Rådets udtalelse[9] afspejles især i henstilling 1
nedenfor.
(13)     På baggrund af Kommissionens
dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået Sveriges
nationale reformprogram for 2012 og dets konvergensprogram. Dets henstillinger
under artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles især i henstilling 2
nedenfor,
HENSTILLER, at Sverige i perioden
2012-2013 tager skridt til:
1.           at fastholde en sund
budgetstilling i 2012 og videre frem ved at implementere budgetstrategien som
planlagt og fortsætte med at leve op til den mellemfristede budgetmålsætning,
herunder overholde udgiftsmålet
2.           at træffe yderligere
foranstaltninger med henblik på at styrke stabiliteten på boligmarkedet på
mellemlang sigt, bl.a. ved at fremme forsigtig långivning, reducere
gældsfordelen i forbindelse med finansiering af boliginvesteringer og løse
problemerne med begrænsninger i boligudbuddet og huslejereguleringen
3.           at forbedre unges og sårbare
gruppers erhvervsfrekvens ved at fokusere på effektive aktive
arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger, tilskynde til øget lønfleksibilitet,
især i den lavere ende af lønskalaen, og revidere bestemte dele af lovgivningen
om beskæftigelsessikkerhed som f.eks. prøveperioder for at lette overgangen til
fastansættelse. Der bør ses nærmere på effektiviteten af den reducerede
momssats for restauranter og cateringvirksomheder, hvis formål det er at
bidrage til jobskabelsen
4.           at fokusere det nye
lovforslag om forskning og innovation på foranstaltninger, der kan fremme
markedsføringen af innovative produkter og udviklingen af nye teknologier for
at støtte innovative virksomheder med et højt vækstpotentiale.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.11, s. 25.
[3]               COM(2012) 328 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 og P7_TA(2012)0047
[5]               Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 160 final.
[8]               Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive
engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af
Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved hjælp
af den i fællesskab aftalte metode.
[9]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


title: Kommissionens Henstilling af 23. januar 2009 om retningslinjer for god kontrolpraksis for undersøgelser af kontrolapparater på vejene og på autoriserede værksteder (meddelt under nummer K(2009) 108) (EØS-relevant tekst)

text:
               24.1.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 21/87

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 23. januar 2009
   om retningslinjer for god kontrolpraksis for undersøgelser af kontrolapparater på vejene og på autoriserede værksteder
   (meddelt under nummer K(2009) 108)
   (EØS-relevant tekst)
   (2009/60/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 om bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (1), særlig artikel 11, stk. 1, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, i direktiv 2006/22/EF fastlægger Kommissionen retningslinjer for god kontrolpraksis for undersøgelser af køretøjer, der foretages af kontrolmedarbejdere på vejene, hos virksomhederne eller af autoriserede værksteder og installatører.

               (2)

               I forbindelse med vejtransport er det nødvendigt at have et kontrolapparat for at angive chaufførernes køre- og hviletid og for at sikre, at de kompetente nationale kontrolinstanser kan foretage en effektiv kontrol af de sociale bestemmelser inden for vejtransport.

               (3)

               For at sikre, at disse kontrolapparater fungerer korrekt og pålideligt, og at data kan registreres og lagres, skal der efter kontrolapparatets installering udføres regelmæssige kontroller og eftersyn.

               (4)

               Alligevel ser det ikke ud til, at der udføres regelmæssige kontroller og eftersyn tilstrækkeligt ofte til effektivt at afskrække de chauffører og operatører, der forsøger at udnytte systemet ved at anvende manipulerende anordninger eller lignende midler.

               (5)

               Forskning og oplysninger fra eksperter har vist, at forsøg på at omgå fartskriversystemet har været omfattende i køretøjer med analoge fartskrivere, og at lignende angreb og forsøg på angreb nu også udføres på digitale fartskriversystemer.

               (6)

               Den samme forskning har vist, at det er muligt at foretage, og at der er blevet foretaget, en række forsøg på at omgå fartskriversystemet, særlig det digitale fartskriversystem.

               (7)

               Sådanne angreb og forsøg herpå udgør en alvorlig risiko for vejsikkerheden, og de har også en uacceptabel negativ indflydelse på den fair konkurrence og de sociale forhold for chauffører i vejtransportsektoren.

               (8)

               Den forbedrede sikkerhed ved den digitale fartskriver i forhold til den analoge betyder, at trusler om eller forsøg på at påvirke systemet meget lettere kan opdages, således at chancen for at pågribe samvittighedsløse chauffører og operatører med sådanne anordninger øges tilsvarende, hvilket ventes at have en stærkt afskrækkende virkning.

               (9)

               Denne henstilling sigter derfor på at opfordre medlemsstaterne til og støtte dem i at vedtage procedurer og metoder, der baseret på forskning og teknisk ekspertise fra erhvervet væsentligt vil øge mulighederne for at konstatere og forhindre sådanne forsøg på bedrageri.

               (10)

               Denne henstilling fastlægger især en god kontrolpraksis på baggrund af forskning udført af Det Fælles Forskningscenter.

               (11)

               Denne henstilling indeholder, sammen med et udkast til et direktiv om supplerende vejkontroller, en række håndhævelsesforanstaltninger, der sigter mod at gøre det væsentligt lettere at opdage og forhindre anvendelsen af anordninger til at omgå det digitale fartskriversystem.

               (12)

               Foranstaltningerne i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 18, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 (2),

         HENSTILLER:

               1.

               At de retningslinjer for bedste praksis, der er beskrevet i bilaget til denne henstilling om kontrol af køretøjer, som foretages af kontrolmedarbejdere på veje, hos virksomheder eller af installatører og teknikere på værksteder, som er godkendt af den kompetente myndighed i medlemsstaten, vedtages og godkendes med det formål at opspore og forhindre anvendelsen af manipulerende anordninger i kontrolapparater inden for vejtransport.

               2.

               hvor det er relevant, at disse retningslinjer anvendes i de i artikel 2 i direktiv 2006/22/EF nævnte nationale kontrolstrategier.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. januar 2009.

            På Kommissionens vegne

         Antonio TAJANI

            Næstformand

      (1)  EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35.

      (2)  EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8.

      BILAG
      HENSTILLING OM MODFORANSTALTNINGER, SOM SKAL TRÆFFES AF MEDLEMSSTATERNE MED HENBLIK PÅ AT OPSPORE OG FORHINDRE ANVENDELSEN AF MANIPULERENDE ANORDNINGER
      INDHOLDSFORTEGNELSE

                  KAPITEL 1:

               INDLEDNING

                  KAPITEL 2:

               EFFEKTIVE VEJKONTROLLER

                  A.

               Tilrettelæggelse og udstyr

                  B.

               Dobbelte kontrolpunkter med analyse af køretøjets faktiske hastighed og tilbagelagte afstand

                  C.

               Enkelt kontrolpunkt baseret på en detaljeret analyse af de downloadede data

                  D.

               Enkelt kontrolpunkt baseret på en teknisk kontrol af plombering

                  E.

               Omdirigering af køretøjet til et værksted

                  F.

               Kontrol af køretøjer eller data hos virksomheden

                  KAPITEL 3:

               UDDANNELSE, UDSTYR OG BEDSTE PRAKSIS

                  KAPITEL 4:

               VÆRKSTEDSKONTROLLER

                  A.

               Retsgrundlag

                  B.

               Brudt eller manglende plombering

                  C.

               Analyse af dataposter

                  D.

               Kontrol af parringen mellem bevægelsesføleren og køretøjsenheden

                  E.

               Særlige procedurer som følge af en vejkontrol

                  KAPITEL 5:

               RAPPORTERING FRA OG REVISION AF VÆRKSTEDER

                  KAPITEL 6:

               AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
            Kapitel 1:   Indledning
      1.1.   I denne henstilling fra Kommissionen beskrives det, hvad medlemsstaterne kan opfordres til at gøre for at imødegå risici ved anvendelsen af manipulerende anordninger i fartskrivere og samtidig støtte og fremme medlemsstaternes forebyggende modforanstaltninger til håndtering af disse risici.
      1.2.   Tilstedeværelsen af manipulerende anordninger i køretøjer med det formål at forstyrre den digitale fartskrivers korrekte drift og funktion udgør en af de største farer for systemets sikkerhed. Brugen af eller intentionen om at bruge sådanne anordninger vil skævvride den fair konkurrence ved at give samvittighedsløse operatører og chauffører en uretfærdig kommerciel fordel og skabe uacceptable negative sociale forhold for chauffører ved at give dem mulighed for eller tvinge dem til at køre i meget længere tid, end det er tilladt ifølge lovgivningen. En mulig konsekvens af dette er en underminering af den vejsikkerhed for alle brugere, som Kommissionen har forpligtet sig til at forbedre i løbet af de kommende år.
      1.3.   Endvidere skal lovlydige operatører og chauffører kunne stole på den digitale fartskriver, og nationale kontrolorganer i hele EU skal kunne stole på ægtheden og integriteten af de data, apparatet registrerer og lagrer, uanset om de downloades og analyseres fra køretøjsenheden eller fra førerkortet. For at kunne garantere pålideligheden af disse data skal der udføres regelmæssige kontroller og eftersyn af apparatet for at sikre, at det fungerer korrekt.
      1.4.   På lang sigt er systemet og dets enkelte komponenters totale sikkerhed afgørende, hvis ægtheden og integriteten af de registrerede data skal sikres. For at forhindre de mest almindelige former for misbrug og forsøg på at omgå systemet vil Kommissionen ved en gennemgang af forordning (EØF) nr. 3821/85 og bilagene hertil undersøge mulighederne for at indføre supplerende og mere detaljerede lovmæssige foranstaltninger.
      1.5.   Ikke desto mindre kan de kompetente myndigheder i medlemsstaterne på kort sigt udarbejde passende og effektive foranstaltninger, der øger mulighederne for at opdage manipulerende anordninger og dermed mindsker risikoen for, at sådanne anordninger anvendes af operatører og chauffører.
      1.6.   Selv om medlemsstaterne i henhold til lovgivningen er ansvarlige for at forlange, at eftersyn og kontroller udføres på en sådan måde, at der sikres en effektiv gennemførelse af Fællesskabets sociale bestemmelser inden for vejtransport, er en regelmæssig kontrol ikke nogen garanti for, at anordningerne ikke installeres og anvendes efter, at en sådan kontrol er blevet udført. Erfaringerne viser, at det er langt mere sandsynligt, at sådanne anordninger opdages under vejkontroller, hvor køretøjet kan undersøges mere grundigt. Medlemsstaterne bør fremme hyppigheden og beskaffenheden af denne kontrol, således at den afskrækkende virkning øges markant, eftersom risikoen for, at disse anordninger opdages, øges tilsvarende.
      1.7.   Tillæg 10 (fælles sikkerhedsmål) til bilag 1B til forordning (EØF) nr. 3821/85 fastlægger rækkevidden for kontrol af de sikkerhedsfunktioner, der er nødvendige for at sikre det digitale fartskriversystems integritet. Sikkerhedsmål og risici for det samlede system skal håndteres ved hjælp af en kombination af tekniske løsninger, der godkendes ifølge ITSEC, samt fysiske, personalemæssige og proceduremæssige midler, som medlemsstaterne og producenterne af fartskrivere er ansvarlige for at gennemføre. Formålet med denne henstilling fra Kommissionen er derfor at fremlægge forslag til de mest effektive procedurer for medlemsstaterne; disse procedurer skal være baseret på forskning og bedste kendte praksis og skal supplere de proceduremæssige og personalemæssige midler.
      1.8.   Dog skal denne henstilling fra Kommissionen ikke opfattes som en erstatning for de tekniske løsninger i henhold til ITSEC (1), som ideelt set nemt kunne anvendes sammen med og som støtte for disse løsninger.
      1.9.   Rapporten fra Det Fælles Forskningscenter (2) beskriver kendte og mulige angreb på den digitale fartskrivers sikkerhed. Derfor kan medlemsstaterne anvende denne rapport som grundlag for at foretage de nødvendige skridt og foranstaltninger til at sikre, at der kan gives relevant information og vejledning til de nationale kontrolmedarbejdere, således at de er kvalificerede til at foretage kontroller og eftersyn på vejene. Ydermere kan lignende information og vejledning gives til værksteder og installatører, der udfører lovmæssig installation, eftersyn, kontrol og reparation af kontrolapparatet inden for vejtransport. Vejledningen kunne være tilpas omfattende til at sikre, at sådanne personer er fuldt ud kvalificerede til at udføre de kontroller, der er beskrevet i dette bilag, og at medlemsstaterne kan retsforfølge personer, som afsløres i misbrug eller forsøg på misbrug af systemet.
      1.10.   De følgende retningslinjer og anbefalinger er ikke udtømmende, og der kan være omstændigheder, hvor gennemførelsen af disse anbefalinger ikke kan føre til det ønskede resultat (f.eks. i tilfælde, hvor referencekablet ikke kan tilkobles bevægelsesføleren). I sådanne tilfælde kunne medlemsstaterne opfordres til at udarbejde alternative metoder, der kan påvises at være lige så effektive. Sådanne alternative foranstaltninger kunne i højere grad udveksles mellem de retshåndhævende myndigheder.
      1.11.   Selv om denne henstilling fra Kommissionen omfatter begge typer fartskrivere som fastsat i forordning (EØF) nr. 3821/85 samt bilag, kan medlemsstaterne allerede have udarbejdet metoder, procedurer og retningslinjer vedrørende kontrol af analoge fartskrivere og opsporing af manipulerende anordninger. Derfor skal denne henstilling fra Kommissionen ikke opfattes som en erstatning eller en forringelse af de foranstaltninger, der allerede eksisterer, men som en yderligere styrkelse af dem, særligt hvad angår digitale fartskrivere, hvor metoderne kan variere, men hvor målet er det samme. I de tilfælde, hvor der allerede er truffet foranstaltninger til kontrol af analoge fartskrivere, anbefales det, hvor det er relevant, at disse udvides til også at gælde for digitale fartskrivere (f.eks. situationer vedrørende betaling til værksteder for udførelsen af særlige opgaver bestilt af kontrolmedarbejdere, der har omdirigeret et køretøj til et autoriseret værksted som beskrevet i afsnit F).
      1.12.   Medlemsstaterne skal trygt kunne fastsætte metoder og processer i de nationale kontrolstrategier til at imødegå udviklingen i angreb på fartskriversystemet, og de skal støttes heri. En sådan god praksis kan deles med andre medlemsstater.
      Kapitel 2:   Effektive vejkontroller
      A.   Tilrettelæggelse og udstyr
      2.1.   For at kunne udføre en fuldstændig og effektiv kontrol bør kontrolmedarbejderne have adgang til det rette udstyr og have gennemført en passende uddannelse. Kontrolmedarbejderne bør mindst være i besiddelse af kontrolkort og have de rette værktøjer til at downloade datafiler fra køretøjsenheden og fra førerkortet, og de bør være i stand til at analysere datafiler og udskrifter fra kontrolapparater som beskrevet i bilag IB kombineret med skemaer eller diagrammer fra typer som beskrevet i bilag 1. Kontrolmedarbejderne bør også være udstyret med software, der gør dem i stand til hurtigt at analysere sådanne data med så få ulemper som muligt, da det i forbindelse med opsporing af manipulerende anordninger er velkendt, at det på grund af længden og indholdet af nogle af de filer, der skal printes ud, ikke er let at analysere udskrifter ved vejkontroller.
      2.2.   Når kontrolmedarbejderne udfører kontroller enten på vejene eller hos virksomheden, og hvad enten de kontrollerer overholdelsen af arbejds- og hviletidsbestemmelserne, tekniske forhold eller lignende, kunne de samtidig, i det omfang tiden tillader det, undersøge, om fartskriveren fungerer og anvendes korrekt og på baggrund af disse kontroller opspore manipulerende anordninger.
      2.3.   Det anbefales derfor, at medlemsstaterne i forbindelse med andre kontroller (f.eks. tekniske kontroller eller kontrol af arbejds- og hviletidsbestemmelserne) forsøger at tilrettelægge kontroller for tilstedeværelsen af manipulerende anordninger i køretøjerne og tilstræber, at mindst 10 % af det samlede antal kontrollerede køretøjer kontrolleres for tilstedeværelsen af manipulerende anordninger. Det er op til medlemsstaterne at bestemme metoderne og omstændighederne for udførelsen af disse supplerende kontroller, men indholdet kan beskrives i den overordnede nationale kontrolstrategi.
      2.4.   Effektive kontroller kan f.eks. udføres ved hjælp af følgende metoder:

                  dobbelte kontrolpunkter med analyse af hastighed eller afstand (se B)

                  enkelt kontrolpunkt med detaljeret analyse af data (se C)

                  enkelt kontrolpunkt baseret på en teknisk kontrol (se D).

            2.5.   Hvis kontrolmedarbejderen mener at have indsamlet tilstrækkelig dokumentation, kan køretøjet omdirigeres til et værksted, der kan udføre yderligere eftersyn (se E).
      2.6.   Selvfølgelig kan der i medlemsstaterne altid anvendes supplerende eller alternative metoder til at kontrollere køretøjerne.
      B.   Dobbelte kontrolpunkter med analyse af køretøjets faktiske hastighed og tilbagelagte afstand
      2.7.   Fartkontrol på et givet tidspunkt: Kontrolmedarbejderne kan med denne metode måle køretøjets faktiske hastighed ved hjælp af faste eller mobile kameraer eller radarpistoler, inden det på et givet tidspunkt stoppes og kontrolleres ved vejsiden. Derefter kan de downloade de detaljerede hastighedsdata for de seneste 24 timer fra køretøjsenheden (VU) og sammenligne hastigheden på det givne tidspunkt med den, der blev målt et par kilometer forinden. På kontrolpunktet behøver man således kun sammenligne to tal efter at have downloadet de detaljerede hastighedsdata for de seneste 24 timer.
      2.8.   Fast afstandskontrol på et givet tidspunkt: Her kan kontrolpunktet ligge i en kendt afstand fra en bestemt position, hvor kontrolmedarbejderne har faciliteter eller midler til at registrere det tidspunkt, et identificeret køretøj har standset ved eller krydset den pågældende position (vejafgiftsbilletter, kameraoptagelser, rapporter fra grænsekontroller osv.). Ved kontrolpunktet kan kontrolmedarbejderne så downloade de detaljerede hastighedsdata for de seneste 24 timer fra køretøjsenheden og straks sammenligne den registrerede gennemsnitshastighed mellem kontrolpunktet og den bestemte position med den, der beregnes på grundlag af den tid, det tager at nå frem til kontrolpunktet.
      2.9.   Med begge metoder behøver kontrolmedarbejderne ved kontrolpunktet kun at sammenligne to tal efter at have downloadet de detaljerede hastighedsdata for de seneste 24 timer og have målt eller beregnet den faktiske gennemsnitshastighed. Enhver væsentlig forskel kan give kontrolmedarbejderen mistanke om, at der er blevet anvendt manipulerende anordninger. Kontrolmedarbejderen kan da omdirigere chaufføren og køretøjet til et værksted uden nødvendigvis at skulle foretage flere kontroller på stedet.
      2.10.   Hvad angår data fra fartskrivere som beskrevet i bilag IB, skal alle filer, der downloades fra eller via kontrolapparatet, downloades sammen med den digitale underskrift, der oprindeligt blev genereret af køretøjsenheden eller førerkortet, for at bekræfte ægtheden og integriteten af data, og kontrolmedarbejderne kan samtidig kontrollere, at disse oplysninger også downloades.
      C.   Enkelt kontrolpunkt baseret på en detaljeret analyse af de downloadede data
      2.11.   Hvis der anvendes manipulerende anordninger under en vejkontrol, eller hvis sådanne anordninger blev anvendt kort tid inden kontrollen, kan der gennem enkle procedurer findes tegn på manipulation.
      2.12.   For at fastslå en mistanke om tilstedeværelsen af manipulerende anordninger, der kan berettige, at kontrolmedarbejderne udfører de kontroller, de anser for nødvendige for at opspore dem, kan kontrolmedarbejderne:

                  —

                  sammenligne chaufførens aktiviteter downloadet fra førerkortet og køretøjsenheden med andre optegnelser i køretøjet og chaufførens udsagn Uoverensstemmelser mellem disse data kan give anledning til en begyndende mistanke. I sådanne tilfælde kan kontrolmedarbejderen foretage yderligere undersøgelser

                  —

                  undersøge data vedrørende hændelser og fejl i køretøjsenhedens datalager, herunder særlig data fra de sidste 10 dage:

                              —

                              forsøg på sikkerhedsbrud

                              —

                              afbrydelse af strømforsyningen (det længstvarende tilfælde)

                              —

                              fejl i køredata (det længstvarende tilfælde) og

                              —

                              følerfejl.

                        Hvis chaufføren ikke kan forklare og begrunde alle hændelser eller fejlmeldinger, kan kontrolmedarbejderen foretage yderligere undersøgelser.

                  —

                  Undersøge de tekniske data i køretøjsenhedens datalager, herunder især:

                              —

                              tidsjusteringsdata

                              —

                              kalibreringsdata (de seneste 5 kalibreringer, navnet på værkstedet og værkstedets kortnummer).

                  —

                  Disse data kan anvendes til at opspore for mange kalibreringer, der kan være tegn på, at de er blevet udført med et stjålent værkstedskort (eller med et værkstedskort, der er meldt savnet). Det anbefales, at kontrolmedarbejderne kontrollerer status for sådanne identificerede værkstedskort med de kortudstedende myndigheder (3) for at fastslå, om de var gyldige på det tidspunkt, de blev anvendt til at kalibrere køretøjet.

            2.13.   Hvis kontrolmedarbejderen efter at have undersøgt alle data nævnt under 2.14 - 2.19 stadig har mistanke om, at der er noget galt, kan han/hun downloade de detaljerede hastighedsdata for de seneste 24 timer og, stadig ved hjælp af deres software, kontrollere, om der er urealistiske fald eller stigninger i køretøjets acceleration, og, hvor det er relevant, om turens profil stemmer overens med andre optegnelser i køretøjet og chaufførens udsagn (antal stop, hastighed i bjerg- eller byzone osv.). Disse oplysninger kan, sammenholdt med de forrige, begrunde en mistanke om tilstedeværelsen af manipulerende anordninger.
      2.14.   På kontrolpunktet kræver denne metode passende software, der gør det muligt at generere et læsbart billede af tidsprofilen for hastigheden for på den måde at kunne udpege usædvanlige variationer i køretøjets acceleration eller deceleration for at påvise, og mere generelt automatisk fremhæve:

                  —

                  urealistiske fald eller stigninger i køretøjets acceleration

                  —

                  mistænkelige kalibreringer af køretøjsenheden

                  —

                  afbrydelse af strømforsyningen.

            D.   Enkelt kontrolpunkt baseret på en teknisk kontrol af plombering
      2.15.   Såfremt det er muligt og sikkert at undersøge plomberingen, kan kontrolmedarbejderen gøre dette. Hvis plomberingen mangler, er beskadiget eller brudt, skal chaufføren kunne begrunde dette.
      2.16.   Hvis chaufføren kan tilvejebringe den skriftlige begrundelse for en sådan handling, jf. bilag 1, kapitel V, afsnit 4 eller krav nr. 253 i bilag IB til forordning (EØF) nr. 3821/85, kan kontrolmedarbejderen pålægge chaufføren at få et værksted til at plombere systemet igen og rekalibrere apparatet.
      2.17.   Hvis dette ikke er tilfældet, kan der være tale om en overtrædelse, og det anbefales, at chaufføren og hans køretøj straks omdirigeres til et autoriseret værksted under ledsagelse af kontrolmedarbejderen. Her kan der foretages en kontrol af apparatet som beskrevet i det følgende kapitel 3.
      E.   Omdirigering af køretøjet til et værksted
      2.18.   Hvis der efter en vejkontrol, hvor de nævnte metoder er anvendt, stadig er en rimelig mistanke om, at der er anvendt manipulerende anordninger, kan kontrolmedarbejderen omdirigere køretøjet til et autoriseret værksted. Kontrolmedarbejderne eller de kompetente nationale myndigheder kan få beføjelser til at pålægge de autoriserede værksteder at udføre særlige undersøgelser, der kan afsløre, om der er anvendt manipulerende anordninger.
      2.19.   Disse særlige undersøgelser vil i de fleste tilfælde gøre det muligt at påvise en forkert parring mellem bevægelsesføleren og køretøjsenheden, og det kan være et tegn på tilstedeværelsen af manipulerende anordninger. Sådanne undersøgelser kan omfatte (se beskrivelse i kapitel 3):

                  —

                  en inspektion af plomberinger og monteringsplader

                  —

                  en referencekabeltest

                  —

                  en analyse af de downloadede data.

            2.20.   Såfremt der opdages manipulerende anordninger, kan disse anordninger (der kan omfatte selve anordningen, køretøjsenheden og dens enkelte komponenter samt førerkortet) fjernes fra køretøjet og bruges som bevis, hvad enten de er blevet anvendt af chaufføren eller ej.
      2.21.   Ydermere kan autoriserede værksteder også blive pålagt supplerende at undersøge, om kontrolapparatet: a) fungerer korrekt, b) registrerer og lagrer data korrekt, og c) om kalibreringsparametrene er korrekte.
      2.22.   Efter at alle data er blevet downloadet og analyseret (sammen med deres intakte digitale underskrifter), og det er konstateret, at der ikke forefindes manipulerende anordninger, anbefales det for køretøjer med kontrolapparater som beskrevet i bilag IB, at kontrolapparatet rekalibreres, og at der påsættes en ny monteringsplade. Ydermere anbefales det, at det autoriserede værksted kun plomberer systemet igen efter instruks fra kontrolmyndigheden.
      2.23.   Hvad angår kontrolapparater i henhold til bilag 1, kan det efter fjernelse af eventuelle manipulerende anordninger undersøges, om kontrolapparatet fungerer korrekt, hvorefter kontrolapparatet rekalibreres, og der påsættes en ny monteringsplade. Det anbefales, at det autoriserede værksted kun plomberer systemet igen efter instruks fra kontrolmyndigheden.
      F.   Kontrol af køretøjer eller data hos virksomheden
      2.24.   Det anbefales, at medlemsstatens kompetente myndighed benytter sig af muligheden for at undersøge de køretøjer (og køretøjsenheder) og chauffører (og førerkort), der befinder sig i virksomheden under et kontrolbesøg.
      2.25.   Data, der forvaltes af virksomheden, skal opbevares i mindst et år og stilles til rådighed, såfremt en kontrolmedarbejder anmoder om det. Derfor kan kontrolmedarbejderne som et led i deres standardkontroller undersøge alle de køretøjer, som befinder sig i virksomheden under kontrolbesøget, og udføre alle de kontroller, de finder nødvendige, dog således, at chauffører og køretøjer forsinkes mindst muligt.
      2.26.   Under sådanne virksomhedskontroller bør der også tages hensyn til, at der muligvis befinder sig en blanding af køretøjer og kontrolapparater som beskrevet i hhv. bilag I eller bilag 1B. Derfor må kontrolmedarbejderne være forberedt på, og udstyret til, at håndtere en sådan situation.

         RESUMÉBOKS

         FOREBYGGELSE AF ANGREB PÅ DIGITALE FARTSKRIVERE KONTROL PÅ VEJENE ELLER I VIRKSOMHEDEN

         Der kan udvikles nationale strategier til fremme af en effektiv håndhævelse af kontrol og eftersyn af køretøjer, som eventuelt anvender manipulerende anordninger, enten ved vejkontroller eller under kontrolbesøg i virksomheder.

         Kontrolmedarbejdere, der har gennemført en passende uddannelse og har passende udstyr til deres rådighed, vil have mulighed for hurtigt at få adgang til, downloade og analysere data fra køretøjsenheder og foretage dataanalyser på stedet. De vil også have mulighed for at foretage lignende analyser af elektronisk lagrede data kombineret med skemaer, diagrammer og udskrifter.

         Medlemsstaterne kan udvikle strategier til at sikre, at køretøjer ved kontrol for tilstedeværelsen af manipulerende anordninger senest i 2010 bliver kontrolleret ved anvendelse af en af de nedenstående metoder

                  —

                     dobbelte kontrolpunkter med analyse af køretøjets faktiske hastighed og tilbagelagte afstand

                  —

                     enkelt kontrolpunkt med en detaljeret analyse af de downloadede data

                  —

                     enkelt kontrolpunkt baseret på teknisk kontrol af plomberinger.

         Vejledende kan 10 % af de køretøjer, der kontrolleres (hvad enten der er tale om teknisk kontrol, kontrol af overholdelse af køre- og hviletidsbestemmelserne eller andre kontroller), også blive undersøgt for tilstedeværelsen af manipulerende anordninger. Det er dog op til medlemsstaterne at udvikle de mest effektive midler, der skal beskrives i deres nationale strategier.

         Såfremt der findes tilstrækkelig dokumentation for en rimelig mistanke, kan kontrolmedarbejderne omdirigere køretøjet til et autoriseret værksted, hvor der kan foretages supplerende undersøgelser.

         Hvis der opdages manipulerende anordninger, hvad enten de er blevet anvendt af chaufføren eller ej, anbefales det, at de fjernes fra køretøjet og bruges som bevis i overensstemmelse med de nationale bestemmelser om håndteringen af sådanne beviser. Når der konstateres brug af sådanne anordninger, kan kontrolmedarbejderne anvende passende procedurer og sanktioner, da der er tale om en meget alvorlig overtrædelse.

      Kapitel 3:   Uddannelse, udstyr og bedste praksis
      3.1.   Selv om det er op til medlemsstaterne at sikre, at kontrolmedarbejderne får en passende uddannelse, der gør dem kvalificerede til udføre deres opgaver, kan en passende oplæring også gives til alle andre relevante parter. Det vil være fordelagtigt og særdeles ønskværdigt, hvis der medlemsstaterne imellem kunne arrangeres fælles besøg og koordinering for kontrolpersonale med det formål at harmonisere bedste praksis og formidle praktiske erfaringer.
      3.2.   Kontrolmedarbejderne bør have passende udstyr til rådighed for at kunne udføre de forskellige kontroller af digitale fartskrivere. Det indebærer, at de skal råde over værktøjer, der gør det muligt at læse, udskrive og downloade data fra denne type kontrolapparater. Medlemsstaterne kan bestræbe sig på at sikre, at et tilstrækkeligt antal kontrolpersoner har adgang til et sådant udstyr.
      3.3.   Bedste praksis for opsporing og forebyggelse af anvendelsen af manipulerende anordninger, både under vejkontroller og i virksomheden (som f.eks. brug af referencekabel, fast afstandskontrol, påvisning af usædvanlige hastighedsdata eller afstandsprofiler, afbrydelse af strømforsyningen, brudte plomberinger), kan deles og fremmes mellem de retshåndhævende myndigheder.
      Kapitel 4:   Værkstedskontroller
      Værksteder og installatører spiller en væsentlig rolle i forbindelse med fartskriversystemets sikkerhed, hvad enten der er tale om analoge eller digitale fartskrivere. Deres godkendelse og autorisation skal baseres på klare nationale kriterier, der fastslår deres troværdighed og pålidelighed. I denne forbindelse anbefales det, at medlemsstaterne sikrer, at de værksteder, der autoriseres til at aktivere, kalibrere, undersøge og reparere kontrolapparater, er godkendt, kontrolleres regelmæssigt og er certificeret, og at de rettidigt modtager relevante opdateringer og oplysninger. Det anbefales også, at de kompetente myndigheder giver værksteder og installatører tydelig instruktion og vejledning i, hvad der er deres pligter og ansvar, og herunder sikrer, at de forstår deres rolle i forbindelse med systemets overordnede sikkerhed. Det anbefales også, at de myndigheder, der godkender værksteder og installatører, via Kommissionen giver præcise og regelmæssigt opdaterede oplysninger om mærkninger af plomberinger samt detaljer og status for alle værksteder i deres land.
      A.   Retsgrundlag
      4.1.   Normalt kræves det, at køretøjer skal kontrolleres på et værksted, når:

                  a)

                  fartskriveren skal kontrolleres i overensstemmelse med bilagene til forordning (EØF) nr. 3821/85

                  b)

                  køretøjet får foretaget sin årlige tekniske kontrol i henhold til bestemmelserne i bilag II til direktiv 96/96/EF

                  c)

                  kontrolmedarbejderne omdirigerer køretøjet til et værksted for at få foretaget en mere detaljeret undersøgelse af kontrolapparatet

                  d)

                  kontrolapparatet skal repareres eller udskiftes.

            4.2.   I alle disse tilfælde kan værksteder eller installatører blive pålagt visuelt og fysisk at undersøge, at kontrolapparatet er plomberet og forsynet med både monteringsplade og producentens typeplade.
      4.3.   Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan regelmæssigt minde værkstederne om, at når de inspicerer og plomberer fartskriversystemet igen og påsætter en monteringsplade, så bekræfter værkstedet faktisk, at systemet er sikkert, at det fungerer og registrerer data korrekt, og at der ikke er monteret manipulerende anordninger.
      4.4.   Værkstederne kan også mindes om, at de måske begår en alvorlig overtrædelse, hvis de forsætligt plomberer fartskriversystemet igen uden først at fjerne manipulerende anordninger, de selv har opdaget, eller hvis de ikke kræver, at sådanne anordninger fjernes, inden systemet plomberes igen. Hvis det senere konstateres, at der forefindes manipulerende anordninger, hvad enten de er blevet anvendt eller ej, og at værkstedet faktisk plomberede systemet igen og påsatte en monteringsplade, så kan værkstedet og de enkelte installatører stilles til ansvar for en alvorlig overtrædelse.
      4.5.   I betragtning af den væsentlige rolle, som værksteder og installatører spiller i forbindelse med systemets sikkerhed, anbefales det, at medlemsstaternes kompetente myndigheder overvejer at indføre passende sanktioner, der endog kan medføre tab af godkendelse eller bemyndigelse til at udføre arbejde på fartskrivere, hvis man ikke længere kan stole på værkstederne.
      4.6.   Omvendt kan medlemsstaterne minde værkstederne om, at de har ret til at nægte at udføre supplerende undersøgelser eller kalibreringer af et køretøj, hvis de har mistanke eller vished om, at der er monteret manipulerende anordninger på det pågældende køretøj. Værksteder kan få støtte fra den kompetente myndighed, såfremt værkstedet kræver, at den manipulerende anordning fjernes, inden kontrollen genoptages. Værkstedet kan altid nægte at plombere interfaceforbindelserne igen eller påsætte monteringspladen, indtil anordningen er fjernet.
      4.7.   De medlemsstater, der finder det hensigtsmæssigt, kan fremsætte begæring om, at autoriserede værksteder rapporterer hændelser som beskrevet under 4.4 - 4.6.
      4.8.   Alternativt kan medlemsstater, der ikke anser dette for nødvendigt, i stedet pålægge værkstederne at opbevare disse rapporter i en bestemt periode og på anmodning stille dem til rådighed for den kompetente myndighed. Denne periode kan fastsættes til mindst 24 måneder, for det ville være i overensstemmelse med den minimumsperiode, der er fastsat mellem kontrollerne af apparatet.
      4.9.   Værkstederne kan også mindes om, at fjernelse af manipulerende anordninger fra et køretøj ikke nødvendigvis fritager operatøren eller chaufføren fra ansvar, da det er meget sandsynligt, at der allerede er blevet manipuleret med de data, der forinden er blevet registreret og lagret i køretøjsenheden og på de enkelte førerkort. Ved ikke at rapportere hændelsen kan værkstederne blive medskyldige i lovovertrædelser begået af de pågældende operatører og chauffører og kan regne med at få samme straf som dem, hvis overtrædelsen opdages.
      4.10.   Ikke desto mindre kan værksteder og installatører rapportere tilstedeværelsen af manipulerende anordninger til den kompetente myndighed, der til gengæld f.eks. kan overveje at indføre belønnings- eller incitamentsordninger for at tilskynde værkstederne til at bidrage med oplysninger, der kan føre til opdagelse og forebyggelse af anvendelsen af manipulerende anordninger eller andre former for angreb på systemet.
      4.11.   Følgende retningslinjer og henstillinger er ikke udtømmende, og der kan være omstændigheder, hvor gennemførelsen af disse henstillinger ikke kan føre til det ønskede resultat (f.eks. i tilfælde, hvor referencekablet (afsnit 1.23) ikke kan tilkobles bevægelsesføleren). I sådanne tilfælde kan medlemsstaterne udarbejde alternative metoder, der er lige så effektive. Disse alternative foranstaltninger kan udveksles mellem de retshåndhævende myndigheder.
      4.12.   Selv om disse retningslinjer omfatter begge typer fartskrivere som fastsat i forordning (EØF) nr. 3821/85 samt bilag, kan medlemsstaterne allerede have udarbejdet metoder, procedurer og retningslinjer vedrørende kontrol af analoge fartskrivere og opsporing af manipulerende anordninger. Derfor skal retningslinjerne i denne henstilling fra Kommissionen ikke opfattes som en erstatning eller en forringelse af de foranstaltninger, der allerede eksisterer, men som en yderligere styrkelse af dem, særlig hvad angår den digitale fartskriver, hvor metoderne kan variere, men hvor målet er det samme. I de tilfælde, hvor der allerede er truffet foranstaltninger for kontrol af analoge fartskrivere, anbefales det, hvor det er relevant, at disse også udvides til at gælde for digitale fartskrivere. Det kunne f.eks. være situationer vedrørende betaling til værksteder for udførelse af særlige opgaver bestilt af kontrolmedarbejdere, der har omdirigeret et køretøj til et autoriseret værksted.
      B.   Brudt eller manglende plombering
      4.13.   Værksteder kan til hver en tid kontrollere, om plomberingen mangler, er beskadiget eller er brudt.
      4.14.   Køretøjet bør under ingen omstændigheder plomberes igen eller have påsat en monteringsplade, før systemet igen lever op til forordningens krav.
      4.15.   Værksteder kan registrere manglende plomberinger i kontrolrapporten og udføre supplerende kontroller (som f.eks. en referencekabeltest) og eftersyn for at sikre, at køretøjet ikke er forsynet med manipulerende anordninger.
      4.16.   Hvis plomberingerne er blevet fjernet som følge af en nødsituation eller for at installere eller reparere en hastighedsbegrænsende anordning, jf. bilag I, kapitel V, stk. 4, og krav nr. 252 i bilag IB til forordning nr. 3821/85, skal der, hver gang en plombering brydes, udarbejdes en skriftlig begrundelse, og denne skal stilles til rådighed for den kompetente myndighed.
      4.17.   Hvis ikke, kan værkstedet udføre en fuldstændig kontrol ved anvendelse af nedenstående anbefalede metoder og nøjagtigt rapportere til den kompetente myndighed, hvilke kontroller værkstedet har udført, og hvad der er blevet opdaget.
      C.   Analyse af dataposter
      4.18.   Hvad specielt angår digitale fartskrivere, skal de data, der kan downloades på værkstedet - sammen med den digitale underskrift, når det er muligt - og som optræder i revisionsrapporten, opfylde kravene i afsnit 4.4 under »Fælles sikkerhedsmål for bevægelsesfølere« og i afsnit 4.4 under »Fælles sikkerhedsmål for køretøjsenheder« i tillæg 10 til bilag IB til forordning nr. 3821/85. I tillæg 1 beskrives det fulde indhold af revisionsrapporten.
      4.19.   Værkstedet kan også downloade og analysere data vedrørende hændelser og fejl i køretøjsenhedens datalager. Disse hændelser og fejl omfatter bl.a. (se også den samlede liste i tillæg 2):

                  —

                  forsøg på sikkerhedsbrud

                  —

                  mislykket ægthedskontrol af bevægelsesføleren

                  —

                  ubeføjet skift af bevægelsesføler

                  —

                  ubehørig åbning af hus

                  —

                  afbrydelse af strømforsyningen

                  —

                  eller følerfejl.

            4.20.   Det er også vanskeligt at opdage anvendelsen af manipulerende anordninger, når de først er blevet afmonteret. Dog kan en kontrol af data vedrørende hændelser og fejl vise, om der har været uforklarlige afbrydelser af strømforsyningen. Ydermere kan en undersøgelse af de detaljerede hastighedsdata vise uregelmæssigheder i hastighedssignalet. Urealistiske decelerationer eller accelerationer kan være tegn på, at manipulerende anordninger er blevet slået til eller fra.
      4.21.   Under alle omstændigheder kan værkstederne udskrive hastighedssignalet og vedhæfte udskriften til kontrolrapporten eller kontrolprotokollen (se kapitel 4) og, hvis det er relevant, henvise til data downloadet ved hjælp af værkstedskortet.
      4.22.   Hvis der ikke kan downloades data fra køretøjsenheden ved hjælp af værkstedskortet, kan køretøjsenheden anses for ikke at fungere korrekt eller for at være defekt. I sådanne tilfælde kan værkstederne forsøge at reparere udstyret. Hvis sådanne reparationsforsøg stadig ikke gør det muligt at downloade data, skal der udstedes en attest herpå, og en kopi af attesten skal vedlægges kontrolrapporten.
      4.23.   Det anbefales også, at chauffører opbevarer en sådan attest om manglende dataoverførsel, der er udstedt til dem af et værksted, i tilfælde af at de på et senere tidspunkt kontrolleres, når de benytter et køretøj med en defekt digital fartskriver. Hvis chaufføren skifter køretøj, anbefales det ydermere, at sådanne attester forbliver i køretøjet med det defekte udstyr, indtil transportfirmaet som led i sine overordnede registreringsforpligtelser, kan kvittere for modtagelsen af attesten og få udstyret repareret.
      D.   Kontrol af parringen mellem bevægelsesføleren og køretøjsenheden
      4.24.   Hvis nogle af de hændelser, der er beskrevet i det forrige afsnit, er indtruffet siden sidste kontrol, kan værkstedet sammenligne identifikationsdata for bevægelsesføleren i gearkassen med identifikationsdata for den parrede bevægelsesføler i køretøjsenheden.
      4.25.   Anvendelsen af et referencekabel er et effektivt middel til at teste, om der forefindes visse typer manipulerende anordninger i køretøjet. Referencekablet isættes på bagsiden af køretøjsenheden, og den anden ende forbindes med bevægelsesføleren. Hvis bevægelsesføleren i gearkassen ikke er blevet parret med køretøjsenheden, vil det udløse hændelserne »fejl i køredata« eller »følerfejl«. Denne fejlmelding er tegn på tilstedeværelsen af manipulerende anordninger. Hvis dette sker, kan køretøjet kontrolleres for skjulte anordninger.
      4.26.   Alternativt kan bevægelsesføleren afbrydes og fjernes under kontrollen. Hvis der ikke er blevet foretaget indgreb i den digitale fartskriver, vil der komme en fejlmelding (ingen bevægelsesføler). Hvis der ikke kommer nogen fejlmelding, er det tegn på tilstedeværelsen af en anden skjult bevægelsesføler eller andre elektroniske manipulerende anordninger.
      4.27.   Det skal nævnes, at værkstedsteknikere (eller kontrolmedarbejdere) skal indsætte deres værkstedskort (eller kontrolkort), inden referencekablet benyttes, for at give en forklaring på, hvorfor hændelsen »afbrydelse af strømforsyningen« er blevet udløst og registreret i data vedrørende hændelser og fejl i køretøjsenhedens datalager. Hvis dette undlades, kan det under en senere kontrol give anledning til at tro, at chaufføren eller operatøren kan have forsøgt at påvirke bevægelsesfølerens sikkerhed.
      4.28.   Alternativt kan markeringerne på bevægelsesføleren på gearkassen sammenlignes med identifikationsdata for den parrede bevægelsesføler i køretøjsenheden, men dette er ikke altid muligt. Værkstederne kan derfor foretage:

                  —

                  en sammenligning af oplysningerne på monteringspladen og de oplysninger, der er lagret i køretøjsenhedens datalager. Hvis det konstateres, at oplysningerne ikke stemmer overens, kan medlemsstatens kompetente myndigheder kontaktes, og hændelsen kan registreres i kontrolrapporten og i kontrolprotokollen

                  —

                  en sammenligning af bevægelsesfølerens identifikationsnummer på bevægelsesfølerens hus og oplysningerne i køretøjsenhedens datalager. Hvis det er nødvendigt, kan et elektronisk testværktøj anvendes til at kontrollere bevægelsesfølerens elektroniske identifikation. I tilfælde af uoverensstemmelser mellem identifikationsnumrene kan det antages, at der er installeret manipulerende anordninger. Medlemsstatens kompetente myndigheder kan i så fald kontaktes, og hændelsen kan registreres i kontrolrapporten og i kontrolprotokollen.

            E.   Særlige procedurer som følge af en vejkontrol
      4.29.   Kontrolpersonalet kan have omdirigeret et suspekt køretøj til et værksted. I sådanne tilfælde kan kontrolmedarbejderne for det første pålægge værksteder og installatører at downloade alle datafiler fra køretøjsenheden. Det omfatter følgende filer: oversigt, detaljeret hastighed, tekniske data og hændelser og fejl. Den tilsvarende digitale underskrift skal downloades sammen med disse filer.
      4.30.   Derefter kan der udføres en fuldstændig kontrol af de registrerede data samt forskellige tekniske kontroller (test med referencekabel, kontrol af plomberinger, osv.).
      4.31.   Hvis der konstateres alvorlige uoverensstemmelser, uden at der dog opdages manipulerende anordninger, kan det konkluderes, at sådanne anordninger er blevet anvendt og fjernet igen. I disse tilfælde bør kontrolmedarbejderen informere koordineringsorganet i henhold til artikel 2 i direktiv 2006/22/EF og/eller, hvis køretøjet er registreret i en anden medlemsstat, organet for forbindelser inden for Fællesskabet i henhold til artikel 7 i samme direktiv. Dette kan medføre yderligere undersøgelser af køretøjet og af den ansvarlige virksomhed.
      Kapitel 5:   Rapportering fra og revision af værksteder
      5.1.   Værkstederne kan udfærdige en kontrolrapport for hver kontrol af et køretøj, hvis kontrolapparat skal efterses, hvad enten eftersynet er en del af en periodisk kontrol eller foretages på anmodning af den nationale kompetente myndighed. De kan også registrere listen over alle kontrolrapporterne i en protokol.
      5.2.   Kontrolrapporten kan opbevares af værkstedet i mindst to år fra rapportens udfærdigelse, og når den nationale kompetente myndighed anmoder derom, kan alle optegnelser vedrørende eftersyn og kalibreringer for denne periode stilles til rådighed for denne myndighed.
      5.3.   De forhold, der opdages af autoriserede værksteder (brudte, beskadigede eller manglende plomberinger, manglende plader, ufuldstændige eller uoverensstemmende oplysninger mellem det, der blev registreret på køretøjsenheden, og indholdet af bevægelsesføleren, opsporing af manipulerende anordninger, udskrifter af data vedrørende hændelser og fejl eller andre relevante udskrifter), kan f.eks. udgøre en del af det almindelige indberetningsformat, og medlemsstaternes kompetente myndigheder kan opfordres til at sikre, at dette faktisk er tilfældet.
      5.4.   Hvis et værksted ikke kan tilvejebringe korrekt udfyldte kontrolrapporter, kan medlemsstaterne betragte det som et brud på reglerne, der kan føre til inddragelse af værkstedets autorisation.
      5.5.   Medlemsstaterne kan foretage revision af værkstedernes kontrolrapporter og kontrolprotokoller mindst én gang hvert andet år. Disse revisioner kan omfatte en tilfældig kontrol af rapporterne for eftersyn og kalibrering af digitale fartskrivere. Værkstedskort kan også være omfattet af kontrollen og regelmæssigt downloades for at undgå, at data går tabt eller overskrives.

         RESUMEBOKS

         FOREBYGGELSE AF ANGREB PÅ DIGITALE FARTSKRIVERE UNDER VÆRKSTEDSKONTROLLER

         Når medlemsstaterne godkender og regelmæssigt kontrollerer værkstederne, bør de sikre, at de ansatte har en passende uddannelse, og at de har adgang til alt det udstyr, der er nødvendigt for at downloade data og udføre visse særlige kontroller.

         Såfremt der opdages manipulerende anordninger, kan den kompetente myndighed pålægge værkstederne at undlade at plombere en digital fartskriver igen, før anordningen er blevet fjernet, og fartskriveren er blevet fuldstændigt rekalibreret, således at den igen lagrer data korrekt. Ydermere kan den kompetente myndighed også pålægge værkstederne at fjerne monteringspladen.

         Værkstedskontrollerne kan omfatte:

                  —

                     en fysisk inspektion af plomberinger samt monterings- og typeplader

                  —

                     en analyse af de downloadede data, særligt data vedrørende hændelser og fejl, og

                  —

                     hvis det er relevant, en referencekabeltest.

         Værkstederne kan registrere manglende eller beskadigede plomberinger i en kontrolrapport og vedlægge udskrifter af de downloadede data. Disse kontrolrapporter kan stilles til rådighed for de nationale myndigheder i en periode på to år.

         Medlemsstaternes regelmæssige kontrol af værkstederne kan omfatte en revision af kontrolprocedurerne, herunder en tilfældig kontrol af kontrolrapporterne.

         Medlemsstaterne kan sikre, at værkstederne informerer den kompetente myndighed hver gang, de opdager manipulerende anordninger eller alvorlige uoverensstemmelser, der tyder på, at der er blevet anvendt manipulerende anordninger, som senere er blevet fjernet.

         Hvis køretøjet er registreret i en anden medlemsstat, kan medlemsstaterne informere organet for forbindelser inden for Fællesskabet, så der kan foretages supplerende undersøgelser af køretøjet eller virksomheden.

      Kapitel 6:   Afsluttende bestemmelser
      6.1.   Opsporing og forebyggelse af anvendelsen af anordninger til at omgå fartskriversystemet er en løbende proces, der kræver konstant årvågenhed. I takt med at teknikken udvikler sig, udvikles også metoderne og anordningerne til at omgå systemet. Derfor har alle, der er ansvarlige for det digitale fartskriversystems sikkerhed, en særlig rolle, hvad enten der er tale om kontrolmedarbejdere, godkendte værksteder eller installatører eller legitime og lovlydige operatører og chauffører.
      6.2.   På nationalt plan opfordres medlemsstaterne til at indhente så mange oplysninger som muligt med henblik på at udvikle deres egne strategier til forvaltning af disse risici, og de bør støttes kraftigt i at dele disse oplysninger med andre. Nye eller anderledes risici eller forsøg på at omgå systemet, bør indberettes til Kommissionen.
      6.3.   På fællesskabsplan vil Kommissionen løbende vurdere situationen og reglernes gennemførelse og arbejde på at opnå støtte fra og samarbejde med medlemsstaterne og erhvervets interessenter.

         (1)  ITSEC – Evalueringskriterier for informationsteknologi 1991, version 1.2.

         (2)  FFC tekniske bemærkninger. »Report on the attacks to security of the digital tachograph and on the risk associated with the introduction of adaptors to be fitted into light vehicles«. Begrænset oplag til brug for nationale risikoeksperter (29. november 2007).

         (3)  TACHONET bør anvendes, hvis der skal sendes forespørgsler til andre kortudstedende myndigheder.


				|

		52014PC0430

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om ophævelse af afgørelse 2010/290/EU om et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovakiet /* COM/2014/0430 final */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om ophævelse af afgørelse 2010/290/EU om et
uforholdsmæssigt stort underskud i Slovakiet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 12,
under henvisning til forslag fra
Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)       Efter henstilling fra
Kommissionen blev det ved Rådets afgørelse 2010/290/EU af 2. december 2009[1] fastslået, at der
forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovakiet. Rådet konstaterede, at
det offentlige underskud i henhold til oplysninger indsendt af de slovakiske
myndigheder i oktober 2009 forventedes at udgøre 6,3 % af BNP i 2009,
hvilket ligger over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, mens den
offentlige bruttogæld forventedes at udgøre ca. 36 % af BNP i 2009,
hvilket er et godt stykke under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP[2].
(2)       Efter henstilling fra
Kommissionen rettede Rådet den 2. december 2009 i overensstemmelse med
traktatens artikel 126, stk. 7, og artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF)
nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[3] en henstilling til
Slovakiet med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort
underskud til ophør senest i 2013. Henstillingen blev offentliggjort.
(3)       I henhold til artikel 4 i
protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud,
der er knyttet som bilag til traktaterne, er det Kommissionens ansvar at
tilvejebringe de data, der skal benyttes til gennemførelse af proceduren. Som
led i gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette
oplysninger om det offentlige underskud og den offentlige gæld og andre
relaterede variabler to gange årligt, nemlig inden den 1. april og inden den 1. oktober,
jf. artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af 25. maj 2009 om
gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det
Europæiske Fællesskab[4].
(4)       Når det overvejes, om en
afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud bør ophæves, vedtager Rådet en
afgørelse på grundlag af indberettede data. Desuden bør en afgørelse om
eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud alene ophæves, hvis
Kommissionens prognoser viser, at underskuddet ikke vil overstige
referenceværdien på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden[5].
(5)       På grundlag af de oplysninger,
Kommissionen (Eurostat) har fremlagt i henhold til artikel 14 i forordning (EF)
nr. 479/2009 efter indberetning fra Slovakiet inden den 1. april 2014 og
på grundlag af Kommissionens prognose fra foråret 2014, kan der drages følgende
konklusioner:
–
Det offentlige underskud i Slovakiet nåede i 2009
op på 8 % af BNP, men var i 2013 reduceret til 2,8 % af BNP i
overensstemmelse med Rådets henstilling af 2. december. Reduktionen af
underskuddet var et resultat af finanspolitisk konsolidering på både indtægts-
og udgiftssiden, herunder engangsforanstaltninger.
–
Stabilitetsprogrammet for 2014 tager sigte på et
samlet underskud på 2,6 % af BNP i 2014 og en yderligere reduktion til
2,5 % af BNP i 2015, 1,6 % af BNP i 2016 og 0,5 % af BNP i 2017.
Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2014 forventes det offentlige
underskud at stige en smule til 2,9 % af BNP i 2014 og derefter falde til
2,8 % af BNP i 2015. Underskuddet skulle derfor forblive under traktatens
referenceværdi på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden.
–
Den strukturelle saldo, dvs. den offentlige saldo,
som er en konjunkturkorrigeret saldo minus engangsforanstaltninger og andre
midlertidige foranstaltninger, er gennemsnitligt forbedret med 1,5 % af
BNP hvert år mellem 2009 og 2013. Mens den forventes at blive forringet en
smule i 2014, vil den blive forbedret i 2015, hvis det antages, at der ikke
gennemføres politikændringer. Det fremgår i den forbindelse, at der er ved at
opstå en forskel på 0,3 % af BNP i forhold til den justering af den
strukturelle saldo, der er krævet for at nå det mellemsigtede mål i 2014,
hvilket antyder, at der er behov for at styrke budgetforanstaltningerne for at
sikre fuld overholdelse af den forebyggende del af pagten under hensyntagen til
den nye risiko for afvigelse fra justeringskursen.
–
Den offentlige gæld nåede 55,4 % af BNP i
2013. Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2014 forventes den offentlige
gæld at stige yderligere til 56,3 % af BNP i 2014 og derefter falde til
57,8 % af BNP i 2015.
(6)       Rådet erindrer om, at Slovakiet
fra 2014, altså året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store
underskud, er underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpakken og
bør gøre fremskridt i retning af landets mellemfristede målsætning, herunder
overholdelse af udgiftsmålet.
(7)       I henhold til traktatens
artikel 126, stk. 12, skal en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort
underskud ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende
medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.
(8)       Efter Rådets opfattelse er
det uforholdsmæssigt store underskud i Slovakiet blevet korrigeret, og
afgørelse 2010/290/EU bør derfor ophæves —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ud fra en samlet vurdering kan det
konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovakiet
er blevet korrigeret.
Artikel 2
Afgørelse 2010/290/EU ophæves.
Artikel 3
Denne afgørelse
er rettet til Den Slovakiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 125 af 21.5.2010, s. 48.
[2]               Det offentlige underskud og den offentlige gæld i 2009
nåede henholdsvis 8 % af BNP og 35,6 % af BNP.
[3]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.
[4]               EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1.
[5]               I overensstemmelse med "Specifikationer om
gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for
stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form" af 3. september
2012. Se også:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


Avis juridique important

|

31990H0109

90/109/EØF: Kommissionens henstilling af 14. februar 1990 om gennemsigtighed med hensyn til bankvilkår for gennemførelsen af grænseoverskridende finansielle transaktioner

EF-Tidende nr. L 067 af 15/03/1990 s. 0039 - 0043

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING  af 14. februar 1990  om gennemsigtighed med hensyn til bankvilkaar for gennemfoerelsen af graenseoverskridende finansielle transaktioner  (90/109/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER -  som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 155, og  som tager foelgende i betragtning:  Afskaffelsen af de oekonomiske barrierer inden for Faellesskabet og de fremskridt, der er sket inden for samarbejdet paa valuta- og bankomraadet, og som er blevet fremmet ved direktiver vedtaget som led i gennemfoerelsen af Den Faelles Akt, vil logisk medfoere, at der i hoejere grad vil blive koebt varer og tjenesteydelser i andre medlemsstater, og at borgernes, herunder arbejdstagernes, turisternes og pensionisternes mobilitet oeges;  denne adgang til fri bevaegelighed for borgerne og fri udveksling af varer vil oege antallet af graenseoverskridende finansielle transaktioner ligesom ogsaa antallet af personer, der foretager saadanne transaktioner;  den fremgangsmaade, der i dag anvendes ved internationale overfoersler, er langt mere kompliceret end fremgangsmaaden ved indenlandske overfoersler, fordi foerstnaevnte transaktion noedvendiggoer, at et eller flere formidlende institutter medvirker, og at der anvendes forskellige clearingsnet i lande, der ikke har samme valuta, ligesom omveksling ogsaa er noedvendig;  paa grund af disse komplicerede forhold maa det personale, der medvirker, vaere mere kvalificeret og kontrolforanstaltningerne mere omfattende, end hvis der var tale om indenlandske overfoersler; dette medfoerer, at graenseoverskridende finansielle transaktioner er langt mere bekostelige og tager langt laengere tid, og det er derfor noedvendigt, at brugere, der foretager saadanne transaktioner, informeres noeje herom paa forhaand;  en raekke adfaerdsregler, der bygger paa faelles gennemsigtighedsprincipper, og som fastlaegger, hvilken information, der skal gives, og hvad opgoerelsen over en pengeoverfoersel skal indeholde, kan tilskynde de institutter, der udfoerer graenseoverskridende finansielle transaktioner, til mere praecist at anslaa deres omkostninger og til i maksimalt omfang at rationalisere deres overfoerselsmetoder;  da kundeinformation - med hensyn til valg af midler - afhaenger af de enkelte pengeinstitutters forretningspolitik, er det ikke oenskeligt, at saadan information underkastes ensartede og bindende regler;  en referenceramme for transaktioners afviklingstid er et vigtigt element ikke alene for at vurdere den pris, der beregnes for gennemfoerelsen af graenseoverskridende transaktioner, men ogsaa for at bevare tilliden hos de brugere, der skal foretage eller modtage overfoersler;  det er vigtigt at faa etableret visse nationale organer, der er specialiserede i at behandle klager, der vedroerer graenseoverskridende finansielle transaktioner, og som paakalder sig saerlig opmaerksomhed, fordi der er tale om transaktioner, hvor forskellige institutter, der er hjemmehoerende i flere medlemsstater, deltager;  selv om der i flere medlemsstater findes bindende lovgivning vedroerende kravene til gennemsigtighed med hensyn til bankvilkaar, findes det ikke hensigtmaessigt at anmode disse stater om at aendre deres eksisterende lovgivninger med henblik paa heri at indfoeje regler, der udelukkende vedroerer graenseoverskridende transaktioner; dette gaelder saa meget desto mere for de stater, hvori der findes lovgivning vedroerende gennemsigtighed, der finder anvendelse paa hele servicesektoren og ikke blot paa bankservicesektoren;  ligeledes er der en raekke medlemsstater, der oensker at bevare forskellige samarbejdsprocedurer, der har vist sig at bidrage til en forbedring af forholdet mellem pengeinstitutter og brugere; en henstilling, der giver de kompetente myndigheder mulighed for - paa frivillig basis - at faa etableret et samarbejde med de beroerte institutter, er et velegnet instrument med henblik paa at faa aendret praksis og etableret nye strukturer, der kan bidrage til at reducere omkostningerne i forbindelse med udfoerelsen af graenseoverskridende overfoersler under frie konkurrencevilkaar -  HENSTILLER:  1) at medlemsstaterne paaser, at de institutter, der gennemfoerer graenseoverskridende finansielle transaktioner i denne henstillings forstand, anvender de i bilaget anfoerte principper  2) at medlemsstaterne senest den 30. september 1990 meddeler Kommissionen navn og adresse paa de organer, der er omhandlet under punkt 2 i det i bilaget anfoerte sjette princip.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. februar 1990.  Paa Kommissionens vegne  Leon BRITTAN  Naestformand  BILAG  PRINCIPPER FOR GENNEMSIGTIGHED MED HENSYN TIL BANKVILKAAR FOR GENNEMFOERELSEN AF GRAENSEOVERSKRIDENDE FINANSIELLE TRANSAKTIONER  GENERELT  Formaalet med de i denne henstilling anfoerte principper er at sikre stoerre gennemsigtighed med hensyn til de oplysninger og de regler for debitering og kreditering, som institutter, der er omfattet af naervaerende henstilling, skal overholde i forbindelse med gennemfoerelsen af graenseoverskridende finansielle transaktioner, saaledes som defineret nedenfor.  Disse principper finder anvendelse paa alle kategorier af kunder i de af henstillingen omfattede institutter, dog saaledes at der er mulighed for at tilbyde mere gunstige bankvilkaar til bestemte kunder som foelge af f.eks. omfanget af den eller de transaktioner, der gennemfoeres for saadanne kunder.  I denne henstilling forstaas ved »institutter«: enhver juridisk person, herunder navnlig pengeinstitutter og postvaesenet, der tilbyder at foretage eller formidle graenseoverskridende overfoersler. Filialer af institutter anses som »institutter« i denne henstillings forstand.  Ved graenseoverskridende finansielle transaktioner forstaas: overfoersler som defineret nedenfor, naar henholdsvis ordregiverens og modtagerens institut er beliggende i to forskellige medlemsstater.  Ved overfoersel forstaas: en fuldt ud afviklet transferering af et beloeb - angivet i ecu eller i en valuta, der er legalt betalingsmiddel i en medlemsstat - fra en ordregiver til en modtager, der er eller ikke er indehaver af en konto i et institut, der er beliggende i en anden medlemsstat.  Ved overfoerselsordre forstaas: en skriftlig, mundtlig eller elektronisk meddelelse indeholdende en ordre til et institut om, at et beloeb skal krediteres en naermere angiven person eller stilles til raadighed for denne, eller om, at ordren skal effektueres af et andet institut.  Ved ordregiver forstaas: den, der afgiver den foerste ordre om overfoersel.  Ved modtageren forstaas: den person, der endeligt skal modtage et beloeb i en anden medlemsstat end den, hvori den foerste overfoerselsordre er blevet givet, enten ved at beloebet krediteres hans konto, eller ved at der til ham fremsendes en anvisning om udbetaling af beloebet.  FOERSTE PRINCIP  Et institut boer give sine kunder letforstaaelig og lettilgaengelig information om graenseoverskridende finansielle transaktioner.  Dette princip kan f.eks. gennemfoeres ved at:  - kunder ved skiltning eller ved et hvilket som helst andet informationsmiddel af permanent karakter goeres bekendt med, hvilke omkostninger instituttet beregner sig for gennemfoerelsen af en graenseoverskridende finansiel transaktion, og hvor lang tid afviklingstiden herfor er, samt med en opfordring til kunderne om at informere sig  - der gives standardiseret information (i form af skiltning, brochurer, pjecer eller ethvert andet adaekvat middel) om, hvilke provisioner og gebyrer (eventuelt angivet i procent) instituttet beregner sig for gennemfoerelsen af hver enkelt graenseoverskridende finansiel transaktion, og som enten kan debiteres ordregiveren eller modtageren samt, hvor det er noedvendigt, bestemmelser vedroerende valoer-dagene  - ordregiveren ligeledes efter anmodning forelaegges mere specificeret information (i form af brochurer, pjecer eller ethvert andet adaekvat middel) om, hvilke vilkaar instituttet kan tilbyde ham med henblik paa gennemfoerelsen af hans ordrer, samt informeres om, hvilke omkostninger og hvilken afviklingstid der - alt efter hvordan overfoerslen skal effektueres - skoensmaessigt maa paaregnes fra formidlende bankers side.  ANDET PRINCIP  Et institut boer i en opgoerelse over gennemfoerelsen af en graenseoverskridende finansiel transaktion over for kunden specificere de provisioner og gebyrer, som instituttet debiterer ham, samt angive den omvekslingskurs, der er anvendt.  Dette princip kan f.eks. gennemfoeres ved at:  et institut i en opgoerelse eller i andet dokument, der tilsendes eller udleveres til kunden, hvad enten denne er ordregiver eller modtager, klart specificerer:  - hvilken omvekslingskurs, der er anvendt ved beloebets omregning til udenlandsk valuta  - hvilken eller hvilke provisioner, instituttet har beregnet sig eller debiteret  - hvilke skatteafgifter, der er paaloebet, med angivelse af deres stoerrelse  - hvilke omkostninger, der i oevrigt afholdes af kunden, med angivelse af deres stoerrelse  - eventuelle andre debiterede omkostninger med angivelse af deres stoerrelse. TREDJE PRINCIP  1. Uden at ordregiverens mulighed for at vaelge en anden fordeling af provisioner og gebyrer derved begraenses, skal ordregiverens institut, naar en kunde afgiver en ordre, give kunden underretning om:  - at de provisioner og gebyrer, som instituttet beregner sig for at effektuere ordren, enten kan debiteres ordregiveren eller modtageren  - at de provisioner og gebyrer, som modtagerens institut eventuelt debiterer sin kunde, naar det stiller det overfoerte beloeb til hans raadighed, kan afholdes enten af modtageren eller af ordregiveren selv.  2. Dersom ordregiveren udtrykkeligt giver sit institut besked om, at modtageren skal krediteres det fulde beloeb, der er anfoert i overfoerselsordren, henstilles det til institutterne, at de anvender en overfoerselsmetode, hvorved dette resultat kan opnaas, og at de inden transaktionens ivaerksaettelse giver ordregiveren meddelelse om, hvilke ekstraomkostninger han vil blive debiteret. Dette beloeb vil dog kun vaere et skoensmaessigt beloeb, som ikke er bindende for instituttet, undtagen hvis det anvender en standardsats.  Dette princip kan gennemfoeres ved at:  den ordregiver, der oensker, at modtageren krediteres et bestemt beloeb, paa forhaand bliver informeret om de hermed forbundne ekstraomkostninger, hvis stoerrelse kan fastsaettes paa grundlag af en standardsats eller som et skoensmaessigt beloeb, der kan tage hensyn til gennemsnittet af de provisioner og gebyrer, som institutter beregner sig i det land, hvor modtageren befinder sig, hvor der ikke foreligger oplysninger, som tillader en mere praecis beregning. Hvis det skoensmaessige beloeb viser sig at vaere mindre end de provisioner og gebyrer, der faktisk skal betales, kan forskellen kun faktureres til ordregiveren.  FJERDE PRINCIP  1. Medmindre der foreligger anden instruks med hensyn til, hvor hurtigt transaktionen skal gennemfoeres, boer et formidlende institut, dog med forbehold af force majeure, ekspedere en betalingsordre inden for to arbejdsdage efter modtagelsen af det til betalingsordren knyttede beloeb eller give det institut, hvorfra ordren kommer, samt ordregiverens institut, hvis dette er et andet, meddelelse om, at det naegter at effektuere betalingsordren eller at forsinkelse maa paaregnes.  2. Ordregiveren boer have krav paa tilbagebetaling af en del af overfoerselsomkostningerne, dersom der indtraeder forsinkelser i effektueringen af hans ordre.  Dette princip kan f.eks. gennemfoeres ved at:  ordregiverens institut senest inden for en frist paa to arbejdsdage til modtagerens institut eller et formidlende institut overfoerer det i overfoerselsordren angivne beloeb, medmindre modtagerens (eller det formidlende) institut - inden for en frist paa to arbejdsdage regnet fra modtagelsen af overfoerselsordren - meddeler, at det naegter at effektuere den modtagne ordre  det modtagende institut - dersom dette ikke er den endelige modtagers institut - og det ikke har meddelt, at det naegter effektuering - senest inden for samme frist paa to arbejdsdage regnet fra modtagelsen af det til overfoerselsordren knyttede beloeb til modtagerens institut eller et andet formidlende institut udsteder en ny overfoerselsordre indeholdende de instrukser, der er noedvendige for en behoerig effektuering af overfoerslen.  FEMTE PRINCIP  1. Modtagerens institut skal opfylde de forpligtelser, der paahviler det i henhold til en overfoerselsordre senest en arbejdsdag efter modtagelsen af det til ordren knyttede beloeb, medmindre ordren angiver en senere effektueringsdag.  2. Kan modtagerens institut ikke effektuere en modtagen ordre inden for den i stk. 1 fastsatte frist, skal instituttet hurtigst muligt til det institut, hvorfra ordren kommer, samt til ordregiverens institut, hvis dette er et andet, give meddelelse om, hvorfor ordrens effektuering ikke har fundet sted eller er blevet forsinket.  SJETTE PRINCIP  1. Hvert af de institutter, der er involveret i en graenseoverskridende finansiel transaktion, boer hurtigt kunne behandle klager, der er fremsat af ordregiveren eller modtageren, og som vedroerer effektuering af eller afregning for transaktionen.  2. Dersom en klage ikke tages til foelge, eller der ikke gives svar herpaa inden for en frist paa tre maaneder, kan klageren rette henvendelse til et i en medlemsstat etableret organ, som behandler klager fra brugere. En fortegnelse over alle saadanne nationale organer med angivelse af deres adresse skal paa forlangende fremlaegges af ethvert institut, der foretager graenseoverskridende finansielle transaktioner. Dette princip kan f.eks. gennemfoeres, ved at behandling af klager henlaegges til organer, der er uafhaengige af de involverede parter, og som henhoerer under:  - den offentlige sektor (et ministerielt departement)  - den enkelte medlemsstats nationalbank  - en specialiseret instans som f.eks. ombudsmandsinstitutionen  - et kontaktudvalg med repraesentanter for henholdsvis banker og brugere.


title: Henstilling til RÅDETS FORORDNING (EØF) om indgåelse af en overenskomst mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Finland samt om fastsættelse af bestemmelserne for dens anvendelse#Forslag til RÅDETS FORORDNING (EØF) om de beskyttelsesforanstaltninger, der er fastsat i overenskomsten mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Finland (forelagt Rådet af Kommissionen)

text:
ARCHIVES HISTORIQUES
DE LA COMMISSION
COLLECTION RELIEE DES
DOCUMENTS "COM"
COM (73) 1844
Vol. 1973/0319
 ---pagebreak--- Disclaimer
Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983,
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit
règlement.
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic
Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243,
27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1.
Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003
(ABI. L 243 vom 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5
der genannten Verordnung freigegeben.
 ---pagebreak--- [QMMI3SIQNENFORBE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
                                                         *
                                     KOM(73)1844 endelig udg.
                                     Bruxelles , den 5 . november 1973
                               Henstilling til
                           RÅDETS FORORDNING ( EØF )
               om indgåelse af en overenskomst mellem Det
               europæiske økonomiske Fællesskab og repub.-
               likken Finland samt om fastsættelse af be
               stemmelserne for dens anvendelse
                                 Forslag til
                           RÅDETS FORORDNING ( EØF )
               om de beskyttelsesforanstaltninger , der er
               fastsat i overenskomsten mellem Det euro
               pæiske økonomiske Fællesskab og republikken
               Finland
                     ( forelagt Rådet af Kommissionen )
   KOM ( 73 ) 1844 endelig udg .
 ---pagebreak---                                    Henstilling til
                                RÅDETS FORORDNING (EØF)
          om indgåelse af en overenskomst mellem Det europæiske økonomiske fælles
          skab og republikken Finland, samt om fastsættelse af bestemmelserne for
          dens anvendelse .
   RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR       Finland, de bilag og protokoller samt de
                                                  erklæringer , der er knyttet til slutakten .
   under henvisning til traktaten on opret       Teksten til overenskomsten og slutakten er
   telse af Det europæiske økonomiske Fælles optaget som bilag til denne forordning .
   skab , særlig artikel 113 |
                                                                   Artikel 2
   under henvisning til henstilling fra Kom
   missionen , og                                 Formanden for Rådet for De europæiske Fæl
                                                  lesskaber lader i medfør af artikel 35 i
   ud fra følgende betragtningers                 overenskomsten meddele , at de nødvendige
                                                  procedurer til overenskomstens ikrafttræden
   Den overenskomst , der blev undertegnet i      er gennemført for så vidt angår Fællesska
   Bruxelles den 5 oktober 1975' Bieliaci Dg.«    bet .
;u /:opæiske økonomiske Falle sskab og repu
   blikken Finland , bør indgås og de erklæ                       Artikel 3
   ringer , der er knyttet til slutakten , bør
   godkendes ,                                    I den blandede komite der er fastsat i ar
                                                  tikel 29 i overenskomsten , er Fællesskabet
   Da der ved overenskomsten nedsættes en         repræsenteret ved Kommissionen , bistået
   blandet komité , bør Fællesskabets repræ       af medlemsstaternes repræsentanter .
   sentanter i denne komité udpeges ,
                                                                   Artikel 4
   UDSTEDT FØLGENDE FORORDNINGS
                                                  Denne forordning træder i kraft den
                    Artikel 1
   ?a ReIle s skabet s vegne indgås , godkendes
   og bekræftes overenskomsten mellem Det
   curopæi ske Fællesskab og republikken
          Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
          hver medlemsstat .
          Udfærdiget i
                                                          På Rådets vegne
                                                             Formand
 ---pagebreak---                                     Forslag til
                              RÅDETS FORORDttlUff (EØF)
        om de beskyttelsesforanstaltninger , der er fastsat i overenskomsten mellem
        Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Finland,
KADET FOR DE EUROPÆI SKE FÆLLESSKABER HAR ■               -•>                 - Artikel 2
viider henvisning til traktaten om opret.-.,;.         1 . Såfremt der foreligger forhold , der
 !. else af Det europæiske økonomiske Fæl-             kan begrunde , at Fællesskabet anvender
 les skab , særlig artikel 113 ?                  , de i artikel 23 i overenskomsten omhand
                                                       lede foranstaltninger , afgiver Kommissio-
under henvisning til forslag fra Kommis-               nen , efter -enten på eget initiativ eller
  - ionen , og                .                        efter begæring af en medlemsstat at have
                                                     . undersøgt akterne , udtalelse om forholde-      '
ul fra følgende betragtningers                         ne s forenelighed med overenskomsten. Kom
                                                       missionen foreslår i givet fald Rådet at' - -
en overenskomst mellem Det europæiske                  vedtage beskyttelsesforanstaltninger , som
nkonomiske Fællesskab og republikken Fin-              fastsattes efter fremgangsmåden i artikel
 "..and er undertegnet i Bruxelles den 5 .             113 i traktaten .                     *'
  : KCober 1973 »
  Ion fremgangsmåde , der skal anvendes ved            2 . - Såfremt der foreligger forhold , som vil
. rennemføre Isen af de be skyttel se sklau-           kunne stille Fællesskabet 'Over' for beskyt-
 suler , der " ér omhandlet i traktaten om             telsesforanstaltninger i medfør af artikel
oprettelse af Det europæiske økonomiske                23, i overenskomsten , afgiver Kommissionen ,
Fællesskab , er fastsat i selve traktat en j           efter at have undersøgt aktérne , udtalelse
                                                       om disse forholds forenelighed med de i
 ierimod er de nærmere regler for gennem-              overenskomsten anførte principper . I givet
-'øreisen af de beskyttelsesklausuler og .             fald afgiver den passende henstillinger ,
  forebyggende' bestemmelser , der er fast -                           •, ■ -
 sat i artiklerné 22 til 27 i overenskom-                                       Artikel 3
 .;ten endnu ikke fastsat ,                                                            -
                                                       Såfremt der foreligger forhold , der vil kunne
vID STEDT FØLGENDE FORORDNING ;           .  . ■ ... begrunde , at Fa 115 s skabet anvender - de i ar
            ■■■■■■'                 .,          .      tikel 25 i overenskomsten omhandlede foran-
                    Artikel i   ' '                    staltninger , anvendes den i forordning
                                                        (EØF)nr.459/ 6Q(l ) fastsatte fremgangsmåde .
Bådet kan efter fremgangsmåden i . artikel ■ ■                                            '*    •'
  113 i traktaten beslutte for den blandede         _       -                   Artikel 4     -
 ilomité , der er nedsat ved overenskomsten            .
 mellem Det europæiske økonomiske Fælles-?             1 ., Såfremt -usædvanlige omstændigheder gør
  skab og republikken Finland - herefter        ^      en øjeblikkelig indgriben påkrævet , kan
 benævnt overenskomsten - at indbringe de              der, i de tilfalde , der er omhandlet i ar-
 foranstaltninger , som er omhandlet i ar-             tiklerne 24 og 26 i overenskomsten , samt i
  biklerne 22,24 og 26 i denne overens-                tilfælde af eksportstøtte med en direkte
 .-omst . I givet fald vedtager Rådet disse            og umiddelbar virkning på handelen , på de
 foranstaltninger efter den 'samme frem–               nedenfor angivne betingelser træffes be–
  gangsmåde . .                                        slutning om anvendelse af de i artikel 27 ,
                                                        stk . 3 , litra d ), i overenskomsten omhand-
 Kommissionen kan fremsætte de nødvendige              lede forebyggende foranstaltninger ,
  forslag i denne henseende på eget initia-            ■■■■' ■
 tiv, eller efter anmodning fra en.                      ( i ) EFT nr . L 93 af 17.4.1968 , s.l
medlemsstat .
 ---pagebreak--- 2 . Kommissionen kan enten på eget initia    Til gennemførelse af dette stykke skal der
tiv eller på begæring af en medlemsstat       fortrinsvis vælges foranstaltninger , som
fremsætte de nødvendige forslag , om hvil    forstyrrer det fælles markeds funktion
ke Rådet afgiver udtalelse efter frem        mindst muligt .
gangsmåden i artikel 113 i t ralet at en .
                                              Inden Kommissionen afgiver udtalelse om de
3 . Den pågældende medlemsstat kan , bort    foranstaltninger , som den pågældende med
set fra tilfælde af eksportstøtte der har     lemsstat har truffet i henhold til dette
en direkte og umiddelbar virkning på han     stykke , foretager den høringer .
delen , indføre kvantitative importrestrik-
tioner . Den giver øjeblikkelig de andre      Disse høringer sker i et rådgivende udvalg ,
medlemsstater samt Kommissionen meddelel     der består af repræsentanter fra hver med
se on disse foranstaltninger .                lemsstat og har en repræsentant fra Kommis
                                              sionen som formand .
Kommissionen beslutter efter en hastefrem-
gangsmåde , i det i artikel 26 . omhandlede   Udvalget træder sammen efter indkaldelse af
tilfælde inden tre hverdage og i det i ar    formanden . Denne meddeler hurtigst muligt
tikel 26 omhandlede tilfælde inden fem        medlemsstaterne alle nødvendige oplysninger .
hverdage fra tidspunktet for den i før
ste afsnit omhandlede meddelelse , hvor                           Artikel 5
vidt foranstaltningerne bør opretholdes ,
ændres eller ophæves .                        Bestemmelserne 1 denne forordning berører
                                              ikke anvendelsen af de i traktaten , særlig
Kommissionens afgørelse meddeles alle med    artiklerne 108 og 109 omhandlede beskyttel-
lemsstaterne . Den skal straks fuldbyrdes .   sesklausuler i henhold til de fremgangs
                                              måder , der er fastsat deri .
Enhver medlemsstat kan indbringe Kommis
sionens beslutning for Rådet i det i ar                           Artikel 6
tikel 24 nævnte tilfælde inden fem hver
dage og i det i artikel 26 nævnte tilfæl     jfe Ile s skab et s meddelelse til Den blandede
de inden ti hverdage fra tidspunktet for      Komité i henhold til artikel 27 , stk . 2 , i
meddelelsen . Rådet træder straks sammen .    overenskomsten foretages af Kommissionen .
Det kan med kvalificeret flertal ændre
eller ophæve Kommissionens beslutning .                            Artikel 7
Hvis sagen indbringes for Rådet af den        Inden den 31 . december 1974 beslutter Rådet ,
medlemsstat , som har truffet foranstalt     der med kvalificeret flertal træffer afgø
ninger i overensstemmelse med dette styk     relse cm Kommissionens forslag , hvilke til
ke , udsættes Kommissionens beslutning .      pasninger til denne forordning , særlig for
Denne udsættelse ophører i det i artikel      så vidt angår artikel 4 » stk . 3 r der i ly
24 nævnte tilfælde femten dage efter , og     set af de indvundne erfaringer måtte vise
i det i artikel 26 nævnte tilfælde tre       sig nødvendige med henblik på at undgå ri
dive dage efter , at sagen er indbragt for    siko for , at det fælles markeds enhed brin
Rådet , såfremt dette endnu ikke har ænd     ges i fare .
ret eller ophævet Kommissionens afgørelse.'
       Denne forordning,  er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart 1
       hver medlemsstat .
       Udfærdiget i
                                      ~                   På Rådets vegne
                                                              Formand