               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 18.5.2016
            COM(2016) 328 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Irlands nationale reformprogram for 2016og med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2016

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Irlands nationale reformprogram for 2016

                  og med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2016

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  5
               , som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  6
               , hvori Irland blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet
                  7
               . Den 18.-19. februar 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 8. marts 2016 blev den vedtaget af Rådet. Da Irland har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Irland sikre en fuldstændig og rettidig implementering af disse henstillinger.

               (2)Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Irland 2016
                  8
                offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Irlands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og opfyldelsen af Irlands nationale Europa 2020-mål. Rapporten indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Den 8. marts 2016 fremlagde Kommissionen resultaterne af den dybdegående undersøgelse
                  9
               . Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Irland er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Det er navnlig vigtigt at gøre noget ved de betydelige nettoforpligtelser over for udlandet og den offentlige og private gældsbyrde, som til trods for forbedringerne stadig udgør sårbarheder.

               (3)Den 29. april 2016 fremlagde Irland sit nationale reformprogram for 2016 og sit stabilitetsprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  10
               .

               (5)[Efter at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud er blevet ophævet, er Irland omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og underlagt overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet.] I stabilitetsprogrammet for 2016, som er baseret på en antagelse om uændret politik, har regeringen planer om en gradvis forbedring af den samlede saldo, indtil den når et overskud på 0,4 % af BNP i 2018. Den reviderede mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP ventes at blive nået i 2018. Den årlige ændring af den genberegnede
                  11
                strukturelle saldo på 0,1 % af BNP i 2016 sikrer imidlertid ikke tilstrækkelige fremskridt i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde til 88,2 % i 2016 for derefter at falde yderligere til 85,5 % i 2017. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2017, er imidlertid ikke tilstrækkeligt specificerede. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 er der risiko for en vis afvigelse fra den anbefalede finanspolitiske tilpasning i 2016, hvorimod Irland ventes at være i overensstemmelse i 2017 under antagelse af en uændret politik. Irland ventes at overholde overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2016 og 2017. På grundlag af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at Irland forventes at være i bred overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil imidlertid være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2016.

               (6)Der er gjort en begrænset indsats for at udvide skattegrundlaget, og de seneste foranstaltninger på skatteområdet har været rettet mod lettelser og fradrag. Der bør arbejdes mere på at effektivisere skattesystemet og gøre det mere fremmende for væksten. De irske myndigheder opererer med et rullende program for gennemgang af skatteudgifterne, og resultaterne heraf offentligøres hvert år i en rapport. Denne gennemgang vedrører imidlertid ikke momsrelaterede skatteudgifter, og der er stadig mulighed for at udvide skattegrundlaget ved at hæve de mindst forvridende skatter.

               (7)Sundhedssystemet står stadig over for alvorlige udfordringer med hensyn til omkostningseffektivitet, ligebehandling og bæredygtighed. Det går fremad med specifikke reformelementer, men udgifterne til lægemidler vejer stadig tungt på omkostningseffektiviteten, navnlig på grund af de høje udgifter til patenteret medicin. De finansielle forvaltningssystemer og informationssystemerne er stadig fungerer stadig dårligt, og den ulige adgang til primær pleje er stadig problematisk. Omkring 40 % af befolkningen har gratis adgang til alment praktiserende læger, mens resten skal betale den fulde pris. Den brede reform af sundhedssystemet er behæftet med betydelig usikkerhed, da den universelle sygesikringsmodel er endt i dødvande.

               (8)Der bør arbejdes på at dække infrastrukturbehovene for at fremme varig og afbalanceret vækst i fremtiden. Efter at være nået op på 5,2 % af BNP i 2008 faldt de offentlige investeringer til det laveste niveau på 1,8 % af BNP i 2013, før de steg en anelse i 2014 men dog stadig lå langt under EU-gennemsnittet. Krisen lader desuden til at have medført en strukturel ændring af sammensætningen af de offentlige udgifter, idet der nu afsættes mere til løbende udgifter end til investeringer. I 2010-2013 udgjorde kapitaludgifterne kun 4,8 % af det samlede forbrug, hvilket er under halvdelen af gennemsnittet for perioden 1995-2008. Syv år med kraftigt reducerede offentlige investeringer har haft negative følger for infrastrukturens kvalitet og beskaffenhed og den offentlige støtte til immaterielle investeringer. Der er alvorlige svagheder relateret til boligmarkedet, vandforsyning, offentlig transport og bekæmpelse af klimaændringer. Boligefterspørgslen ligger i øjeblikket langt over udbuddet i landets største byområder. Priserne på ejer- og lejeboliger i byområderne steg derfor markant i 2014, inden stigningerne aftog i 2015. Der er på nuværende tidspunkt ingen tegn på overvurdering, men begrænsningerne af bygge- og anlægssektoren og boligudbuddet, som også kan være knyttet til offentlig infrastruktur, risikerer at skabe ubalancer, hvis de ikke håndteres. Ændringen i det offentlige forbrug har også påvirket den offentlige støtte til FoU og innovation, som i 2014 lå under niveauet i 2007. Irland ligger i øjeblikket på en 22. plads i EU hvad angår offentlige udgifter til FoU i procent af BNP. Det påvirker SMV'ernes konkurrenceevne negativt.

               (9)Arbejdsløsheden er faldet ned under EU-gennemsnittet og lå i marts på 8,6 %. Langtidsledigheden og andelen af husstande med lav arbejdsintensitet giver dog stadig anledning til bekymring. Særligt udgjorde de langtidsledige stadig en stor andel af alle ledige med 56,3 % i 4. kvartal 2015, hvilket er over EU-gennemsnittet på 48,3 %. I 2014 (seneste sammenlignelige tal) var andelen af personer, som lever i husstande med meget lav arbejdsintensitet, den højeste i EU (21,1 %), og den var især høj for husstande med enlige forsørgere. Andelen af børn (alderen 0-17) i risiko for fattigdom eller social eksklusion faldt til 30,3 % i 2014, men er stadig højere end EU-gennemsnittet på 27,8 %. De tilsvarende tal for husstande med enlige forsørgere (62,5 % i 2014) er langt højere end EU-gennemsnittet (48,2 %).

               (10)Irland har iværksat sit "JobPath"-program, som skal imødekomme de langtidslediges behov, og er i færd med at udvikle aktiveringsforanstaltninger til at støtte dem, som har potentialet til og ønsket om at indgå mere aktivt i arbejdsstyrken. Der ligger stadig en udfordring i at udvide beskæftigelsesstøtten til dem, der traditionelt har været udelukket fra arbejdsmarkedet, herunder personer med handicap eller plejeansvar. Generelt har velfærdssystemet bidraget til at begrænse krisens virkninger hvad angår fattigdom og ulighed, men der findes stadig barrierer for inklusiv vækst. Der er gjort visse fremskridt med hensyn til at nedtrappe de sociale ydelser, men der er stadig betænkeligheder ved inaktivitetsfælder for visse husholdninger. Nettoudgifterne til børnepasning i procent af lønnen i Irland er blandt de højeste i EU, idet de ligger næsthøjest for par og højest for enlige forældre. Der er stadig visse betænkeligheder vedrørende kvaliteten af børnepasningen. Eksempelvis lå andelen af højtuddannede, der arbejder inden for førskoleundervisning og børnepasning (15 %), langt under det anbefalede niveau i 2014. Der er stadig et misforhold mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer, og der er opstået mangel på kvalificeret arbejdskraft inden for visse områder, samtidig med at der stadig ikke findes tilstrækkelige muligheder for opkvalificering eller omskoling, og nedskæringerne i udgifterne til uddannelse risikerer at få negative følger for uddannelsesniveauet i fremtiden.

               (11)Den høje lånefinansiering i den private sektor afspejler vedvarende udfordringer med hensyn til værdiforringelser på lån. Ved udgangen af juni 2015 udgjorde den ikke-konsoliderede gæld i den private sektor 266,3 % af BNP, hvilket er langt over gennemsnittet i euroområdet. Selv om andelen af misligholdte lån takket være det økonomiske opsving og diverse saneringsforanstaltninger er faldet, var den ved udgangen af 2015 stadig blandt de højeste i euroområdet og udgjorde over 16 % af alle de nationale bankers udlån. Derudover var der ved udgangen af 2015 restancer på 14,7 % af realkreditlånene, mens andelen af kunder, der er mere end to år bagud med betalingen, tegnede sig for knap 10 % af de samlede realkreditlån. De fleste omlægninger af realkreditgælden er af midlertidig karakter, hvilket øger risikoen for ny misligholdelse, navnlig i tilfælde af en forværring af de makroøkonomiske forhold eller eksterne chok. Der er også visse betænkeligheder relateret til de nationale bankers lån til erhvervsejendomme og SMV- og virksomhedslån, eftersom henholdsvis 37,3 % og 13,8 % af denne type lån misligholdes. Det vil kræve langt mere tid og en endnu større indsats at sikre en holdbar omstrukturering af disse lån. Der gøres stadig ikke tilstrækkeligt brug af procedurer for personlig insolvens, konkurs, rekonstruktion ("examinership") eller andre metoder til delvis gældssanering for at sikre husholdningers eller virksomheders overlevelse. Det er gået langsomt med indførelsen af et centralt kreditregister til trods for dets afgørende rolle med hensyn til forsigtig långivning.

               (12)Legal Services Regulation Act 2015 er blevet ophøjet til lov, men de juridiske professioner opnåede sidst i forløbet visse indrømmelser, der i væsentlig grad reducerede reformens oprindelige ambitionsniveau. De nye regler er kun netop ved at blive gennemført, og det er endnu for tidligt at skabe fuld vished om reformens evne til at fremme konkurrence og reducere omkostningerne. Alle sektorer i økonomien benytter sig af juridiske tjenester, og udgifterne hertil har betydning for Irlands konkurrenceevne. Der kan kun opnås en reel nedbringelse af omkostningerne ved at gøre de konkurrencefremmende og omkostningsreducerende bestemmelser i den planlagte lovramme til lov gennem en offentlig høring eller ved at indarbejde dem i de forskrifter, som udstedes af Legal Services Regulatory Authority.

               (13)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Irlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Irland i de foregående år. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Irland, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 til 3 nedenfor.

               (14)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet, og dets holdning
                  12
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (15)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 og 3 nedenfor,

               HENSTILLER, at Irland i 2016 og 2017 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, opnå en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,6 % af BNP i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 og i 2017. Anvende de ekstraordinære gevinster som følge af gunstige økonomiske og finansielle forhold samt fra salget af aktiver, til at fremskynde gældsnedbringelsen. Mindske sårbarheden over for økonomiske udsving og chok ved bl.a. at udvide skattegrundlaget. Øge kvaliteten af udgifterne, især ved at forbedre sundhedsydelsernes omkostningseffektivitet og prioritere offentlige kapitaludgifter til FoU og offentlig infrastruktur, navnlig transport, vandforsyning og bolig.

               2.Udvide og fremskynde gennemførelsen af aktiveringspolitikken med henblik på at øge husholdningernes arbejdsintensitet og nedbringe fattigdomsrisikoen for børn. Træffe foranstaltninger til at fremme beskæftigelse ved gradvist at nedtrappe de sociale ydelser og supplerende betalinger. Sørge for bedre adgang til økonomisk børnepasning på fuld tid til en rimelig pris og af høj kvalitet.

               3.
                     Indføre varige saneringsløsninger med henblik på at nedbringe andelen af misligholdte lån, sikre en bæredygtig gæld i husholdningerne og tilskynde långiverne til at nedskrive gælden blandt overdrevent gældsfinansierede, men levedygtige, virksomheder. Fremskynde etableringen af et fuldt fungerende centralt kreditregister, som omfatter alle kategorier af långivere og skyldnere.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 328 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 og P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 77 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Den strukturelle saldo som genberegnet af Kommissionen på grundlag af oplysningerne i konvergensprogrammet efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (12)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 13.5.2015
            COM(2015) 245 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige til ophør
            {SWD(2015) 112 final}

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige til ophør

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 7,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)I henhold til artikel 126 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (2)I henhold til punkt 4 i protokol (nr. 15) om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland finder forpligtelsen efter artikel 126, stk. 1, i TEUF til at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige, medmindre landet indfører euroen. I henhold til punkt 5 i protokollen bestræber Det Forenede Kongerige sig på at undgå et uforholdsmæssigt stort offentligt underskud.

               (3)Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse.

               (4)Den 8. juli 2008 fastslog Rådet i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (TEF), at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige, og rettede henstillinger om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i finansåret 2009/10 i overensstemmelse med artikel 104, stk. 7, i TEF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud
                  1
               ,
                  2
               .

               (5)Den 27. april 2009 fastslog Rådet i overensstemmelse med artikel 104, stk. 8, at Det Forenede Kongerige ikke havde truffet foranstaltninger til at efterkomme Rådets henstilling af 8. juli 2008. Den 2. december 2009 fremsatte Rådet reviderede henstillinger efter artikel 126, stk. 7, i TEUF og henstillede, at Det Forenede Kongerige skulle bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2014/15. Den 6. juli 2010 konkluderede Kommissionen på grundlag af Kommissionens forårsprognose fra 2010, at Det Forenede Kongerige havde truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med Rådets henstilling af 2. december 2009, og at det på dette tidspunkt ikke var nødvendigt at tage yderligere skridt som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

               (6)Den [X juni 2015] fastslog Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 8, at Det Forenede Kongerige ikke havde truffet virkningsfulde foranstaltninger i perioden 2010/11 til 2014/15 som respons på Rådets henstilling af 2. december 2009.

               (7)I henhold til artikel 126, stk. 7, i TEUF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 skal Rådet rette henstillinger til den berørte medlemsstat med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør inden for en given frist. I henstillingen skal der være fastsat en frist på højst seks måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger til korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Endvidere bør Rådet i en henstilling om korrektion af et uforholdsmæssigt stort underskud pålægge, at der nås årlige budgetmål, som på basis af den prognose, der ligger til grund for henstillingen, svarer til en årlig minimumsforbedring af den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo minus engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på mindst 0,5 % af BNP som benchmark.

               (8)Ifølge Kommissionens opdaterede forårsprognose fra 2015
                  3
                ventes det reale BNP efter en stigning på 2,8 % i 2014/15 at stige med 2,4 % i 2015/16 og 2,1 % i 2016/17
                  4
               . Den største drivkraft for væksten i begge år er den indenlandske efterspørgsel. Det private forbrug forventes gradvist at vokse i løbet af prognoseperioden, efterhånden som den nominelle vækst stiger i tempo, og inflationen forbliver lav. Inflationen er faldet kraftigt fra sit højeste punkt på 5,2 % i september 2011 til 0,1 % i første kvartal af 2015. Den forventes at stige til 1,1 % i sidste kvartal af 2015 og nå et gennemsnit på 0,4 % i år og derpå stige yderligere til 1,6 % i 2016. Der ventes et vist fald i investeringerne fra 2014, men de skulle forblive på et relativt højt niveau som følge af de gunstige kreditvilkår, sunde overskud i virksomhederne og en stærk efterspørgsel. Udenrigshandelen ventes fortsat at bidrage negativt til væksten, men dog i mindre grad, eftersom udsigterne for euroområdet, som er Det Forenede Kongeriges største handelspartner, ser lysere ud. Beskæftigelsen er stærk, og arbejdsløsheden ventes at falde til 5,4 % i 2015 og til 5,3 % i 2016.

               (9)Det offentlige underskud er faldet fra dets højeste punkt på 10,9 % af BNP i 2009/10 til 5,2 % af BNP i 2014/15. Den strukturelle saldo er i samme periode nedbragt fra 8,0 % af BNP til 4,7 % af BNP. Der er foretaget en gennemsnitlig årlig strukturel forbedring på 0,7 % mellem 2010/11 og 2014/15. Når der tages højde for justeringerne af den potentielle outputvækst i den aktuelle prognose i forhold til den, der lå til grund for Rådets henstillinger af 2. december 2009, og udviklingen i indtægterne sammenlignet med standardelasticiteten i BNP-væksten, skønnes den gennemsnitlige årlige strukturelle indsats i løbet af perioden at være på 1,1 % af BNP. Langt de fleste foranstaltninger i konsolideringsplanen blev fastlagt i nødbudgettet fra juni 2010 og tegner sig for 2,5 % af BNP i perioden 2010/11 til 2014/15. Godt en fjerdedel af disse foranstaltninger var skatterelaterede, mens de sidste tre fjerdedele var relateret til udgiftsnedskæringer. De resterende ca. 1 % af BNP af den finanspolitiske konsolidering blev hentet gennem to finanspolitiske foranstaltninger, som blev bebudet forud for budgettet for 2010 og i de efterfølgende budgetter og "autumn statements" frem til november 2014. Der blev foretaget ændringer af de løbende udgifter og kapitaludgifterne, og konsolideringsperioden blev forlænget til 2018/19.

               (10)Den offentlige bruttogæld steg fra 42,7 % af BNP i 2007/08 til 88,4 % af BNP i 2014/15; den har således løbende ligget over traktatens referenceværdi siden 2009/10. Denne gældsstigning skyldes hovedsageligt dynamikken i det primære underskud og interventioner til fordel for finanssektoren, dvs. nationaliseringen af to banker. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2015 vil gældskvoten stige marginalt. Samtidig vil ikkebalanceførte poster relateret til interventioner i finanssektoren kunne få en positiv virkning for den fremtidige gældsudvikling.

               (11)Det samlede underskud i 2014/15 udgjorde 5,2 % af BNP, og Det Forenede Kongerige har således ikke korrigeret det uforholdsmæssigt store underskud inden for fristen i Rådets henstilling af 2. december 2009. Det skyldes, at der ikke er gjort en tilstrækkelig indsats, og at udgangspunktet for væksten viste sig at være langt værre end forventet med en nedjustering af BNP-væksten med 1,0 procentpoint i 2008/09 til -2,3 %. I overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten er det derfor berettiget at rette en revideret henstilling til Det Forende Kongerige efter artikel 126, stk. 7, med en ny frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud.

               (12)I betragtning af den usikre økonomiske og finanspolitiske udvikling bør den anbefalede budgetmålsætning for det sidste år i korrektionsperioden sættes et godt stykke under traktatens referenceværdi for at sikre en effektiv og varig korrektion inden for den fastsatte frist.

               (13)En etårig forlængelse af fristen, jf. den generelle regel i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97, vil i Det Forenede Kongeriges tilfælde være for krævende, da det indebærer en forbedring af det samlede underskud på 2,2 % af BNP. En sådan tilpasning i 2015/16 risikerer at påvirke de seneste stigninger i reallønnen meget negativt, hvilket vil få negative følger for væksten. Det ville også kræve, at der gennemføres yderligere foranstaltninger over en meget kort tidshorisont. Ifølge Kommissionens opdaterede forårsprognose fra 2015 vil en sådan tilpasning få betydelige negative virkninger for den økonomiske vækst. Det synes derfor hensigtsmæssigt at forlænge Det Forenede Kongeriges frist til at bringe en ende på situationen med et uforholdsmæssigt underskud med to år.

               (14)Hvis fristen for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud forlænges med to år, vil de mellemliggende underskudsmål være 4,1 % af BNP i 2015/16 og 2,7 % af BNP i 2016/17. Den underliggende forbedring af den strukturelle budgetsaldo vil være henholdsvis 0,5 % af BNP og 1,1 % af BNP. Basisscenariet er Kommissionens opdaterede forårsprognose fra 2015, som omfatter de tidligere annoncerede diskretionære foranstaltninger på 1,4 % af BNP i 2015/16 og 2016/17, hvoraf tre fjerdedele vil være relateret til udgiftsnedskæringer. Tilpasningen giver en passende sikkerhedsmargen i forhold til underskudsbenchmarket på 3 % af BNP og anslås at hæmme væksten mindst muligt, samtidig med at der er plads til at opfylde den årlige minimumsforbedring af den strukturelle saldo på 0,5 % af BNP. For at nå disse mål skal Det Forenede Kongerige sørge for fuldt ud og rettidigt at gennemføre de foranstaltninger, der er bebudet frem til og i budgettet for 2015, og sikre, at eventuelle ændringer af disse planer er budgetneutrale; i så fald vil der ikke være behov for yderligere foranstaltninger ud over dem, der allerede er bebudet,

               VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               (1)Det Forenede Kongerige bør senest i 2016/17 bringe den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør.

               (2)Det Forenede Kongerige bør nå et samlet underskud på 4,1 % af BNP i 2015/16 og 2,7 % af BNP i 2016/17, hvilket svarer til en forbedring af den strukturelle saldo på 0,5 % af BNP i 2015/16 og 1,1 % af BNP i 2016/17, jf. Kommissionens opdaterede forårsprognose fra 2015.

               (3)Det Forenede Kongerige bør fuldt ud gennemføre de konsolideringsforanstaltninger, der er indeholdt i alle budgetterne og "autumn statements" frem til og med budgettet for 2015, for at nå den strukturelle indsats som beskrevet i denne henstilling, idet eventuelle ændringer i forhold til de nuværende planer skal være budgetneutrale. Det Forenede Kongerige bør derudover udspecificere udgiftsnedskæringerne nærmere i den kommende udgiftsoversigt. Disse er nødvendige for at sikre en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2016/17.

               (4)Det Forenede Kongerige bør fremskynde nedbringelsen af det samlede underskud i 2015/16 og 2016/17, hvis de økonomiske og finanspolitiske forhold bliver bedre end ventet på nuværende tidspunkt. Budgetkonsolideringsforanstaltninger bør sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo på en vækstfremmende måde. Der bør navnlig ikke foretages flere nedskæringer i kapitaludgifterne.

               (5)Rådet fastsætter den 15. oktober 2015 som Det Forenede Kongeriges frist til at træffe virkningsfulde foranstaltninger og til i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4a, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 at aflægge udførlig rapport om den konsolideringsstrategi, som påtænkes anvendt for at nå målene.

               Myndighederne bør desuden i) opfylde forpligtelsen til at fastsætte en mellemfristet målsætning, jf. stabilitets- og vækstpagten, og ii) gennemføre de planlagte reformer, der sigter mod at hæve den offentlige pensionsalder med henblik på at styrke de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.

               Endelig er det for at sikre en vellykket finanspolitisk konsolideringsstrategi også vigtigt at understøtte den med omfattende strukturreformer på linje med Rådets henstillinger til Det Forenede Kongerige inden for rammerne af det europæiske semester og i særdeleshed de henstillinger, der er relateret til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer.

               Denne henstilling er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.

                     (2)
                  Alle dokumenter relateret til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Det Forenede Kongerige findes på:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/uk_en.htm

                     (3)
                  Tallene for BNP-væksten i første kvartal af 2015 blev først offentliggjort, efter at Kommissionen havde afsluttet sin forårsprognose fra 2015, og derfor tages der i denne vurdering af de virkningsfulde foranstaltninger udgangspunkt i en opdateret prognose.

                     (4)
                  Den offentliggjorte forårsprognose indeholder kun data for et kalenderår. Dataene for regnskabsårene beregnes på grundlag af kvartalsprofilerne i den offentliggjorte prognose.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 22.5.2017
            COM(2017) 508 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Spaniens nationale reformprogram for 2017og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2017

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Spaniens nationale reformprogram for 2017

                  og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2017

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  5
               , som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  6
               , hvori Spanien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 21. marts 2017 blev den vedtaget af Rådet
                  7
               .

               (2)Da Spanien har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Spanien sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet, som er afspejlet i henstilling 1 til 3 nedenfor.

               (3)Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Spanien
                  8
                2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Spaniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Spaniens nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 22. februar 2017
                  9
               . Kommissionen konkluderer på grundlag af sin analyse, at Spanien har makroøkonomiske ubalancer, der har betydning ud over landegrænserne. Navnlig overskuddet på betalingsbalancens løbende poster er med til at nedbringe Spaniens nettogæld over for udlandet, idet denne dog fortsat er betydelig og gør landet sårbart over for markedsudsving. Gælden i den private sektor er faldet betydeligt, navnlig for virksomheder, men husholdningsgælden er fortsat høj. Økonomisk vækst er blevet den vigtigste drivkraft for gældsreduktionen, men truslen mod den finanspolitiske holdbarhed er på mellemlang sigt fortsat høj.  Behovet for tiltag, der kan mindske risikoen for negative konsekvenser som følge af ubalancer for den spanske økonomi og for Den Økonomiske og Monetære Union som helhed, er særlig stort i betragtning af landets størrelse og den påvirkning, Spaniens situation har på andre lande. Den finansielle sektor er fortsat særdeles stabil og understøttes af den igangværende omstrukturering, de lave finansieringsomkostninger og det økonomiske opsving. Jobskabelsen er steget kraftigt i de seneste år, og ledigheden er faldet hurtigt, men er stadig meget høj. Arbejdsmarkedsreformer og løntilbageholdenhed har været vigtige drivkræfter bag en solid jobskabelse og en stigende konkurrenceevne inden for de seneste år.

               (4)Den 28. april 2017 forelagde Spanien sit nationale reformprogram for 2017 og den 29. april 2017 sit stabilitetsprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i medlemsstaternes programmer under de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til lovgivningen vedrørende ESI-fondene
                  10
                kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante landespecifikke henstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og ændre sine relevante programmer under ESI-fondene. Kommissionen har udarbejdet nærmere retningslinjer for anvendelsen af disse bestemmelser
                  11
               .

               (6)Spanien befinder sig i øjeblikket i den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2017 planlægger Spanien i overensstemmelse med Rådets afgørelse af 8. august 2016 at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2018. Det samlede underskud ventes fortsat at blive bragt ned på 0,5 % af BNP i 2020. I programmets udgiftsfremskrivninger er der taget højde for, at der for så vidt angår motorvejene og den finansielle sektor kan opstå eventualforpligtelser på knap 0,4 % og 0,2 % af BNP i hhv. 2017 og 2018. Det mellemfristede budgetmål om et ligevægtigt strukturelt budget vil ikke blive nået inden for den frist, der er fastsat i stabilitetsprogrammet. Den genberegnede strukturelle saldo
                  12
                ventes at nå -1,9 % af BNP i 2020. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde til 98,8 % i 2017, 97,6 % i 2018 og 92,5 % i 2020. De makroøkonomiske antagelser i programmet er realistiske indtil 2018 og herefter en anelse mere positive. Samlet set afhænger den forventede opfyldelse af målene fortsat af de gode økonomiske udsigter, som dog er forbundet med visse risici. Andre risici for manglende opfyldelse af de finanspolitiske mål vedrører usikkerheden omkring virkningerne af de seneste skatteforanstaltninger. Herudover og under antagelsen af, at der kan opstå eventualforpligtelser (som ikke er omfattet af Kommissionens prognose), bygger programmet på udgiftsbegrænsninger, der er væsentlig højere end anslået i Kommissionens prognose i 2017 og 2018. Endelig er de foranstaltninger, som er nødvendige for at underbygge de planlagte underskudsmål for 2018, endnu ikke blevet præciseret.

               (7)Den 8. august 2016 anmodede Rådet Spanien om at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2018 og navnlig nedbringe det offentlige underskud til 4,6 % af BNP i 2016, 3,1 % af BNP i 2017 og 2,2 % af BNP i 2018. Denne forbedring af den offentlige saldo svarede på basis af Kommissionens forårsprognose 2016 til en forværring af den strukturelle saldo på 0,4 % af BNP i 2016 og en forbedring på 0,5 % af BNP i både 2017 og 2018. Spanien nåede et samlet underskud på 4,5 % af BNP i 2016, hvilket er en anelse lavere end det af Rådet fastsatte mål. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2017 forventes det samlede underskud at falde til 3,2 % af BNP i 2017 og yderligere til 2,6 % af BNP i 2018, forudsat at den førte politik forbliver uændret, dvs. 0,1 % og 0,4 % af BNP over de i stabilitetsprogrammet fastsatte underskudsmål og dem fastsat af Rådet. I modsætning til stabilitetsprogrammet indgår der i prognosen ikke en antagelse af, at ovenstående eventualforpligtelser rent faktisk opstår. Den samlede finanspolitiske indsats i 2016-2017 forventes lige akkurat at blive nået, mens den i 2018 under forudsætning af en uændret politik ikke forventes at nå op på det niveau, som Rådet havde anmodet om. Desuden anmodede Rådet i august 2016 Spanien om at træffe foranstaltninger til at forbedre de finanspolitiske rammer, men ifølge stabilitetsprogrammet er der ingen planer om at styrke bidraget fra stabilitetslovens udgiftsregel til de offentlige finansers holdbarhed. Rådet er af den generelle opfattelse, at der navnlig i 2018 er behov for yderligere foranstaltninger for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten, særlig betingelserne i Rådets afgørelse af 8. august 2016.

               (8)Spanien mangler stadig klare og ensartede politiske rammer for offentlige udbud, der sikrer overholdelse af lovgivning, høj grad af konkurrence og økonomisk effektivitet, nemlig via effektive mekanismer til forudgående og efterfølgende kontrol, øget gennemsigtighed og koordinering mellem kontraherende myndigheder og enheder på alle forvaltningsniveauer. Regeringen har forelagt visse foranstaltninger i 2017, som vil forbedre systemet for tilsyn med offentlige udbud, og som endnu ikke er vedtaget af parlamentet.

               (9)Spanien har gjort fremskridt med at bekæmpe korruption, navnlig med hensyn til gennemsigtighed i administrative beslutningsprocesser, og mere konkret håndhæve lovgivning vedrørende gennemsigtighed i forbindelse med finansiering af partier, formueangivelse og interessekonflikter. Fokus er nu rettet mod gennemførelsen af disse foranstaltninger. Til trods for en stigning i antallet af korruptionsundersøgelser, der omfatter sager på lokalt og regionalt plan, er der på disse forvaltningsniveauer dog ikke udarbejdet målrettede strategier til begrænsning af korruptionsrisici, og der foreligger heller ikke en fælles forebyggende strategi på tværs at forvaltningsniveauerne. Der er endnu ikke specifikt blevet fulgt op på andre mangler såsom manglen på lovgivning til beskyttelse af whistleblowere, graden af uafhængighed hos det nyligt oprettede kontor for interessekonflikter og manglen på regulering af lobbyvirksomhed. Et andet spørgsmål vedrører den langvarige retslige procedure i forbindelse med korruptionssager. Selv om strafferetsloven blev ændret i 2015 for at begrænse den tid, der afsættes til undersøgelser, og for at mindske antallet af forsinkelser i strafferetlige procedurer, kan denne foranstaltning føre til straffrihed i komplekse korruptionssager, hvor der på grund af tidsbegrænsninger ikke vil være tilstrækkelig tid til at bearbejde sagen ordentligt.

               (10)Trods en normal momssats på linje med EU-gennemsnittet er momsindtægterne i Spanien relativt lave. Dette skyldes hovedsageligt, at Spanien i høj grad gør brug af undtagelser eller nedsatte satser på forskellige produkter og tjenester. Som følge heraf noterede Spanien sig i 2014 for de mest omfattende lovgivningsmæssige mangler i EU (59 % sammenlignet med EU-gennemsnittet på omkring 44 %). Tilsvarende er Spaniens indtægter fra miljørelaterede skatter blandt de laveste i EU, selv om der er truffet visse foranstaltninger i de seneste år, hovedsageligt inden for energisektoren. Afgifter på forurening og ressourceforbrug kan skabe øgede indtægter samt vigtige sociale og miljømæssige fordele. Der er også normative forskelle som følge af en heterogen tilgang til visse miljøafgifter på regionalt plan. Hvad angår udgifter har regeringen anmodet AIReF, Spaniens uafhængige finanspolitiske institution, om at foretage en udgiftsanalyse, der omfatter alle forvaltningsniveauer. Analysen kan bidrage til at udpege områder, hvor udgiftsbehovene kan opfyldes med en mere effektiv ressourceanvendelse.

               (11)Jobskabelsen er steget kraftigt i de seneste år som følge af arbejdsmarkedsreformer og løntilbageholdenhed. Ledigheden er faldet hurtigt, men ligger fortsat blandt de højeste i EU, navnlig blandt unge og lavtuddannede, der risikerer at blive afkoblet fra arbejdsmarkedet. Næsten halvdelen af de ledige har været uden arbejde i mere end et år. Spanien er ved at træffe foranstaltninger til støtte for unge, navnlig ved at udvide kriterierne for berettigelse til støtte i henhold til ungdomsgarantien, samt til styrkelse af den personlige støtte til langtidsledige. Effektiviteten af disse afhænger også af de resultater, som de regionale offentlige arbejdsformidlingers leverer. Der er mulighed for at styrke arbejdsformidlingernes samarbejde med de sociale tjenester for at forbedre tjenesteydelserne til jobsøgende, især langtidsledige og personer omfattet af indkomstgarantiordninger. Samtidig kan de offentlige arbejdsformidlingers samarbejde med arbejdsgiverne blive styrket, navnlig ved at øge andelen af ledige stillinger, som forvaltes af arbejdsformidlingerne.

               (12)Spanien er blandt de lande i EU, hvor antallet af midlertidigt ansatte er højest, og mange tidsbegrænsede kontrakter er af meget kort varighed. Andelen af personer, der går fra en tidsbegrænset til en tidsubegrænset kontrakt, er meget lav i forhold til EU-gennemsnittet. Den udbredte anvendelse af tidsbegrænsede kontrakter er forbundet med en lavere produktivitetsvækst (bl.a. gennem færre muligheder for oplæring på arbejdspladsen), dårligere arbejdsvilkår og større risici for fattigdom. De seneste arbejdsmarkedsreformer ser ud til at have haft en lettere positiv virkning, når det gælder om at mindske segmenteringen mellem tidsbegrænsede og tidsubegrænsede kontrakter, og den løbende styrkelse af arbejdstilsynet viser positive resultater, når det gælder om at imødegå misbrug af tidsbegrænsede kontrakter. Visse aspekter af det spanske arbejdsmarked kan imidlertid fortsat stå i vejen for ansættelser med tidsubegrænsede kontrakter, herunder usikkerhed i tilfælde af en retstvist som følge af afskedigelse samt relativt høje fratrædelsesgodtgørelser til arbejdstagere med tidsubegrænsede kontrakter. Hertil kommer, at ordningerne for ansættelsesincitamenter fortsat er fragmenteret og ikke effektivt målrettet fremme af tidsubegrænset beskæftigelse. Selv om der for nyligt blev nedsat en arbejdsgruppe om beskæftigelseskvalitet, har Spanien efter aftalen mellem regeringen og arbejdsmarkedets parter i 2014 endnu ikke udarbejdet en omfattende plan til bekæmpelse af arbejdsmarkedssegmentering.

               (13)Der er stadig forskelle i indkomstgarantiordningernes støtteberettigelsesbetingelser og i sammenknytningen mellem aktivering og beskyttelse på tværs af regioner og ordninger. Visse kategorier af sårbare husholdninger er ikke omfattet af indkomstgarantiordningerne. Ordningernes begrænsede effektivitet skyldes delvist store forskelle mellem de regionale minimumsindkomstordningers tilstrækkelighed og adgangsbetingelser samt opsplitningen af de nationale understøttelsessystemer i flere ordninger, der tager sig af forskellige kategorier af jobsøgende, og som forvaltes af forskellige administrationer. Fragmentering fører til diskontinuitet i støtten til de personer, der har behov for det, og hindrer gennemførelsen af integrationsforløb. Som svar på de mange udfordringer er der iværksat en undersøgelse, der har til formål at vurdere de nationale og regionale indkomststøtteordningers effektivitet. Familieydelser er dårligt målrettede. Endvidere er skattesystemet under hensyntagen til virkningen af skattegodtgørelserne samlet set en anelse regressivt. Hertil kommer, at udnyttelsen af børnepasningsmuligheder stiger med familieindkomsten, hvilket tyder på, at det er vanskeligere for forældre med lav indkomst at få adgang til disse muligheder. Ydelsen af langtidspleje er ved at blive bedre, men den er forskellig fra region til region og opfylder stadigvæk ikke de aktuelle behov.

               (14)Det langsigtede potentiale for produktivitetsvæksten i Spanien påvirkes negativt af de beskedne resultater på uddannelsesområdet. Selv om der i løbet af de seneste år er sket væsentlige forbedringer, er skolefrafaldet fortsat blandt de højeste i EU. Der er store regionale forskelle i skolefrafald og elevernes præstationer, navnlig hvad angår grundlæggende færdigheder. I de regioner, som klarer sig godt, er læreruddannelsen og den personlige støtte til elever blandt de vigtigste drivkræfter bag en vellykket skoleuddannelse. I EU har Spanien den næstestørste andel af elever, der går en klasse om, hvilket øger risikoen for skolefrafald, fører til lavere forventninger til uddannelsesniveauet og belaster uddannelsesudgifterne. Beskæftigelsesegnetheden blandt personer med en videregående uddannelse er fortsat relativt beskeden. Den begrænsede mobilitet for studerende og akademiske medarbejdere, de få muligheder for praktikophold, manglen på incitamenter og universiteternes rigide forvaltning udgør fortsat hindringer for uddannelses- og forskningssamarbejdet med virksomheder.

               (15)For at styrke produktiviteten og konkurrenceevnen vil det gavne Spanien at fremme forskning og innovation yderligere. Innovationsresultaterne har dog været faldende og ligger nu under niveauet i 2007, mens Spanien over tid er sakket mere og mere bagud i forhold til EU-gennemsnittet. De få resultater på innovationsområdet falder sammen med færre private udgifter til forskning og udvikling og tyder på, at der er svagheder i rammerne for forsknings- og innovationsstyring. Det statslige forskningsagentur, der er ansvarlig for forvaltningen af statslige midler til forskning og innovation, indledte sit arbejde i begyndelsen af 2017. Der foreligger endnu ikke en systematisk flerårig budgetplanlægning for støtteprogrammer. Desuden foretages der ingen systematisk evaluering af støtteprogrammernes effektivitet med henblik på at styrke deres udformning og gennemførelse. På grund af manglende incitamenter samt universiteternes rigide forvaltning er det offentlig-private samarbejde fortsat svagt, og forskermobiliteten mellem den offentlige og private sektor er lav. Samordningen på tværs af forvaltningsniveauerne er ikke optimal, og som følge heraf er der ikke fuld synergi mellem nationale og regionale politikker.

               (16)Små spanske virksomheder har tendens til at være væsentligt mindre produktive end deres modparter i andre store EU-medlemsstater. I betragtning af udbredelsen af små virksomheder i Spanien har dette stærk indflydelse på produktiviteten i økonomien som helhed. Færre hindringer for en virksomheds etablering, drift og vækst vil derfor føre til øget investering og produktivitet. Den spanske regering har i de seneste år vedtaget adskillige foranstaltninger til fremme af virksomhedsetablering og -vækst. Det er vigtigt, at disse reformer konsolideres og gennemføres fuldt ud, hvis der skal drages fuld nytte af fordelene. Loven om markedsenhed, der blev vedtaget i 2013, har været med til at nedbringe de ekstraomkostninger, som iværksættere pådrager sig, og som skyldes de betydelige forskelle og overlapninger i erhvervsreglerne, der er mellem regionerne. Den øgede anvendelse af de i denne lov fastsatte klagemekanismer, der giver virksomhederne mulighed for at klage over hindringer for markedsadgang, tyder på, at der er behov for en yderligere forenkling af udstedelsen af tilladelser. En koordinering mellem relevante offentlige forvaltninger, herunder på sektorkonferenceniveau, kræver en større indsats. Dette er vigtigt for at sikre, at nuværende og fremtidig lovgivning på alle niveauer effektivt imødegår unødvendige hindringer for markedsadgang, også i forbindelse med nye virksomhedsmodeller i den kollaborative økonomi. I detailsektoren udgør dobbelttilladelser for etablering af detailvirksomhed fortsat en unødig begrænsning for markedsadgang. De markedsadgangskrav, der på regionalt plan er fastsat i lovgivningen om sektoren for køretøjer med chauffører og lovgivningen om kortvarig boligudlejning, kan unødigt hindre en balanceret udvikling af den kollaborative økonomi. Spanien har i de første måneder af 2017 truffet foranstaltninger for at sikre optimal udnyttelse af loven om markedsadgang, f.eks. den nyligt vedtagne vejledning om dens gennemførelse og det offentliggjorte katalog over god og dårlig praksis for dens anvendelse.

               (17)Reguleringen af liberale erhverv er stadig forholdsvis restriktiv. Visse tjenesteydere tildeles selektivt protektionistiske rettigheder ("erhvervsforbeholdte aktiviteter"), hvorved andre med tilsvarende kvalifikationer udelukkes. Inden for en lang række erhverv kræves der medlemsskab af en faglig sammenslutning. For civilingeniører, arkitekter og turistførere er restriktionerne mere omfattende i Spanien end i EU som gennemsnit. For patentagenter og -advokater er det lavere end EU-gennemsnittet, selv om adgangen til sidstnævnte erhverv er mere snævert begrænset end for andre erhverv i Spanien
                  13
               . Lovforslaget om de liberale erhverv, der bl.a. har til formål at rationalisere medlemskabet af faglige sammenslutninger, er stadig ikke blevet vedtaget. Med denne reform indføres der øget gennemsigtighed og ansvarlighed for faglige organisationer, der åbnes op for aktiviteter, som uretmæssigt er forbeholdt bestemte faggrupper, og der sikres markedsenhed for så vidt angår adgangen til og udøvelsen af liberale erhverv i Spanien.

               (18)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Spaniens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Spanien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Spanien, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (19)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Spaniens stabilitetsprogram, og dets holdning
                  14
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (20)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 3 nedenfor,

               HENSTILLER, at Spanien i 2017 og 2018 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.Sikre efterlevelse af Rådets afgørelse af 8. august 2016 om pålæg i medfør af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, herunder også foranstaltninger til styrkelse af de finanspolitiske rammer og rammerne for offentlige udbud. Foretage en omfattende gennemgang af udgifterne med henblik på at udpege eventuelle områder, hvor udgiftseffektiviteten kan forbedres.

               2.Styrke koordineringen mellem regionale arbejdsformidlinger, sociale tjenester og arbejdsgivere for bedre at imødekomme jobsøgendes og arbejdsgiveres behov. Træffe foranstaltninger til fremme af tidsubegrænsede ansættelser. Gøre noget ved de regionale forskelle og opsplitningen hvad angår indkomstgarantiordninger samt forbedre familiestøtten, herunder adgangen til børnepasning af høj kvalitet. Øge arbejdsmarkedsrelevansen af de videregående uddannelser. Gøre noget ved de regionale forskelle i resultaterne på uddannelsesområdet, navnlig ved styrke læreruddannelsen og den personlige støtte til elever.

               3.Sikre passende og vedvarende investeringer i forskning og innovation samt styrke styringen heraf på samtlige forvaltningsniveauer. Sikre en nøje og rettidig gennemførelse af loven om markedsenhed med henblik på gældende og kommende lovgivning.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 508 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 og P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  EUT C 92 af 24.3.2017, s. 1.

                     (8)
                  SWD(2017) 74 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (13)
                  COM(2016) 436 final.

                     (14)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 18.5.2016
            COM(2016) 337 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Ungarns nationale reformprogram for 2016og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2016

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Ungarns nationale reformprogram for 2016

                  og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2016

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  4
               , som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  5
               , hvori Ungarn blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Ungarn 2016
                  6
                offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Ungarns fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og opfyldelsen af Ungarns nationale Europa 2020-mål. Rapporten indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Den 8. marts 2016 fremlagde Kommissionen resultaterne af den dybdegående undersøgelse
                  7
               . Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Ungarn ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Trods behovet for forlængelse af den høje udenlandske gæld samt den høje andel af misligholdte lån er risiciene i forbindelse med eksterne og interne forpligtelser reduceret.

               (3)Den 29. april 2016 fremlagde Ungarn sit nationale reformprogram for 2016 og sit konvergensprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  8
               .

               (5)Konvergensprogrammet viser, at den usædvanlige tilstrømning af flygtninge har en afgørende virkning på budgettet, og et tillæg af 6. maj indeholder tilstrækkelig dokumentation for omfanget og arten af disse yderligere udgifter på budgettet. Ifølge Kommissionens vurdering beløb de pågældende yderligere udgifter sig til 0,04 % af BNP i 2015, og foreløbig forventes der ingen yderligere udgiftsforøgelse i 2016. Bestemmelserne i artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 giver mulighed for at tage hensyn til denne yderligere udgift, da tilstrømningen af flygtninge er en usædvanlig begivenhed, der har en afgørende virkning på Ungarns offentlige finanser, og da en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed i fare. Derfor er den nødvendige tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2015 justeret for at tage hensyn til disse udgifter. Hvad angår 2016, vil der blive foretaget en endelig vurdering, herunder af hvilke beløb der kan tages hensyn til, i foråret 2017 på grundlag de observerede data, som de ungarske myndigheder forelægger.

               (6)Ungarn er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. Ifølge konvergensprogrammet for 2016 planlægger regeringen med en stigning i underskuddet til 2,4 % af BNP i 2017, efterfulgt af et gradvist fald til 1,2 % i 2020. Regeringen agter gradvist at forbedre den strukturelle saldo for at nå den reviderede mellemfristede budgetmålsætning – et underskud på 1,5 % af BNP i strukturelle termer – i 2019. Imidlertid vil det genberegnede
                  9
                strukturelle underskud fortsat ligge over den mellemfristede budgetmålsætning. Ifølge konvergensprogrammet forventes den offentlige gældskvote at falde gradvist fra 75,3 % i 2015 til under 67 % i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er i det store hele realistisk indtil 2017 og i stigende grad positivt derefter. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2017, er ikke tilstrækkeligt præciseret, især ikke efter 2017. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 er der stor risiko for en betydelig afvigelse fra den nødvendige tilpasning i 2016 samt, under antagelse af uændret politik, i 2016 og 2017 tilsammen. På den anden side forventes Ungarn at opfylde gældsreduktionsmålet i 2016 og 2017. På grundlag af vurderingen af konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Ungarn ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil derfor være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2016 og 2017.

               (7)De interne finansielle ubalancer er bragt ned, og banksystemet er blevet mindre sårbart, men der er fortsat problemer. Der er gjort betydelige fremskridt med at nedbringe gælden i den private sektor, der tidligere fortrinsvis var i udenlandsk valuta. Udlånet til husholdninger viser tegn på bedring, men er endnu ikke sket nogen vending i udlånet til virksomheder. Rentabiliteten i banksektoren er begyndt at tiltage takket være de forbedrede økonomiske forhold og en mindre hård beskatningspolitik over for bankerne end tidligere. Ikke desto mindre er bankerne fortsat forsigtige i deres udlån, selv om de har et solidt kapitalgrundlag og høj likviditet. Den vigtigste resterende udfordring for bankerne er at nedbringe den fortsat høje andel af misligholdte lån, som hindrer nye udlån og begrænser fortjenesten. Risiciene i form af de eventualforpligtelser, der er forbundet med øget statsligt ejerskab i banksektoren, er stadig høje.

               (8)På trods af nylige væsentlige forbedringer i skattepolitikken og skatteadministrationen er Ungarns afhængighed af sektorspecifikke skatter fortsat en potentiel hindring for investeringer. Den selektive udformning af disse skatter forårsager forvridninger mellem sektorerne. Mens en række andre sektorspecifikke skatter er forblevet uændrede, er afgiften på kreditinstitutter nedsat betydeligt, og de progressive satser for fødevarekontrolafgiften er ophævet. Skattekilen for lavtlønnede er stadig høj, navnlig for personer uden børn. Dette kan have en negativ indvirkning på deres beskæftigelsesegnethed og kan også hæmme investeringerne. Der er taget skridt til at nedbringe skattekilen (herunder en nedsættelse på ét procentpoint af den faste sats for personlig indkomstskat og en forhøjelse af skattefradraget for lavtlønnede familier med to børn). Foranstaltningerne er imidlertid ikke tilstrækkeligt målrettede til at have en væsentlig effekt for lavtlønnede. Der er potentiale for at flytte beskatningen væk fra arbejde til områder, hvor den er mindre skadelig for væksten. Der er truffet adskillige foranstaltninger for at forbedre efterlevelsen af skattereglerne og begrænse overholdelsesomkostningerne, men sidstnævnte er fortsat høje. Trods forbedringer i de seneste år er skatteopkrævningen i Ungarn endnu ikke tilstrækkeligt effektiv. Den ungarske regering har varslet en større institutionel reform i 2016, som skal øge effektiviteten i skatteadministrationen.

               (9)Der er sket begrænsede fremskridt med hensyn til at fremme konkurrencen og gennemsigtigheden i offentlige indkøb (f.eks. ved at vedtage en ny lov om offentlige indkøb, hvis overensstemmelse med EU-retten endnu ikke er vurderet), mens uforudsigelige ændringer af reglerne samt administrative byrder hæmmer det private erhvervsliv og investeringerne. Det store antal udbud med forhandling uden offentliggørelse og tildeling af kontrakter på grundlag af et enkelt bud viser, at konkurrencen inden for offentlige indkøb fortsat er ringe. Der er endnu ikke lagt en helhedsstrategi for offentlige e-indkøb, der tager sigte på at forbedre effektiviteten og gennemsigtigheden, og risikoen for korruption er fortsat høj. Der er behov for ændringer, for at det nye nationale handlingsprogram til bekæmpelse af korruption for 2015-2018 kan få større virkning i forebyggelsen af korruption i offentlige institutioner og anvendelsen af afskrækkende sanktioner. Regeringen har ikke fornyet sit tidligere tilsagn om at revidere loven om whistleblowere fra 2013, der ikke yder tilstrækkelig beskyttelse mod repressalier. Det nationale handlingsprograms plan om at revidere ordningen for angivelse af aktiver er ikke ambitiøst nok, og nye lovændringer, der blev vedtaget i 2015, har indført en række yderligere begrænsninger for offentlighedens adgang til oplysninger. Regeringen har taget skridt til at mindske den administrative byrde, men Ungarns restriktive regler inden for servicesektoren og ustabile lovrammer er fortsat et problem for erhvervslivet og skaber usikkerhed for investorerne. Begrænsninger for etablering og drift af virksomheder i detailsektoren udgør væsentlige hindringer for markedsadgang og virksomhedsekspansion. Avancerne i den ungarske detailsektor er den tredjehøjeste i EU og har været støt stigende i de seneste ti år, mens indikatoren for allokeringseffektivitet er blandt de laveste i EU.

               (10)Den seneste udvikling på arbejdsmarkedet i Ungarn er gunstig, og arbejdsløsheden er faldet til niveauet fra før krisen. Beskæftigelsen i den private sektor er på vej op igen, men den offentlige beskæftigelsesordning har også bidraget til at nedbringe arbejdsløsheden. Ordningen er den vigtigste aktive arbejdsmarkedspolitik i Ungarn. Udgifterne hertil er mere end firedoblet i løbet af de sidste fem år. Imidlertid synes ordningen ikke i tilstrækkelig grad at forbedre reintegrationen af deltagerne i det åbne arbejdsmarked. I første halvdel af 2015 lå andelen af deltagere, for hvem det lykkedes at få et job på det åbne arbejdsmarked, på 13,1 %, men ca. 60 % af de deltagere, der forlod ordningen i denne periode, vendte tilbage til den inden for et halvt år. Der er således en betydelig risiko for, at deltagerne låses fast i ordningen, navnlig lavtuddannede arbejdstagere og personer i ugunstigt stillede områder. Selv om ordningen er rettet mod langtidsledige, lavtuddannede og ledige, der bor i ugunstigt stillede områder, havde 47 % af deltagerne i 2015 en uddannelse på sekundær- eller tertiærtrinnet. Andelen af arbejdsløse, der deltager i offentlige beskæftigelsesordninger, er også stor i amter med velfungerende arbejdsmarkeder. Den nylige reform af den offentlige arbejdsformidling vil sandsynligvis gøre den mindre effektiv. Den administrative kompleksitet i de nuværende forvaltningsordninger — ansvaret for den offentlige arbejdsformidling er fordelt mellem fire ministerier — kan i høj grad vanskeliggøre en effektiv styring og øget resultatorientering. Den maksimale varighed af arbejdsløshedsunderstøttelsen (tre måneder) er den laveste i EU og væsentlig kortere end den gennemsnitlige tid, der er nødvendig for at finde et job. Fattigdomsindikatorerne viser tegn på bedring, men de ligger stadig højt, navnlig blandt de dårligst stillede, især romaer og børn. De sociale ydelsers dækning og tilstrækkelighed er fortsat et ømt punkt, og de seneste reformer kan yderligere begrænse adgangen til en række ydelser.

               (11)De ungarske skoleelevers gennemsnitlige resultater hvad angår grundlæggende færdigheder lå i 2012 under EU-gennemsnittet ifølge PISA-undersøgelsen (OECD's program for international elevevaluering), og andelen af elever med ringe færdigheder steg mellem 2009 og 2012. Ungarn er et af de lande i EU, hvor den socioøkonomiske baggrund og skolens beliggenhed har størst indflydelse på uddannelsesresultaterne. Selektiviteten i uddannelsessystemet øger præstationsforskellene mellem elever fra forskellige skoletyper, og med tiden vokser kløften. Manglen på lige adgang til almen uddannelse af høj kvalitet er særlig kritisk for romaer. Bortset fra førskoleundervisning, hvor der er sket en betydelig forbedring i de seneste år, er der stadig store forskelle i gennemførelsesprocenten mellem romaer og ikke-romaer på alle andre uddannelsesniveauer, dvs. på primær-, sekundær- og tertiærtrinnet. Skolefrafaldet stadig højt blandt romaer. Ungarn har indført en række foranstaltninger for at gribe problemet med dårlige skoleresultater mere effektivt an. Der savnes dog vigtige nærmere oplysninger om gennemførelsen af disse foranstaltninger, hvilket gør det vanskeligt at vurdere deres potentielle virkning. En systemisk tilgang til fremme af inklusiv almen uddannelse er endnu ikke er udviklet. Den bebudede gennemførelsesplan for strategien til bekæmpelse af skolefrafald er endnu ikke offentliggjort. Overgangen mellem forskellige former for uddannelse og forskellige uddannelsestrin er fortsat et problem, og nylige reformer inden for de erhvervsrettede uddannelser kan yderligere vanskeliggøre overgangen.

               (12)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Ungarns økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Ungarn i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Ungarn, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 - 3 nedenfor.

               (13)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Ungarns konvergensprogram, og dets holdning
                  10
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               HENSTILLER, at Ungarn i 2016 og 2017 træffer foranstaltninger med henblik på:

               1.I lyset af den høje risiko for en betydelig afvigelse at træffe de nødvendige strukturelle foranstaltninger for at opnå en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,3 % af BNP i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 og på 0,6 % af BNP i 2017, medmindre den mellemfristede budgetmålsætning nås med en lavere indsats.

               2.Yderligere at nedsætte de sektorspecifikke skatter og reducere skattekilen for lavtlønnede. At styrke gennemsigtigheden og konkurrencen inden for offentlige indkøb ved hjælp af offentlige e-indkøb, øget offentliggørelse af udbud og en yderligere forbedring af rammerne for korruptionsbekæmpelse. At forbedre de reguleringsmæssige rammer for servicesektoren og detailsektoren ved at lempe restriktive regler og sikre forudsigelighed.

               3.At lette overgangen fra den offentlige beskæftigelsesordning til det primære arbejdsmarked og styrke andre aktive arbejdsmarkedspolitikker. At forbedre de sociale ydelsers og arbejdsløshedsunderstøttelsens dækning og tilstrækkelighed. At træffe foranstaltninger til at forbedre uddannelsesresultaterne og øge deltagelsen af dårligt stillede grupper, navnlig romaer, i inklusiv almen uddannelse.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 337 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 og P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2016) 85 final.

                     (7)
                  COM(2016) 95 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Den strukturelle saldo genberegnet af Kommissionen på grundlag af oplysningerne i konvergensprogrammet efter en metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (10)
                  I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 22.5.2017
            COM(2017) 519 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Østrigs nationale reformprogram for 2017og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2017

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Østrigs nationale reformprogram for 2017

                  og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2017

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  4
               , som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  5
               , hvori Østrig ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 21. marts blev den vedtaget af Rådet
                  6
               .

               (2)Da Østrig har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Østrig sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet, som er afspejlet i henstilling 1 nedenfor.

               (3)Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Østrig
                  7
                2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Østrigs fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Østrigs nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 21. april 2017 forelagde Østrig sit nationale reformprogram for 2017 og den 2. maj 2017 forelagde Østrig sit stabilitetsprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i medlemsstaternes programmer under de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til lovgivningen vedrørende ESI-fondene
                  8
                kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante landespecifikke henstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og ændre sine relevante programmer under ESI-fondene. Kommissionen har udarbejdet nærmere retningslinjer for anvendelsen af disse bestemmelser
                  9
               .

               (6)Østrig er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. I sit stabilitetsprogram for 2017 forventer regeringen en forbedring af det samlede underskud til 1,0 % af BNP i 2017 og til 0,3 % af BNP i 2021. Den mellemfristede budgetmålsætning — et strukturelt underskud på 0,45 % af BNP indtil 2016 og 0,5 % af BNP derefter — forventes opfyldt i 2019. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde gradvist til 71,0 % i 2021 fra 84,6 % i 2016. Det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for budgetfremskrivningerne, er positivt, og regner med kraftig vækst i investeringer og eksport i 2017 og 2018.

               (7)I stabilitetsprogrammet angives det, at den budgetmæssige virkning af den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge og sikkerhedsrelaterede tiltag er betydelige, og der gives tilstrækkelig dokumentation for omfanget og arten af de ekstraudgifter, der budgetteres med. Kommissionens tal viser, at de berettigede ekstraudgifter i 2016 beløb sig til 0,25 % af BNP til den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge og 0,04 % af BNP til sikkerhedsrelaterede tiltag. Udgifterne til de sikkerhedsrelaterede tiltag forventes på nuværende tidspunkt at nå op på 0,01 % af BNP mere i 2017 end i 2016. I henhold til bestemmelserne i artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 kan der tages hensyn til disse yderligere udgifter, idet tilstrømningen af flygtninge og den alvorlige terrortrussel er usædvanlige begivenheder, deres virkninger for Østrigs offentlige finanser er betydelige og de offentlige finansers holdbarhed bringes ikke i fare ved en sådan afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Derfor er den krævede tilpasning hen imod den mellemfristede budgetmålsætning for 2016 reduceret for at tage højde for ekstra flygtningerelaterede- og sikkerhedsrelaterede udgifter. For så vidt angår 2017 vil der i foråret 2018 blive foretaget en endelig vurdering, herunder af de beløb, der kan komme i betragtning, på grundlag af de oplysninger, som de østrigske myndigheder har givet.

               (8)Rådet henstillede den 12. juli 2016, at Østrig begrænser afvigelsen fra den mellemfristede budgetmålsætning til den godtgørelse, der er knyttet til de budgetmæssige konsekvenser af den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge,
                  10
                og derved opnår en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,3 % af BNP i 2017, medmindre den mellemfristede budgetmålsætning kan opfyldes med en mindre indsats. På baggrund af Kommissionens forårsprognose 2017 er det nødvendigt, at den strukturelle saldo forbliver stabil i 2017 under hensyntagen til de afvigelser, der blev tilladt. Kommissionens prognose peger på, at der er risiko for en vis afvigelse fra dette krav i 2017. På baggrund af Kommissionens forårsprognose 2017 bør Østrig i 2018 sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter
                  11
                ikke overstiger 2,2 %, hvilket svarer til en forbedring af den strukturelle saldo på 0,3 % af BNP
                  12
               . Med en uændret politik risikerer Østrig en vis afvigelse fra dette krav i 2018. Østrig forventes samtidig at overholde gældskriteriet i 2017 og 2018. Rådet er af den generelle opfattelse, at Østrig skal være parat til at træffe yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2017 og 2018.

               (9)Udgifterne til pensioner og sundhed udgør en mellemhøj risiko for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang og lang sigt som følge af en hurtigt aldrende befolkning. Østrigs offentlige udgifter til pensioner er relativt høje sammenlignet med resten af Europa og forventes at stige med 0,5 procentpoint af BNP frem mod 2060. Til sammenligning forventes de gennemsnitlige udgifter til dette område på EU-plan at falde med 0,2 procentpoint af BNP i den samme periode. Den faktiske pensionsalder, som fortsat er lav trods nylige reformer, er en af hovedårsagerne til de højere udgifter til pensioner. Den er på nuværende tidspunkt 60 år og 3 måneder, hvilket er betydeligt under EU-gennemsnittet på 63 år og 6 måneder for mænd og 62 år og 6 måneder for kvinder (2014). Derudover er den lovbestemte pensionsalder for kvinder på 60 år blandt de laveste i EU, og der påbegyndes først en harmonisering med pensionsalderen for mænd i 2024. En sammenkædning af den lovbestemte pensionsalder med den forventede levealder ville bidrage til at sikre pensionsystemets bæredygtighed i en situation med aldrende befolkning, bl.a. ved at medvirke til at hæve den faktiske pensionsalder.

               (10)På sundhedsområdet forventes de offentlige udgifter at stige betydeligt på mellemlang og lang sigt fra et allerede højt niveau, nemlig med 1,3 procentpoint af BNP frem mod 2060 sammenlignet med EU-gennemsnittet på 0,9 procentpoint. Hovedårsagen til de høje udgifter på sundhedsområdet er den store hospitalssektor, mens den billigere ambulante behandling er underudnyttet. Hospitalsudgifternes andel af de samlede udgifter på sundhedsområdet er blandt de højeste i EU. De seneste initiativer med henblik på at styrke ydelsen af primær pleje skal derfor gennemføres til fulde, herunder ved at understøtte nye finansielle aftaler mellem udbyderne af sundhedsydelser og sociale kasser og fonde. Derudover gør Østrigs hospitalssektor ikke tilstrækkeligt brug af effektive offentlige udbud, så som EU-licitation (0,23 % af BNP sammenlignet med EU-gennemsnittet på 0,62 %), samlede indkøb og ikkeprismæssige tildelingskriterier.

               (11)Loven om finansiel udligning fra 2017 har bidraget til at forenkle de finansielle forbindelser mellem de forskellige forvaltningsniveauer i Østrig. Alligevel er den finansielle ramme i Østrig stadig alt for kompleks med hensyn til kompetencer og finansieringsordninger, og den lider stadig under et skævt forhold mellem begrænsede beføjelser til at opkræve skatter og udgiftsansvar hos de lokale myndigheder og delstatsregeringer.

               (12)Selvom skattereformen fra 2016 mindskede skattekilen fra 49,5 % til 46,7 %, er den fortsat relativt høj sammenlignet med EU-gennemsnittet på 40,6 % (tallene gælder for en enlig person med en gennemsnitlig indkomst og uden børn). På grund af manglende indeksregulering af skatteskalaen efter inflationen vil skattekilen igen gradvist stige som en konsekvens af finanspolitikkens væksthæmmende effekt hvert år. I modsætning hertil underudnyttes mere vækstfremmende indtægtskilder, såsom løbende boligbeskatning, hovedsagligt fordi skattegrundlaget er forældet. Østrigs indtægter fra løbende boligbeskatning er meget lave og beløb sig i 2014 til 0,2 % af BNP sammenlignet med EU-gennemsnittet på 1,6 % af BNP. På samme måde er den implicitte skat på energi i Østrig relativt lav, hvilket peger i retning af et uudnyttet potentiale for miljøbeskatning, som også omfatter positive adfærdsincitamenter.

               (13)Selvom arbejdsmarkedet klarer sig bedre i Østrig end i de fleste andre EU-lande, er der fortsat udfordringer. Navnlig potentialet for kvindernes deltagelse på arbejdsmarkedet er underudnyttet, hvilket afspejles i den store kønsbetingede lønforskel, som bl.a. er et resultat en høj andel af deltidsbeskæftigelse. I 2015 var den kønsbetingede lønforskel på 21,7 % sammenlignet med EU-gennemsnittet på 16,3 %. Den høje og overgennemsnitlige andel af kvinder, som arbejder på deltid, skyldes i stort omfang omsorgsforpligtelser overfor børn og ældre. Antallet af pladser til pasning af småbørn under 3 år var med 25,5 % i 2015 stadig betydeligt under Barcelonamålet på 33 %.

               (14)Østrig har allerede overgået sine nationale Europa 2020-mål for uddannelse. Uddannelsesresultaterne afhænger dog i betragtelig grad af den socioøkonomiske baggrund, hvilket bekræftes af 2015-resultaterne af OECD's PISA-undersøgelse. Derudover er uddannelsesresultaterne for elever med migrantbaggrund betydeligt ringere end for andre elever. I 2015 var sandsynligheden for, at elever født i udlandet forlod skolen, inden de havde færdiggjort en ungdomsuddannelse, tre gange større end for elever født i Østrig. Integrationsudfordringen berører også østrigskfødte børn af migranter. Derudover har Østrig udfordringer med at integrere et stort antal asylansøgere og flygtninge i sit uddannelsessystem.

               (15)Udviklingen i banksektoren peger i retning af en stabil men langsom bedring. Kapitaliseringen af de østrigske banker er fortsat lavere, end det er tilfældet for tilsvarende banker i EU, og deres evne til at generere overskud på hjemmemarkedet har været under pres. For så vidt angår internationale aktiviteter er rentabiliteten og kvaliteten af aktiverne yderligere forbedret på flere markeder i Central-, Øst- og Sydøsteuropa, men der er fortsat svage punkter. Samtidig understreger stigningen i ejendomspriserne og genopblomstringen af realkreditlån vigtigheden af makroprudentielle foranstaltninger.

               (16)Investeringsvæksten kom igen i Østrig i 2016, men investeringer fra små og mellemstore virksomheder og i servicesektoren udviste fortsat svagheder. Østrig har anerkendt den rolle, som virksomhedsskabelse og virksomhedsvækst spiller for nye investeringer (dvs. ud over erstatningsinvesteringer) og for den dertil knyttede jobskabelse. Østrig har derfor sat sig selv ambitiøse mål om at fremme digital omstilling samt at tackle sin traditionelt lave grad af virksomhedsskabelse (7,4 % sammenlignet med EU-gennemsnittet på 10,8 %) og virksomhedsvækst (andel af virksomheder med høj vækst på 7,3 % sammenlignet med EU-gennemsnittet på 9,2 %). Der er allerede annonceret specifikke tiltag, som kombinerer mindskelse af investeringsbarrierer med forbedrede rammevilkår for finansiering med egenkapital, fremme af iværksætteri og skattemæssige incitamenter.

               (17)Der er fortsat høje reguleringsmæssige barrierer i sektoren for tjenesteydelser til virksomheder og lovregulerede erhverv, hvor begrænsningsniveauet er højere end EU-gennemsnittet, navnlig for arkitekter og ingeniører. Derudover er virksomhedsudskiftningsraten for disse erhverv samt for advokater, revisorer/skatterådgivere, patentagenter, ejendomsmæglere og turistguider væsentlig lavere end EU-gennemsnittet, hvilket lader til at pege i retning af relativt begrænset dynamik og konkurrence inden for professionelle tjenesteydelser i Østrig. Disse barrierer omfatter bl.a. 1) krav til ejerskab og selskabsform for arkitekter, ingeniører og patentagenter, 2) tværfaglige restriktioner for arkitekter og ingeniører samt 3) særligt brede områder med aktiviteter, der er forbeholdt bestemte faggrupper, for arkitekter, ingeniører og turistguider. Mindskelsen af sådanne barrierer kunne skabe mere intensiv konkurrence og dermed føre til, at flere virksomheder går ind på markedet, og have en positiv virkning for forbrugerne i form af lavere priser. Som en del af en pakke med tiltag til at tackle barrierer på markedet for tjenesteydelser
                  13
                blev der i januar 2017 i en meddelelse fra Kommissionen fremsat henstillinger med det formål at løse dette problem.

               (18)Østrig har gjort betydelige fremskridt med hensyn til at modtage asylansøgere og integrere flygtninge og andre migranter. Alligevel er der fortsat en udfordring med at integrere personer med migrantbaggrund, navnlig kvinder født uden for EU og jobsøgende flygtninge, på arbejdsmarkedet.

               (19)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Østrigs økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Østrig i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Østrig, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (20)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet, og dets holdning
                  14
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               HENSTILLER, at Østrig i 2017 og 2018 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Tilstræbe at føre en finanspolitik, der er i overensstemmelse med den præventive del af stabilitets- og vækstpagten, hvilket omfatter opnåelse af landets mellemfristede budgetmålsætning i 2018 under hensyntagen til de afvigelser, der blev tilladt i forbindelse med de ekstraordinære begivenheder. Sikre sundheds- og pensionssystemets bæredygtighed. Rationalisere og strømline kompetencer på tværs af de forskellige forvaltningsniveauer og tilpasse deres finansielle og udgiftsmæssige forpligtelser.

               2.Forbedre kvinders arbejdsmarkedsresultater, bl.a. ved at sørge for plejetjenester på heltidsbasis. Forbedre uddannelsesresultaterne for dårligt stillede unge, navnlig dem med migrantbaggrund. Fremme investeringer i servicesektoren ved at mindske administrative og lovgivningsmæssige barrierer, lette adgangen til markedet og fremme virksomhedsvækst.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 519 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 og P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01

                     (7)
                  SWD(2017) 85 final.

                     (8)
                  Artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) Nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (9)

                        COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Østrig kan indtil 2017 og 2018 afvige fra sin mellemfristede budgetmålsætning med de yderligere virkninger for budgettet, som er forbundet med den exceptionelle tilstrømning af flygtninge og de ekstraordinære sikkerhedsforanstaltninger i henholdsvis 2015 og 2016, idet midlertidige afvigelser fremføres i hvert tilfælde for en samlet periode på tre år.

                     (11)
                  De offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af Unionsmidler, og ikke-diskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.

                     (12)
                  For Østrig tager tilpasningskravet i 2018 hensyn til de afvigelser, der blev tilladt for 2016 i forbindelse med de ekstraordinære begivenheder, idet midlertidige afvigelser fremføres i en periode på tre år.

                     (13)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (14)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.