               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 22.5.2018
            COM(2018) 311 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS AFGØRELSE
            om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om fordelingen af Den Europæiske Unions WTO-indrømmelser for toldkontingenter vedlagt som bilag til den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 under henvisning til Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union

               BEGRUNDELSE

               1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

               •Forslagets begrundelse og formål

               Den 29. marts 2017 meddelte Det Forenede Kongeriges regering ("Det Forenede Kongerige") Det Europæiske Råd, at landet har til hensigt at udtræde af Den Europæiske Union ("EU"), som Det Forenede Kongerige i dag er medlem af.

               Det Forenede Kongeriges udtræden af EU har ikke kun betydning for det bilaterale samarbejde mellem Det Forenede Kongerige og EU, men i særdeleshed også for forpligtelser indgået i Verdenshandelsorganisationen ("WTO"). Både Det Forenede Kongerige og EU er medlemmer af WTO. Da De Europæiske Fællesskaber accepterede WTO-aftalen og de multilaterale handelsaftaler i 1994, blev listen over indrømmelser og forpligtelser, der er vedlagt som bilag til den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 ("GATT 1994") for De Europæiske Fællesskaber ("EU's WTO-liste"), samtidig også vedlagt aftalen for Det Forenede Kongerige. EU's liste indeholder derfor forpligtelser, der også gælder for Det Forenede Kongerige i landets kapacitet af WTO-medlem.

               EU's forpligtelser for varer vil fortsat gælde på EU's område, men det er nødvendigt at foretage visse tilpasninger af de gældende kvantitative forpligtelser, navnlig toldkontingenterne, for at afspejle Det Forenede Kongeriges udtræden af EU. Eftersom EU's WTO-liste ikke længere vil gælde for Det Forenede Kongerige, skal EU's eksisterende WTO-bundne toldkontingenter (landbrugsprodukter, fisk og industriprodukter) fordeles mellem Det Forenede Kongerige og EU, med henblik på at denne fordeling træder i kraft på den dato, hvor EU's WTO-lister ikke længere gælder for Det Forenede Kongerige.

               I henhold til bestemmelserne i artikel XXVIII i GATT 1994 skal EU for at ændre indrømmelserne gennemføre forhandlinger om fordelingen af toldkontingenterne med berørte WTO-medlemmer, for hvilke det er konstateret, at de har væsentlige markedsadgangsrettigheder under hvert enkelt toldkontingent (en såkaldt hovedleverandørinteresse eller væsentlig interesse eller en oprindelig forhandlingsret). EU hører også de WTO-medlemmer, der har høringsret.

               Disse forhandlinger vil skulle gennemføres inden for en kort tidsramme. Det forventes, at Det Forenede Kongerige udtræder af EU den 30. marts 2019. Der pågår i øjeblikket forhandlinger om en udtrædelsesaftale, og EU's og Det Forenede Kongeriges forhandlere er nået til enighed om en tekst vedrørende overgangsordningerne i henhold til hvilken EU-lovgivningen, herunder de internationale aftaler, som EU er part i såsom GATT 1994, ved ikrafttrædelsen af udtrædelsesaftalen gælder for Det Forenede Kongerige fra udtrædelsesdatoen og frem til den 31. december 2020.

               Det kan ikke udelukkes, at artikel XXVIII-aftalerne med de relevante WTO-medlemmer ikke indgås inden for den disponible tidsramme, i det mindste ikke for alle de berørte toldkontingenter.

               Med henblik herpå foreslår Kommissionen sideløbende med denne henstilling en basisretsakt (efter den almindelige lovgivningsprocedure) for at sikre, at EU unilateralt og i henhold til artikel XXVIII kan gå videre med fordelingen af toldkontingenterne, hvis der ikke foreligger sådanne artikel XXVIII-aftaler, og at Kommissionen tildeles de nødvendige beføjelser til følgelig at ændre de relevante EU-bestemmelser om åbningen og anvendelsen af de relevante toldkontingenter.

               Formålet med denne henstilling er derfor at give Kommissionen bemyndigelse til i henhold til artikel XXVIII i GATT 1994 at indlede forhandlinger om ændring af de relevante indrømmelser (navnlig WTO-bundne toldkontingenter) på EU's WTO-liste med henblik på at fordele dem mellem EU og Det Forenede Kongerige.

               Derudover bør Det Forenede Kongerige indlede WTO's procedurer om oprettelse af landets egen liste over indrømmelser og forpligtelser, allerede inden den dato landet forlader EU. Med henblik herpå bør Det Forenede Kongerige derfor gives bemyndigelse til at indlede de nødvendige procedurer med det formål at indgå aftaler med andre WTO-medlemmer om landets andel af de toldkontingenter, der i dag er opført på EU's WTO-liste.

               •Sammenhæng med de gældende regler på samme område

               Ikke relevant.

               •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

               Ikke relevant.

               2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

               •Retsgrundlag

               Artikel 207 og artikel 218, stk. 3 og 4, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde ("TEUF").

               •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

               Den fælles handelspolitik er et af de områder, hvor EU har enekompetence, jf. artikel 3 i TEUF. I henhold til artikel 5, stk. 3, i TEUF finder nærhedsprincippet ikke anvendelse på de områder, hvor EU har enekompetence.

               •Proportionalitetsprincippet

               Ved denne henstilling opfordres Rådet til at give Kommissionen bemyndigelse til at åbne forhandlinger i henhold til artikel XXVIII i GATT 1994 med henblik på ændring af EU's WTO-indrømmelser vedrørende bundne toldkontingenter. Ifølge WTO's regler skal denne procedure følges for at kunne ændre de indrømmelser, der er opført på et WTO-medlems liste. I lyset heraf står den foreslåede retsakt i rimeligt forhold til de ovenfor fastsatte mål.

               •Valg af retsakt

               Det instrument, der er til rådighed til opfyldelse af målet, er en international aftale. Det er derfor nødvendigt at give bemyndigelse til at indlede forhandlinger om en international aftale.

               3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

               •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

               Ikke relevant.

               •Høringer af interesserede parter

               Ikke relevant.

               •Indhentning og brug af ekspertbistand

               Ikke relevant.

               •Konsekvensanalyse

               Ikke relevant.

               •Målrettet regulering og forenkling

               Ikke relevant.

               •Grundlæggende rettigheder

               Ikke relevant.

               4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

               Ikke relevant.

               5.ANDRE FORHOLD

               •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering

               Ikke relevant.

               •Forklarende dokumenter (for direktiver)

               Ikke relevant.

               •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget

               Ikke relevant.

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS AFGØRELSE

               om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om fordelingen af Den Europæiske Unions WTO-indrømmelser for toldkontingenter vedlagt som bilag til den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 under henvisning til Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

                  under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 218, stk. 3 og 4,

               under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen, og

               ud fra følgende betragtninger:

               (1)Det er nødvendigt at foretage visse tilpasninger af de gældende kvantitative forpligtelser på området for varer produceret i Den Europæiske Union, der gælder i Verdenshandelsorganisationen ("WTO"), for at afspejle Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands ("Det Forenede Kongerige") udtræden af EU. Navnlig skal de gældende toldkontingenter for landbrugsprodukter, fisk og industriprodukter, der er opført på EU's liste over indrømmelser og forpligtelser vedlagt som bilag til den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 ("GATT 1994"), fordeles mellem Det Forenede Kongerige og EU under henvisning til Det Forenede Kongeriges udtræden.

               (2)Kommissionen bør derfor gives bemyndigelse til i henhold til artikel XXVIII i GATT 1994 at indlede forhandlinger med de WTO-medlemmer, der har forhandlingsrettigheder, med henblik på at ændre disse toldkontingenter.

               (3)Det Forenede Kongerige bør indlede WTO's procedurer om oprettelse af landets egen liste over indrømmelser og forpligtelser, allerede inden den dato landet forlader EU.

               (4)Det Forenede Kongerige bør derfor gives bemyndigelse til at indlede de nødvendige procedurer om oprettelse af landets egen liste over indrømmelser og forpligtelser vedlagt som bilag til GATT 1994, herunder forhandlinger med andre WTO-medlemmer om den andel af toldkontingenterne, der skal opføres på denne liste —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

               Artikel 1

                  Kommissionen bemyndiges herved til på EU's vegne at indlede forhandlinger med de WTO-medlemmer, der har forhandlingsrettigheder, med henblik på at ændre de toldkontingenter, der på nuværende tidspunkt er opført på EU's liste over indrømmelser og forpligtelser vedlagt som bilag til GATT 1994.

               Artikel 2

                  Forhandlingsdirektiverne til Kommissionen er fastsat i bilaget.

               Artikel 3

                  Forhandlingerne føres af Kommissionen i samråd med [navn på det særlige udvalg indsættes af Rådet].

               Artikel 4

                  Det Forenede Kongerige bemyndiges herved til at indlede de nødvendige procedurer om oprettelse af landets egen liste over indrømmelser og forpligtelser vedlagt som bilag til GATT 1994 samt alle kvantitative begrænsninger på denne liste, herunder forhandlinger med andre WTO-medlemmer om landets andel af de toldkontingenter, der i dag er opført på EU's liste over indrømmelser og forpligtelser vedlagt som bilag til GATT 1994.

               Artikel 5

                  Denne afgørelse er rettet til Kommissionen og Det Forenede Kongerige.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

    ---documentbreak---

               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den22.5.2018
            COM(2018) 311 final
            BILAG
            til
            Forslag til RÅDETS HENSTILLING
            om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om fordelingen af Den Europæiske Unions WTO-indrømmelser for toldkontingenter vedlagt som bilag til den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 under henvisning til Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union

               BILAG

               1) Kommissionen bestræber sig på at forhandle en aftale med de WTO-medlemmer, der har forhandlingsrettigheder, og høre de WTO-medlemmer, der har høringsrettigheder, jf. artikel XXVIII i GATT 1994, med henblik på at ændre de WTO-indrømmelser for toldkontingenter, der er opført på EU's liste over indrømmelser og forpligtelser vedlagt som bilag til GATT 1994.

               2) Kommissionen gennemfører forhandlinger med henblik på at ændre EU's indrømmelser, navnlig ved fordeling af de gældende toldkontingenter mellem Det Forenede Kongerige og EU under henvisning til Det Forenede Kongeriges udtræden af EU.

               3)Kommissionen følger den procedure for ændring af EU's liste, der er fastsat i de relevante WTO-bestemmelser, navnlig artikel XXVIII i GATT 1994
                  1
                og forståelsen vedrørende fortolkningen af artikel XXVIII i GATT 1994
                  2
               .

               4)Kommissionen aflægger rapport til Rådet om resultaterne af forhandlingerne og om enhver væsentlig udvikling, der måtte opstå under forhandlingerne.

                     (1)

                        Aftalens ordlyd kan findes på dette websted:https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/gatt47_01_e.htm.

                     (2)

                        Aftalens ordlyd kan findes på dette websted:https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/12-28_e.htm.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 427 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2018og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2018

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2018

                  og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2018

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 om samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Det Forenede Kongerige ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Det Forenede Kongerige 2018
                  4
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Det Forenede Kongeriges fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Det Forenede Kongeriges nationale Europa 2020-mål.

               (3)Den 29. marts 2017 meddelte Det Forenede Kongerige Det Europæiske Råd, at det havde besluttet at udtræde af Den Europæiske Union. Medmindre der i en godkendt udtrædelsesaftale fastsættes en anden dato, eller Det Europæiske Råd i henhold til artikel 50, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union og efter aftale med Det Forenede Kongerige enstemmigt beslutter, at traktaterne ophører med at finde anvendelse på en senere data, gælder EU's primære og sekundære lovgivning ikke længere for Det Forenede Kongerige fra den 30. marts 2019, kl. 0.00 (CET). Det Forenede Kongerige bliver derefter et tredjeland. Der foregår i øjeblikket forhandlinger for at sikre en velordnet udtræden, herunder muligheden for en overgangsperiode indtil udgangen af 2020, hvor EU-retten fortsat gælder for og i Det Forenede Kongerige. På denne baggrund har Kommissionen ikke fremlagt eller uddybet noget scenario ud fra eventuelle aftaler mellem Den Europæiske Union og Det Forenede Kongerige efter Brexit, da disse spørgsmål stadig er under forhandling.

               (4)Den 30. april 2018 fremlagde Det Forenede Kongerige sit nationale reformprogram for 2018 og sit konvergensprogram for 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvor det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (6)Det Forenede Kongerige er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. I sit konvergensprogram for 2017-2018 venter regeringen, at det samlede underskud vil falde fra 2,2 % af BNP i perioden 2017-2018, til 1,8 % af BNP i 2018-2019 og til 1,7 % af BNP i 2019-2020. Konvergensprogrammet indeholder ingen mellemfristet budgetmålsætning. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2018 ventes den offentlige gældskvote at ligge nogenlunde stabilt omkring 85,5 % af BNP fra 2017-2018 for derefter at falde til 84,8 % af BNP i 2021-2022. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Mens de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå de planlagte underskudsmål, medfører et øget pres på statens udgifter på en række områder en risiko for, at den planlagte reduktion af underskuddet ikke vil være mulig.

               (7)Den 11. juli 2017 henstillede Rådet, at Det Forenede Kongerige sikrer, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter
                  7
                ikke overstiger 1,8 % i 2018-2019, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,6 % af BNP. Samtidig udtalte Rådet, at der bør slås ind på en finanspolitisk kurs, der både styrker den nuværende genopretning og sikrer, at Det Forenede Kongeriges offentlige finanser er holdbare. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 er der risiko for nogen afvigelse fra kravene i den forebyggende del i 2018-2019.

               (8)I lyset af Det Forenede Kongeriges offentlige gældskvote på over 60 % af BNP og det forventede produktionsgab på 0,4 % bør den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter i 2019-2020 ikke overstige 1,6 % i overensstemmelse med den strukturelle tilpasning på 0,6 % af BNP, som kræves ifølge matrixen under stabilitets- og vækstpagten. Med en uændret politik ventes Det Forenede Kongerige at opfylde kravet i 2019-2020. Det Forenede Kongerige ventes umiddelbart at overholde overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2018-2019 og i 2019-2020 som følge af den tilladte årlige afvigelse på 0,25 %. Rådet er af den generelle opfattelse, at Det Forenede Kongerige skal være klar til at træffe yderligere foranstaltninger i 2018-2019 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

               (9)Det årlige nettoboligudbud stiger fortsat på baggrund af en række incitamenter fra staten for at stimulere boligmarkedet og en cyklisk genopretning. Udbuddet ligger dog stadigvæk langt under den anslåede efterspørgsel, og Det Forenede står fortsat over for en stor udfordring med at levere tilstrækkeligt med boliger. Dette skyldes, at reguleringen af markedet for jord er meget streng og indviklet. Boligmangel og høje boligudgifter udgør et særligt problem i områder med høj og voksende efterspørgsel, såsom i og omkring bykerner. Regeringen anerkender problemet og har fastlagt ambitiøse målsætninger for et øget udbud i de kommende år. Samtidig har regeringen igen understreget at den ønsker at begrænse udviklingen omkring bykernerne. Boligejerskabet er faldet væsentligt blandt yngre, og det har bidraget til ulighed på tværs af generationerne. Arbejdsproduktiviteten er lav og stagnerende. Store dele af økonomien klarer sig forholdsvis ringe på de væsentligste drivkræfter for produktivitet: kvalifikationer, investeringer og effektive forretningsgange. Det Forenede Kongeriges vej-, jernbane- og luftfartsnet har også væsentlige og voksende kapacitetsproblemer.

               (10)Selv om de samlede tal for arbejdsmarkedet stadig er positive på de fleste parametre, er der betænkeligheder ved visse beskæftigelsesformers kvalitet. Det gælder problemer med udvikling af kvalifikationer, atypiske former for beskæftigelse, indtægter, produktivitet, deltagelse på arbejdsmarkedet og  fattigdom blandt personer i den erhvervsaktive alder. Der er bekendtgjort vigtige politiske initiativer og udviklinger inden for alle disse spørgsmål. Det er afgørende, at der er sammenhæng i disse forbundne politikker. Hvad angår kvalifikationer, har der indtil videre været fokus på lærepladser og reformer af tekniske uddannelser. Hvis der sættes fokus på kvalitet på begge områder, kan der skabes varige synergier for både samfundet og økonomien. Det Forenede Kongerige er blandt de medlemsstater, der allerede opfylder over to tredjedele af de foreslåede kriterier i den europæiske ramme for gode og effektive lærlingeuddannelser, og det er derfor muligt at fastlægge og overvåge kvalitetsmålsætningerne, f.eks. gennem sporing af færdiguddannede. Der er behov for at afsætte midler til livslang læring – især for folk, der sidder fast i beskæftigelse på begyndelsesniveau – i samme omfang som til lærepladser og nye erhvervsuddannelser for unge, der forlader skolen.

               (11)I fremtiden skal der også ses nærmere på social beskyttelse og inklusion. Der er ved at blive gennemført reformer af børnepasningssystemet, men der kan være behov for yderligere initiativer, især for børn under tre år. Konsekvenserne af visse velfærdsreformer og nedskæringer er endnu ikke slået igennem i fuldt omfang, især for familier i beskæftigelse

               (12)Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen foretaget en omfattende analyse af Det Forenede Kongeriges økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2018, det nationale reformprogram for 2018 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Det Forenede Kongerige i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Det Forenede Kongerige, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (13)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2018, og dets holdning afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               HENSTILLER, at Det Forenede Kongerige i 2018 og 2019 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 1,6 % i 2019-2020, hvilket svarer til en årlig strukturtilpasning på 0,6 % af BNP.

               2.Øge udbuddet af boliger, især i områder med den højeste efterspørgsel, herunder ved yderligere reformer af planlægningssystemet.

               3.Tackle behovet for kvalifikationer og udvikling ved at fastlægge resultatmål for kvalitet og effektivitet af lærepladser og ved at investere mere i opgradering af den nuværende arbejdsstyrke.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 427 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 og P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 226 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 404 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Danmarks nationale reformprogram for 2018og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2018

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Danmarks nationale reformprogram for 2018

                  og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2018

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 om samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Danmark ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Danmark 2018
                  4
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Danmarks fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Danmarks nationale Europa 2020-mål.

               (3)Den 24. april 2018 fremlagde Danmark sit nationale reformprogram for 2018 og sit konvergensprogram for 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (5)Danmark er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit konvergensprogram for 2018 har regeringen planer om at opnå et samlet underskud på 0,7 % af BNP i 2018 og fortsat opfylde den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP i hele programperioden frem til 2025. Ifølge konvergensprogrammet for 2018 ventes den offentlige gældskvote at falde til 35,6 % i 2018 for derefter at falde yderligere til 34,2 % i 2020, før den atter vil stige til lige under 40 % i 2025. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, er realistisk i hele programperioden. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 ventes den strukturelle saldo at udvise et overskud på 0,3 % af BNP i 2018 og 0,9 % af BNP i 2019, hvilket er en anelse over målet i konvergensprogrammet for 2018 og over den mellemfristede målsætning. Rådet er af den generelle opfattelse, at Danmark ventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2018 og 2019.

               (6)En forudsætning for holdbar vækst i Danmark er at sikre et tilstrækkeligt udbud af arbejdskraft i tider med demografiske forandringer og at imødegå den stigende mangel på arbejdskraft i bestemte sektorer. Reformer, der sigter mod at øge optaget på erhvervsuddannelserne og gennemførelsen heraf, og foranstaltninger til at forbedre de digitale færdigheder vil formodentlig øge udbuddet af faglærte. Det vil i den forbindelse også være nyttigt at træffe foranstaltninger til i højere grad at inddrage marginaliserede og dårligt stillede grupper på arbejdsmarkedet. Det gælder navnlig unge med et lavt uddannelsesniveau, personer med nedsat arbejdsevne eller handicap og personer med indvandrerbaggrund. De nyligt vedtagne tiltag til at forbedre arbejdsintegrationen fik en langsom start, men lader nu til at skabe bedre forhold for nyankomne flygtninge. En central udfordring er stadig at integrere børn med indvandrerbaggrund i undervisningssystemet, og denne gruppe klarer sig i gennemsnit dårligere i skolen sammenlignet med andre børn.

               (7)Høj produktivitetsvækst er afgørende for at understøtte økonomisk vækst, bevare den relativt høje velfærd i Danmark og sikre landets konkurrenceevne. Skønt produktiviteten i Danmark er høj sammenlignet med andre EU-medlemsstater, er produktivitetsvæksten af flere mulige årsager faldet i en længere periode (som også fremhævet af Produktivitetsrådet og konkurrencemyndighederne). Særligt præges de hjemmemarkedsorienterede dele af servicesektoren af sløv produktivitet, og regeringen tog i 2017 kun begrænsede skridt til at øge konkurrencen, mens andre dele af sektoren, bl.a. realkreditinstitutterne, ikke er udsat for udenlandsk konkurrence. Den svage konkurrence i adskillige hjemmemarkedsorienterede dele af servicesektoren (detailhandelen, finanssektoren, forsynings- og netværksindustrien, transport samt engroshandelen med medicinalvarer) hæmmer fortsat produktiviteten, investeringerne og jobskabelsen.

               (8)Efter adskillige år med markante stigninger i boligpriserne er der ved at opstå overvurderingsrisici, især i de større byområder. Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici rettede en advarsel til otte EU-lande, herunder Danmark, hvor det fremhævede sårbarhederne i boligsektoren som følge af kombinationen af stigende boligpriser og stor gæld i husholdningerne. Husholdningerne nedbragte fortsat deres gæld i 2017, men de tegner sig dog stadig for en af de største gældskvoter i EU (i % af BNP), og gælden ligger ifølge Kommissionens skøn over et niveau, der anses for forsvarligt ud fra fundamentale økonomiske faktorer og prudentielle benchmarks. Derudover er andelen af realkreditlån med meget høj gældsfaktor steget kraftigt siden 2013, især i og omkring København. De danske myndigheder har indført adskillige nye makroprudentielle foranstaltninger for yderligere at begrænse risikabel låntagning (anvendes fra 2018 og 2020), og der er vedtaget en reform af ejendomsskatterne (fra 2021) for at udligne de regionale ubalancer i boligpriserne. Ikke desto mindre øger kombinationen at meget høje gældsfaktorer, stor gæld sammen med høj rentefølsomhed og potentielt overvurdere boligpriser risikoen ved en priskorrektion, som vil kunne skade realøkonomien og banksektoren.

               (9)Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Danmarks økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2018, det nationale reformprogram for 2018 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Danmark de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Danmark, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (10)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Danmarks konvergensprogram for 2018 og er af den opfattelse, at Danmark ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten,

               HENSTILLER, at Danmark i 2018 og 2019 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.Øge konkurrencen i de dele af servicesektoren, der er rettet mod hjemmemarkedet, f.eks. forsyningsbranchen, netværksindustrien og i finanssektoren.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 404 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 og P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 203 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 401 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Belgiens nationale reformprogram for 2018og med Rådets udtalelse om Belgiens stabilitetsprogram for 2018

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Belgiens nationale reformprogram for 2018

                  og med Rådets udtalelse om Belgiens stabilitetsprogram for 2018

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 om samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Belgien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 22. marts 2018. Den 14. maj 2018 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Belgien har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Belgien sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende den økonomiske politik for euroområdet som afspejlet i henstilling 1 til 3 nedenfor.

               (3)Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Belgien 2018
                  4
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Belgiens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Belgiens nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 27. april 2018 forelagde Belgien sit nationale reformprogram for 2018 og sit stabilitetsprogram for 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvor det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (6)Belgien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. I sit stabilitetsprogram for 2018 har regeringen planlagt en gradvis forbedring af den samlede saldo fra et underskud på 1,0 % af BNP i 2017 til et overskud på 0,1 % af BNP i 2021. Den mellemfristede budgetmålsætning om et ligevægtigt strukturelt budget vil efter planen blive opfyldt i 2020. Den genberegnede strukturelle saldo
                  7
                peger dog stadig i retning af et underskud på 0,2 % af BNP i 2020. Efter at have nået et højdepunkt på næsten 107 % af BNP i 2014 faldt den offentlige gældskvote til ca. 103 % af BNP i 2017, og ifølge stabilitetsprogrammet for 2018 forventes den at falde yderligere til 94,6 % af BNP i 2021. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2019, er imidlertid ikke specificeret, hvilket er en del af grunden til, at Kommissionen i sin forårsprognose 2018, under antagelse af en uændret politik, regner med en forringelse af den strukturelle saldo i 2019.

               (7)Den 23. maj 2018 offentliggjorde Kommissionen en rapport i henhold til artikel 126, stk. 3, i TEUF, da Belgien ikke gjorde tilstrækkelige fremskridt i retning af at overholde gældsreduktionsmålet i 2017. Efter en vurdering af alle relevante faktorer var det i rapporten ikke muligt at fastslå, om gældskriteriet, som fastlagt i traktaten og forordning (EF) nr. 1467/1997 pt. er opfyldt eller ej, idet dokumentationen på nuværende tidspunkt ikke er solid nok til at konkludere, om der i Belgien er forekommet en væsentlig afvigelse i 2017 samt i 2016 og 2017 samlet set. Kommissionen vil på grundlag af senere data for 2018, som vil blive meddelt i foråret 2019, igen vurdere, om kriteriet er opfyldt.

               (8)I stabilitetsprogrammet for 2018 angives det, at den budgetmæssige virkning af de sikkerhedsrelaterede foranstaltninger i 2017 er betydelig, og der gives tilstrækkelig dokumentation for omfanget og arten af de ekstra omkostninger, der budgetteres med. Ifølge Kommissionen andrager disse ekstraudgifter 0,04 % af BNP i 2017 i forbindelse med de sikkerhedsrelaterede foranstaltninger. Disse ekstraudgifter kan høre ind under bestemmelserne i artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97, idet den alvorlige terrortrussel er en usædvanlig begivenhed, dens virkning for Belgiens offentlige finanser er betydelig, og holdbarheden bringes sandsynligvis ikke i fare ved en sådan midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Derfor er den påkrævede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2017 justeret for at tage hensyn til disse ekstraudgifter.

               (9)Den 11. juli 2017 henstillede Rådet, at Belgien sikrer, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter
                  8
                ikke overstiger 1,6 % i 2018, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,6 % af BNP. Samtidig blev det præciseret, at man i vurderingen af udkastet til budgetplan for 2018 og den efterfølgende vurdering af budgetresultaterne i 2018 er nødt til at tage behørigt hensyn til målet om at opnå en finanspolitisk kurs, som bidrager til både at styrke den igangværende genopretning og sikre, at de offentlige finanser er holdbare. Efter Kommissionens vurdering af opsvingets styrke i Belgien, som blev foretaget i forbindelse med dens udtalelse om Belgiens udkast til budgetplan, idet der samtidig blev taget behørigt hensyn til landets udfordringer for så vidt angår holdbarheden, er det ikke nødvendigt at tage yderligere elementer i betragtning. Ifølge Kommissionens forårsprognose for 2018 er der risiko for en væsentlig afvigelse fra den anbefalede finanspolitiske tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2018 og for 2017 og 2018 samlet set.

               (10)I lyset af Belgiens offentlige gældskvote på over 60 % af BNP og det forventede produktionsgab på 0,4 % bør den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter i 2019 ikke overstige 1,8 % i overensstemmelse med den strukturelle tilpasning på 0,6 % af BNP, som kræves ifølge matrixen under stabilitets- og vækstpagten. Med en uændret politik er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2019 og i perioden 2018-2019 samlet set. Belgien forventes umiddelbart ikke at overholde gældsreglen i 2018 og 2019. Rådet er af den generelle opfattelse, at de nødvendige foranstaltninger bør træffes fra 2018 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Det vil være klogt at anvende eventuelle ekstraordinære indtægter til at reducere den offentlige gældskvote yderligere.

               (11)Det er fortsat en udfordring at sikre de offentlige finansers holdbarhed. De pensionsreformer, der blev indført i 2015, var et vigtigt skridt hen imod at afhjælpe de risici, som på lang sigt er forbundet med aldring, men alligevel påpeges det i rapporten om befolkningsaldringen for 2018, at de aldersrelaterede udgifter på lang sigt til både pensioner og langtidspleje stiger mere end oprindelig forventet. Pensionsudgifterne forventes at stige med 2,9 procentpoint af BNP i 2070 sammenlignet med en stigning på 1,3 procentpoint i den forrige opdatering og en gennemsnitlig nedgang på 0,1 procentpoint af BNP i euroområdet. I den henseende kan den fulde gennemførelse af regeringens reformkøreplan bidrage til at imødegå disse risici. Derudover forventes udgifterne til langtidspleje at stige fra 2,3 % af BNP, hvilket allerede er over EU-gennemsnittet, til 4 % af BNP i 2070. På grund af kompetencefordelingen på tværs af de forskellige forvaltningsniveauer kan en mindskelse af fragmenteringen i det organisatoriske landskab inden for landtidspleje øge omkostningseffektiviteten på dette område.

               (12)En effektiv budgetkoordinering er afgørende i en føderal medlemsstat som Belgien, hvor en stor del af udgiftsbeføjelserne er blevet uddelegeret til subnationale myndigheder. Med henblik på at forbedre den interne koordinering og gennemføre den finanspolitiske del af traktaten om stabilitet, samordning og styring i Den Økonomiske og Monetære Union ("finanspagten") indgik den føderale regering, de regionale regeringer og regeringerne for sprogfællesskaberne en samarbejdsaftale i 2013 med det formål at fastlægge overordnede og individuelle flerårige finanspolitiske forløb, der skulle overvåges af det højtstående finanspolitiske råd. Som et positivt tiltag er der blevet indgået aftale om individuelle finanspolitiske mål, der skal nås senest i 2020. Der mangler dog stadig en formel aftale om de årlige finanspolitiske mål på alle offentlige forvaltningsniveauer. Der er gjort fremskridt med hensyn til at opnå tilstrækkelige garantier vedrørende det højtstående finanspolitiske råds uafhængighed.

               (13)I den finanspolitiske konsolidering kan der lægges større vægt på udgiftstilbageholdenhed. De samlede offentlige udgifter opgjort i procent af BNP ligger over gennemsnittet i euroområdet. På trods af Belgiens potentiale for at stimulere væksten på lang sigt ligger de offentlige investeringer lavt efter europæisk målestok, især i forhold til de samlede offentlige udgifter. Ikke blot er den offentlige kapitalbeholdning lav, kvaliteten af den offentlige infrastruktur er også blevet forringet. Udgiftsanalyser kan bidrage til en mere hensigtsmæssig fordeling af udgifterne og støtte en vækstfremmende konsolidering. På regionalt plan er det kun Flandern, der planlægger at indføre brugen af udgiftsanalyser i sin budgetprocedure. Derudover er intet belgisk forvaltningsniveau på nuværende tidspunkt bundet af nationale udgiftsregler med undtagelse af et loft for sundhedsudgifterne. Dette står i kontrast til den stadig mere udbredte anvendelse af sådanne regler i resten af EU, og det står i vejen for en udgiftsbaseret finanspolitisk konsolidering. Derudover investeres bidrag til den belgiske indskudsgarantiordning ikke i en separat portefølje af aktiver med lav risiko.

               (14)Trods de belgiske husstandes generelt gunstige nettoformue afsløres der sårbare områder i fordelingen af gæld og aktiver. Efter en længere periode, hvor boligpriserne er steget hurtigere end husstandenes disponible indkomst, befinder husstandene sig i en mere vanskelig økonomisk situation, da deres gæld næsten automatisk er blevet forøget. Selv om der er truffet foranstaltninger med henblik på at imødegå en øget makroprudentiel risiko, kan der i den komplekse nationale makroprudentielle beslutningsproces ikke altid tages højde for risici vedrørende den finansielle stabilitet. Boligpriserne synes i øjeblikket at være en anelse overvurderede.

               (15)Som nævnt i henstillingen vedrørende euroområdet 2018 er det vigtigt at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning for at forhindre konkurrenceforvridning mellem virksomheder, sikre fair behandling af skatteyderne og beskytte de offentlige finanser. Afsmittende virkninger af skatteyderes aggressive skatteplanlægning mellem medlemsstater kræver en samordnet indsats fra nationalt politisk hold som supplement til EU-lovgivningen. Den tidligere rentefradragsordning, der var baseret på egenkapital, er blevet erstattet af en trinvis ordning. Den nye ordning er baseret på et gradvist stigende grundlag lige som det fradrag for vækst og investeringer, der blev foreslået i det fælles selskabsskattegrundlag, og begrænses til en gradvist stigende egenkapital beregnet på grundlag af et femårigt gennemsnit. Ændringen har til formål at bidrage til selskabsskattereformens budgetneutralitet, idet den søger at forhindre den potentielle anvendelse af systemet til aggressiv skatteplanlægning og samtidig at mindske skattefordelene ved lånefinansiering frem for egenkapitalfinansiering. Mens manglen på specifikke regler til bekæmpelse af misbrug vækkede bekymring, udarbejdes der nu en reform af rammerne for misbrugsbekæmpelse. Dette er et positivt skridt. Reformen vil blive nøje overvåget for at sikre, at de nye regler tager højde for alle relevante former for misbrug. Baseret på nylige drøftelser vil Kommissionen fortsætte den konstruktive dialog om at bekæmpe skatteyderes aggressive planlægningsstrategier.

               (16)Den seneste tids økonomiske vækst har været jobskabende. Beskæftigelsen steg støt i 2017, og arbejdsløsheden er nu tæt på niveauet fra før krisen.  For så vidt angår beskæftigelsesfrekvensen blandt de 20-64-årige (68,1 % i 2017) går Belgien dog ikke i den rigtige retning, hvis Europa 2020-målet på 73,2 % skal nås. Der er gjort begrænsede fremskridt med hensyn til erhvervsdeltagelsen blandt ugunstigt stillede grupper, idet koncentrationen af passive og ledige er størst blandt lavtuddannede, ældre arbejdstagere og personer med indvandrerbaggrund, hvilket tyder på, at både strukturelle og gruppespecifikke forhold hindrer integration på arbejdsmarkedet. Navnlig personer med indvandrerbaggrund, som udgør en stor andel af det samlede antal personer i den erhvervsaktive alder, kæmper stadig med dårlige arbejdsmarkedsresultater og repræsenterer dermed et stort uudnyttet arbejdsmarkedspotentiale. I 2016 var beskæftigelsesfrekvensen for personer født uden for EU på 49,1 %, dvs. over 20 procentpoint lavere end for personer født i Belgien (forskellen var endnu mere udtalt for kvinder). Der er tegn på, at aktiveringsforanstaltninger ikke er lige effektive for alle befolkningsgrupper. Der er truffet foranstaltninger for at bekæmpe forskelsbehandling og hjælpe nyankomne med at blive integreret, men der er stadig ingen samordning på tværs af politikområder og politiske niveauer med henblik på at tage hånd om udfordringen med at integrere personer med indvandrerbaggrund på arbejdsmarkedet. Der ses stadig store regionale forskelle i arbejdsmarkedsresultaterne.

               (17)På trods af bestræbelser på at sænke skattekilen på arbejde, er der stadig stærke incitamenter til ikke at arbejde for nogle gruppers vedkommende, herunder sekundære forsørgere og husstande bestående af en enkelt person med en gennemsnitsløn. Trods tidligere foranstaltninger er skattekilen på arbejde i 2016 fortsat blandt de højeste i EU for husstande bestående af en enkelt person med en gennemsnitsløn. Arbejdsløshedsfælden for lavtlønnede (67 % af gennemsnitslønnen for en husstand bestående af en enkelt person) er også en af EU's højeste. Store skattemæssige ulemper afholder fortsat sekundære forsørgere, navnlig kvinder, fra at søge arbejde.

               (18)Andelen af ubesatte stillinger er blandt de højeste i EU, hvilket tyder på et betydeligt misforhold mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer kombineret med bl.a. lav mobilitet og utilstrækkelige sprogkundskaber i regionen Bruxelles. Der er et lavt niveau af deltagelse i livslang læring. Det er vigtigt, at både enkeltpersoner og arbejdsgivere i højere grad forpligter sig til livslang læring for at blive rustet til øget jobmobilitet.

               (19)Der er gjort visse fremskridt for at sikre lige adgang til erhvervsuddannelse og almen uddannelse af høj kvalitet, i takt med at skolereformerne indfases i sprogsamfundene. Trods gode gennemsnitsresultater i international målestok er der dog fortsat stor ulighed på uddannelsesområdet. I de uddannelsesmæssige resultater for 15-årige elever ses der markante forskelle, som er knyttet til elevernes socioøkonomiske baggrund og eventuelle indvandrerstatus. Det vækker bekymring, at der er forskel på, hvor godt de forskellige samfundsgrupper klarer sig, og at ugunstigt stillede grupper er underrepræsenteret blandt de dygtigste inden for naturvidenskab, læsning og matematik. Store forskelle på skolernes resultater hænger tæt sammen med ulige uddannelsesmuligheder. Selv om der er en høj andel af personer, som færdiggør en videregående uddannelse, er der ikke lige adgang til uddannelse af høj kvalitet, og der forekommer regionale forskelle og mangel på kvalificeret arbejdskraft. Andelen af universitetsuddannede inden for naturvidenskab, teknologi og matematik er blandt de laveste i EU, og manglen på arbejdskraft inden for disse fag kan blive en væsentlig hindring for vækst og innovation. Manglen på lærere vækker bekymring, men processen med lærerreformer skrider langsomt fremad. Der er behov for en tilpasning af lærernes løbende faglige udvikling. Både det flamske og frankofone samfund har iværksat større reformer af deres uddannelsessystemer. De planlægges gennemført i løbet af det kommende årti og årene derefter. I slutningen af 2017 blev det imidlertid vedtaget at udsætte ikrafttrædelsen af centrale foranstaltninger. Virkningen af disse reformer og foranstaltninger vil i høj grad afhænge af deres effektive gennemførelse og overvågningen af dem.

               (20)Der er kun iværksat begrænsede reformer for at løse problemet med den restriktive lovgivningsramme for tjenesteydelser. Flandern afskaffede oprettelsesakten for en række udvalgte håndværksfag. Ikke desto mindre er der stadig mange regler inden for visse liberale erhverv. Derved svækkes konkurrencen inden for disse sektorer, som har en lav etableringsprocent for nye virksomheder. Inden for bygge- og anlægssektoren pålægges der horisontale autorisationsordninger for adgang til byggemarkedet, og komplicerede byggetilladelser udgør stadig en hindring trods de foranstaltninger, som er vedtaget i de seneste år. Virksomhedsudskiftningen i den belgiske byggesektor ligger væsentlig under EU-gennemsnittet, hvilket kan tyde på utilstrækkelig konkurrence i sektoren. Dette påvirker også gennemførelsen af vigtige infrastrukturprojekter. Der er også vigtige begrænsninger inden for jernbane- og vejtransportsektoren. Den lave produktivitetsvækst i den belgiske økonomi skyldes hovedsageligt den lave produktivitetsvækst i servicesektoren. Reguleringsmæssige begrænsninger har ligeledes negative afsmittende virkninger for brugerne af disse tjenester, navnlig i fremstillingssektoren. Mere gennemgribende strukturelle reformer af de vigtigste sektorer vil kunne bidrage til en øget produktivitetsvækst, hvilket er afgørende for at sikre fremtidig vækst og bæredygtige offentlige finanser.

               (21)Der er også gjort begrænsede fremskridt med hensyn til at få detailsektoren til at fungere bedre. Trods de seneste reformer er sektorens økonomiske resultater stadig tynget af reguleringsmæssige begrænsninger, som også står i vejen for investeringer. Priserne inden for mange produktkategorier er fortsat højere end i nabolandene. Der er behov for en større indsats for at opnå et konkurrencedygtigt og investeringsvenligt erhvervsklima og dermed give forbrugerne mulighed for at nyde godt af lavere priser og et større produktudvalg. Kommissionen foreslog i april en række eksempler på god praksis for at vejlede medlemsstaterne i deres reformer af detailsektoren
                  9
               .

               (22)Der er stadig kun en lav iværksættervirksomhed i Belgien på trods af reformer i de seneste år og nylige foranstaltninger, hvis virkninger endnu ikke er vurderet. Dynamikken i erhvervslivet er svag, idet frekvensen af virksomhedsoprettelser stadig er blandt de laveste i Europa, dvs. langt under EU-gennemsnittet, og er ledsaget af en lav frekvens af virksomhedslukninger. Derudover har virksomhederne stadig en tung administrativ byrde præget af komplicerede procedurer og en lav lovgivningsmæssig sikkerhed.

               (23)Belgien har et gennemsnitligt udbud af digitale offentlige tjenester. Landet klarer sig overordnet set godt, når det kommer til udvikling af den digitale økonomi, men kun gennemsnitligt, når det drejer sig om digitale offentlige tjenester. Belgiens føderale struktur udgør en særlig udfordring med hensyn til at oprette sammenhængende og landsdækkende e-forvaltningstjenester. Forskelligartede systemer, som ikke nødvendigvis kan anvendes sammen, forårsager friktionstab. Retssystemet vækker stadig alvorlig bekymring, navnlig hvad angår forsinkede tiltag, digitalisering samt de retslige datas pålidelighed, sammenlignelighed og ensartethed. Iværksættelsen af initiativer til at digitalisere visse domstolstjenester til alle domstole som f.eks. e-boks eller e-deposit (fjernindbetaling) er bagud i forhold til tidsplanen. Men så længe dette fælles kodesystem ikke anvendes af alle domstolene, vil data vedrørende retssagernes effektivitet fortsat ikke være fuldt pålidelige eller sammenlignelige.

               (24)På trods af nylige reformer er det belgiske skattesystem stadig komplekst. Reformen af selskabsskatten vil sænke de lovbestemte satser og være med til at forenkle systemet. Der er dog fortsat mange undtagelser og forvridende incitamenter, hvilket fremgår af den stigende tendens inden for det samlede antal skattelettelser. Der er mulighed for i endnu højere grad at flytte beskatningen til et mere vækstvenligt grundlag. De miljørelaterede skatteindtægter er stadig blandt EU's laveste. Der er også et betydeligt potentiale for at gøre beskatningen reelt mere miljøvenlig, bl.a. ved at ændre den gunstige skattebehandling af firmabiler, som bidrager til luftforurening, trafikpropper og drivhusgasemissioner.

               (25)Der er gjort begrænsede fremskridt med hensyn til håndteringen af den trafikale overbelastning. Mobiliteten lider under utilstrækkelige offentlige investeringer i infrastrukturen, forvridende skatteincitamenter og mangel på konkurrence inden for transportsektoren, hvilket medfører stor færdselstæthed og hindrer produktivitetsvækst. Trafikbelastningen på vejene forværres for hvert år, hvilket afskrækker udenlandske investorer og medfører høje sociale, økonomiske og miljømæssige omkostninger. De mest presserende udfordringer er at færdiggøre og opgradere jernbane- og vejtransportinfrastrukturen, navnlig i og omkring Antwerpen og Bruxelles. Der er også væsentlige begrænsninger inden for jernbane- og vejtransportsektoren. Myndighederne kan fremme en mere effektiv udnyttelse af den eksisterende infrastruktur og en gradvis overgang fra individuel transport til alternativer med en højere grad af lavemissions- og kollektiv transport.

               (26)Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Belgiens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram for 2018 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Belgien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Belgien, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (27)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Belgiens stabilitetsprogram for 2018, og dets holdning
                  10
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

               HENSTILLER, at Belgien i 2018 og 2019 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.Sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 1,8 % i 2019, hvilket svarer til en årlig strukturtilpasning på 0,6 % af BNP. Anvende ekstraordinære indtægter til at fremskynde nedbringelsen af den offentlige gældskvote. Fortsætte de planlagte pensionsreformer og bremse den forventede vækst i udgifterne til langtidspleje. Fortsætte den fulde gennemførelse af samarbejdsaftalen fra 2013 om at samordne finanspolitikken på alle offentlige forvaltningsniveauer. Forbedre effektiviteten og sammensætningen af de offentlige udgifter på alle offentlige forvaltningsniveauer for at skabe plads til offentlige investeringer, især ved at foretage udgiftsanalyser.

               2.Fjerne de negative incitamenter, der afholder folk fra at arbejde, og styrke effektiviteten af aktive arbejdsmarkedspolitikker, navnlig for lavtuddannede, ældre arbejdstagere og personer med indvandrerbaggrund. Fortsætte uddannelsesreformerne, bl.a. ved at fremme lige vilkår og øge andelen af universitetsuddannede inden for naturvidenskab, teknologi, ingeniørvæsen og matematik.

               3.Mindske den lovgivningsmæssige og administrative byrde for at fremme iværksættervirksomhed og øge konkurrencen inden for servicesektoren, navnlig inden for detailhandel, byggeri og liberale erhverv. Imødegå de stigende udfordringer i forbindelse med mobilitet, navnlig ved at investere i ny eller eksisterende transportinfrastruktur og ved at styrke incitamenterne til at benytte lavemissions- og kollektiv transport.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 401 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 og P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 200 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (8)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.

                     (9)

                        COM(2018) 219 final.

                     (10)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 402 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Bulgariens nationale reformprogram for 2018 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2018

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Bulgariens nationale reformprogram for 2018

                  og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2018

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 om samordning af de økonomiske politikker. Der blev i passende omfang taget højde for den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Bulgarien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Bulgarien
                  5
                2018 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Bulgariens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Bulgariens nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 7. marts 2018
                  6
               . Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Bulgarien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Sårbarhederne i den finansielle sektor ledsages af en høj gældsætning og store misligholdte lån i virksomhederne, samtidig med at arbejdsmarkedstilpasningerne er utilstrækkelige.

               (3)Den 19. april 2018 fremlagde Bulgarien sit nationale reformprogram for 2018 og sit konvergensprogram for 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Bulgariens nationale reformprogram indeholder både kort- og mellemfristede tilsagn og dækker også de udfordringer, der er afdækket i landerapporten for 2018. Der bebudes navnlig foranstaltninger med henblik på at styrke tilsynet med banker og andre finansielle institutioner, forbedre rammen for insolvens og mindske de tilbageværende svagheder, som blev afdækket i de stresstest, der blev gennemført i 2016. Der træffes også foranstaltninger med henblik på at styrke skatteinddrivelsen og tackle skyggeøkonomien, gøre de aktive arbejdsmarkedspolitikker mere målrettede, øge den sociale beskyttelse og tage hånd om forskellige udfordringer i sundhedspleje- og uddannelsessektoren. En effektiv gennemførelse af det nationale reformprogram vil samlet set understøtte korrektionen af ubalancer.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  7
                kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  8
               .

               (5)Bulgarien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Ifølge konvergensprogrammet for 2018 sigter regeringen med udgangspunkt i et overskud på den offentlige saldo på 0,9 % af BNP i 2017 mod et budget i balance i 2018 og et overskud på 0,3 % af BNP i 2019, 0,5 % i 2020 og 0,2 % i 2021. Den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. et strukturelt underskud på 1 % af BNP, forventes fortsat at blive opfyldt med en margen i hele programperioden. Ifølge konvergensprogrammet for 2018 ventes den offentlige gældskvote at falde gradvist fra 25,4 % af BNP i 2017 til 19,4 % i 2021. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for de pågældende budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk. Ifølge Kommissionens forårsprognose for 2018 forventes den strukturelle saldo fortsat at opvise et overskud, men et overskud, der falder fra 0,9 % af BNP i 2017 til 0,6 % af BNP i 2018, og som forbliver på det samme niveau i 2019. Den strukturelle saldo forventes dermed fortsat at ligge over den mellemfristede budgetmålsætning i begge år. Generelt er Rådet af den opfattelse, at Bulgarien forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2018 og 2019.

               (6)Det er af største vigtighed at øge den finanspolitiske effektivitet. Der kan konstateres fremskridt hvad angår skatteindtægter og overholdelse af skattelovgivningen, men dette er mere et resultat af bedre økonomiske udsigter end af forbedret forvaltning og inddrivelse af skatter. Effektiviteten hvad angår udnyttelsen af offentlige midler er meget lav i Bulgarien. Det er i denne henseende vigtigt at reformere forvaltningen af de offentlige finanser, og de nuværende økonomiske og finanspolitiske forhold er særlig velegnede til sådanne reformer. Statsejede virksomheders økonomiske resultater er dårlige sammenlignet med andre lande i regionen og den private sektor, og dette er også en kilde til usikkerhed og risiko for de offentlige finanser, idet sådanne virksomheders restancer udgør eventualforpligtelser. Selskabsstyringen af statsejede virksomheder er samlet set fortsat en udfordring og opfylder ikke internationale standarder. Derudover er reformer på dette område yderst vigtige for erhvervsklimaet.

               (7)Den finansielle sektors soliditet blev fortsat bedre, selv om der stadig er sårbarheder. Der er stadig mange misligholdte erhvervslån, selv om der er blevet færre. Kapitalbufferne ligger generelt på et komfortabelt niveau og giver dermed plads til balancesanering. Der er gjort betydelige fremskridt med hensyn til at forbedre tilsynet med finanssektoren, men en række vigtige foranstaltninger mangler stadig at blive gennemført fuldt ud. Begrænsning af de risici, der er knyttet til eksponeringer i forbindelse med nærtstående parter og forbedring af værdiansættelsen af aktiver er afgørende med hensyn til at styrke balancerne yderligere og fremme bankernes og forsikringsselskabernes robusthed.

               (8)Insolvensreglernes ineffektivitet bremser nedbringelsen af gælden i den private sektor og omlægningen af misligholdte lån. Procedurerne er langstrakte og inddrivelsesprocenten er lav. Nogle af elementerne i en velfungerende ramme mangler stadig, navnlig regler for gældssanering og for at give iværksættere endnu en chance inden for en rimelig tidsramme efter en konkurs. Manglen på dataindsamling og tilstrækkelige tilsynsredskaber forhindrer en vurdering af både ældre og nye procedurer, herunder for omstrukturering af virksomheder.

               (9)Mængden af sort arbejde er fortsat høj, hvilket har stor indvirkning på skatteindtægterne, arbejdsvilkårene og pensionsindkomsternes tilstrækkelighed.  Bulgarien har på det seneste truffet en række foranstaltninger med henblik på at forbedre situationen. Disse omfatter éndagskontrakter inden for landbrug, bedre samarbejde mellem skattemyndigheder og arbejdsmarkedsmyndigheder samt en forstærket indsats for at øge kendskabet til de negative konsekvenser for arbejdstagerene. Foranstaltningernes virkning vil afhænge af, om de gennemføres effektivt. Det er afgørende for opnåelsen af inklusiv vækst og sikring af rimelige arbejdsvilkår for alle, at der sættes yderligere fart på overgangen til den formelle økonomi.

               (10)Forholdene på arbejdsmarkedet er blevet bedre, men der er stadig udfordringer. Beskæftigelsen har nået niveauet fra før krisen, og arbejdsløsheden ligger under EU-gennemsnittet. Den positive udvikling på arbejdsmarkedet kommer dog ikke alle i den arbejdsdygtige alder til gavn.  De langtidsledige, arbejdsløse unge, romaer og personer, der bor i fattigere regioner og landområder, har fortsat betydelige problemer med at komme i eller komme tilbage i beskæftigelse. Den aldrende og skrumpende befolkning kombineret med en erhvervsfrekvens under EU-gennemsnittet medfører mangel på arbejdskraft og færdigheder, hvilket svækker langtidsudsigterne for økonomien. Det vil derfor være berettiget at øge fokus på opkvalificering og uddannelse. Deltagelse på arbejdsmarkedet og beskæftigelsesegnethed kan fremmes gennem en blanding af effektive opsøgende foranstaltninger, aktive arbejdsmarkedspolitikker og sociale tjenester.

               (11)Uligheden hvad angår indtægt og adgang til tjenester (uddannelse, sundhedspleje og boliger) samt risikoen for fattigdom eller social eksklusion er fortsat blandt de højeste i EU. I 2016 risikerede tofemtedele af befolkningen fattigdom eller social eksklusion, mens de 20 % rigeste husholdningers indtægt var næsten otte gange så høj som de 20 % fattigstes. udgifterne til social beskyttelse er lave, herunder til den generelle mindstelønsordning, hvis dækning og tilstrækkelighed er begrænset, hvilket også er tilfældet hvad angår dens virkning med hensyn til at mindske fattigdom og ulighed. Der mangler en objektiv mekanisme til at revidere ydelsernes niveau. Til trods for nylige forbedringer hvad angår tilstrækkeligheden af sociale bistandsydelser og minimumspensioner giver det sociale beskyttelsessystem ikke tilstrækkelig støtte til de mest sårbare og dårligst stillede grupper, såsom romaer, børn, ældre, handicappede og personer, der bor i landområder. Leveringen af sociale tjenester er fortsat dårlig og integreringen af disse tjenester med arbejdsmarkedet og andre tjenester er ufuldstændig.

               (12)Mindstelønnen er fastsat uden en klar og gennemsigtig mekanisme, og andelen af arbejdstagere på mindsteløn er mere end fordoblet over de seneste seks år. Manglen på en sådan mekanisme kan bringe opnåelsen af en ordentlig balance mellem målsætningerne om at støtte beskæftigelsen og konkurrencedygtigheden og samtidig beskytte arbejdsindkomsterne, i fare. Det skaber derudover usikkerhed, som kan påvirke forudsigeligheden af erhvervslivets vilkår i negativ retning. Regeringen har fremlagt forslag til en mekanisme til fastsættelse af mindsteløn, som tager hånd om denne mangel. Arbejdsmarkedets parter er dog ikke enige om dette spørgsmål. I sin budgetprognose har regeringen også medtaget stigninger i mindstelønnen frem til 2020. I 2018 ratificerede Bulgarien
                  Den Internationale Arbejdsorganisations konvention om fastsættelse af mindstelønninger. Dette kan udgøre et godt grundlag for oprettelsen af en objektiv mekanisme.

               (13)Begrænset adgang til sundhedspleje på grund af lave offentlige udgifter, ujævn fordeling af begrænsede ressourcer og lav dækning for så vidt angår sundhedsforsikring udgør fortsat en væsentlig udfordring. Det lave offentlige udgiftsniveau skal opvejes af højt privatforbrug, først og fremmest i form af egenbetaling. Andelen af Bulgarer uden sundhedsforsikring er høj i forhold til de fleste andre EU-medlemsstater. Distriktsforskelle hvad angår fordelingen af læger og det lave antal sygeplejersker er fortsat problematisk. På den positive side er antallet af læger, der forlader Bulgarien, faldet på det seneste. Foranstaltninger som den nationale sundhedsstrategi bør anvendes til at tackle disse svagheder.

               (14)Til trods for nylige foranstaltninger med henblik på at modernisere uddannelsessystemet er uddannelsesresultaterne ringe og kraftigt påvirket af socioøkonomisk status. Børn fra dårligt stillede familier, navnlig romaer, har ikke de samme muligheder. Højt frafald i de små klasser har negative konsekvenser for den fremtidige beskæftigelsesegnethed og resultaterne på arbejdsmarkedet. Tilvejebringelse af etnisk blandede børnehaver, skoler og klasser udgør fortsat en udfordring for leveringen af almindelig inklusiv kvalitetsuddannelse. Med en reform af læseplaner forsøger man at forbedre uddannelsesresultater og digitale færdigheder.
                   Niveauet for digitale færdigheder ligger dog blandt de laveste i EU og varierer for forskellige socioøkonomiske grupper. På trods af de seneste foranstaltninger er erhvervsuddannelsernes relevans for arbejdsmarkedet fortsat utilstrækkelig. En reform af de videregående uddannelser er på vej, men det er en udfordring at gøre noget ved manglen på færdigheder, fordi de færdiguddannedes profiler ikke er afstemt med de forskellige sektorers behov. Deltagelsen i voksenundervisning er meget lav på trods af behovet for opkvalificering. I en situation med udtalt aldring blandt lærerne er der iværksat foranstaltninger med henblik på at håndtere fremtidige mangler. Uanset de seneste forbedringer er det nødvendigt at styrke uddannelsesprogrammerne for lærere yderligere.

               (15)Mange af de foranstaltninger, der er omfattet af den nationale strategi for offentlige udbud, er blevet indført. De nationale myndigheder bør dog øge indsatsen for at sikre, at de gennemføres effektivt. Ifølge erhvervslivet og NGO'er er den samlede situation hvad angår offentlige udbud allerede begyndt at blive bedre. Der er dog stadig bekymringer vedrørende gennemsigtighed og korruption. Den øgede anvendelse af kontrakt uden forudgående udbud og det store antal af udbud, hvor der kun modtages ét enkelt bud, kan i væsentlig grad hæmme systemets gennemsigtighed og effektivitet. Den første uafhængige evaluering af agenturet for offentlige indkøbs nye kontrolfunktioner er under udarbejdelse.  Regelmæssige opdateringer vil være nødvendige for at sikre yderligere optimering af agenturets kontrolfunktioner. De tilbageværende problemer med den administrative kapacitet, herunder på kommunalt niveau, kræver en yderligere indsats med hensyn til professionalisering, standardisering og alvorlige overvejelser om mulighederne ved anvendelse af indkøbscentraler.  Aggregering af efterspørgslen kan også forbedre effektiviteten af og økonomien i systemet til indkøb i sundhedssektoren. Der er behov for yderligere overvejelser for at finde frem til en løsning angående forsinkelser i forbindelse med vigtige offentlige projekter.

               (16)Strukturelle mangler og stor fragmentering i forsknings- udviklings- og innovationssystemet begrænser dets bidrag til produktivitet og vækst. Lavteknologiske segmenter dominerer stadig produktionen og innovationsgraden er meget lav. Udgifterne til forskning og udvikling er både i den offentlige sektor og erhvervslivet særligt lave. Reformernes træghed hindrer bevægelsen i retning af et innovationsorienteret system. Selv om det er mange universiteter og forskningsinstitutter, skaber kun få af dem videnskabelige resultater af høj kvalitet. Kommercialisering af forskning er fortsat en stor svaghed. Forskningsfinansieringssystemet mangler indkaldelser af konkurrencedygtige forslag, international evaluering og resultatbaseret finansiering af forskningsinstitutionerne. Det offentlig-private samarbejde inden for forskning og udvikling er dårligt. Flagskibet "Sofia Tech Park" har stadig en række udfordringer, herunder: utilstrækkelig styring, ustabil ledelse, underudnyttet videnskabelig infrastruktur og mangel på langsigtet finansielt engagement fra regeringens side.  Strukturel omstilling kan kombineret med et stabilt niveau for offentlige ressourcer til forskning og innovation maksimere indvirkningen på produktivitet og vækst og understøtte økonomiens overgang til aktiviteter med større merværdi i overensstemmelse med strategien for intelligent specialisering.

               (17)Erhvervsklimaet har brug for yderligere forbedring. Selv om der er vedtaget en række reformer, halter gennemførelsen bagefter. Virksomhederne er stadig bekymrede for korruption, institutionelle mangler og utilstrækkeligt udbud af arbejdskraft. Der sker kun langsomt fremskridt med hensyn til reform af den offentlige administration og e-forvaltning. Styringen i den offentlige sektor kunne drage nytte af mere gennemsigtighed, tydeligere regler og et mere langsigtet perspektiv. Derudover kan den sociale dialogs rolle videreudvikles, om nødvendigt formidlet af de offentlige myndigheder. Infrastrukturelle mangler afspejles i transportsektorens lave effektivitet og dårlige resultater. Markedet for personbefordring med jernbane har lidt under mangel på effektiv konkurrence. Der er ikke truffet målrettede og effektive foranstaltninger med henblik på at mindske luftforureningen.

               (18)I 2017 fortsatte Bulgarien sin indsats for at reformere retsvæsenet og tage hånd om manglerne i bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet. Nye valg til det øverste retsråd bekræftede den positive effekt af de forfatningsmæssige og lovgivningsmæssige reformer, som blev gennemført i 2015 og 2016. Der er vedtaget reformer af straffeloven med henblik på at forbedre retsforfølgelsessystemet i sager om korruption på højt niveau, og yderligere reformer overvejes. I begyndelsen af 2018 blev der vedtaget en lov, som opretter en ny fælles myndighed for korruptionsbekæmpelse med henblik på at styrke forebyggelse af og afskrækkelse fra korruption på højt niveau. Kommissionen fortsætter inden for rammerne af samarbejds- og kontrolmekanismen med at overvåge reformen af retsvæsenet og bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet i Bulgarien. Disse områder dækkes derfor ikke af de landespecifikke henstillinger til Bulgarien, men er relevante for udviklingen af et positivt erhvervsklima i Bulgarien.

               (19)Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Bulgariens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2018 og det nationale reformprogram for 2018 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Bulgarien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Bulgarien, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (20)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Bulgariens konvergensprogram for 2018 og er af den opfattelse, at Bulgarien ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten.

               (21)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 2 og 3 nedenfor.

               HENSTILLER, at Bulgarien i 2018 og 2019 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Forbedre skatteopkrævningen og sikre mere effektive offentlige udgifter, herunder ved at optrappe håndhævelsen af foranstaltninger, som har til formål at mindske omfanget af den uformelle økonomi. Opgradere rammen for virksomhedsledelse i statsejede virksomheder i overensstemmelse med international god praksis.

               2.Træffe opfølgende foranstaltninger på grundlag af undersøgelserne af den finansielle sektor og gennemføre tilsynshandlingsplanerne med henblik på at styrke opsynet med og stabiliteten i sektoren. Sikre passende værdiansættelse af aktiver, herunder banksikkerhed, ved at forbedre bedømmelses- og revisionsprocedurerne. Fuldføre reformen af insolvensreglerne og fremme et velfungerende sekundært marked for misligholdte lån.

               3.Øge dårligt stillede gruppers beskæftigelsesegnethed gennem opkvalificering og ved at styrke aktiveringsforanstaltningerne. Forbedre tilvejebringelsen af inklusiv almen uddannelse af høj kvalitet, navnlig for romaer og andre dårligt stillede grupper. Forbedre adgangen til sundhedstjenester, herunder ved at mindske egenbetalingen og gøre noget ved manglen på sundhedspersonale, i overensstemmelse med den nationale sundhedsstrategi og den dertil knyttede handlingsplan. Indføre en regelmæssig og gennemsigtig revisionsordning for mindsteindkomsten og forbedre dens dækning og tilstrækkelighed.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 402 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 og P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 201 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.