               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 502 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Bulgariens nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Bulgariens nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Bulgarien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Bulgarien
                  3
                2019 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Bulgariens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Bulgariens nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 27. februar 2019
                  4
               . Kommissionen konkluderede af sin analyse, at Bulgarien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Sårbarhederne i den finansielle sektor ledsages navnlig af en høj gældsætning og store misligholdte lån i virksomhederne. Mens der er gjort fremskridt med hensyn til at tackle kilderne til ubalancerne, er det af afgørende betydning, at de seneste reformer af tilsynet med og forvaltningen af banksektoren og andre finansielle sektorer gennemføres fuldt ud.

               (3)Den 24. april 2019 fremlagde Bulgarien sit nationale reformprogram for 2019 og sit konvergensprogram for 2019. For at tage de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer i betragtning er de blevet vurderet sammen.

               (4)De relevante landespecifikke henstillinger er taget i betragtning ved programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (5)Bulgarien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Ifølge konvergensprogrammet for 2019 sigter regeringen med udgangspunkt i et overskud på den offentlige saldo på 2 % af BNP i 2018 mod et underskud på 0,3 % af BNP i 2019, et overskud på 0,4 % af BNP i 2020, 0,2 % i 2021 og 0,1 % i 2022. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  7
                vil den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 1 % af BNP fortsat være mere end opfyldt gennem hele programperioden. Ifølge konvergensprogrammet for 2019 ventes den offentlige gældskvote at falde gradvist fra 22,6 % af BNP i 2018 til 16,7 % i 2022. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for de pågældende budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 forventes den strukturelle saldo at opvise et overskud på 0,7 % af BNP i 2019 og 0,6 % af BNP i 2020, hvilket er over den mellemfristede budgetmålsætning. Rådet er af den generelle opfattelse, at Bulgarien forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2019 og 2020.

               (6)Der kan konstateres fremskridt hvad angår skatteindtægter og overholdelse af skattelovgivningen, og der er taget en række initiativer. Skatteopkrævningen lader dog ikke til at blive bedre i samme tempo alle steder. Dette er navnlig tilfældet for arbejdsrelaterede skatter og sociale bidrag samt nogle former for punktafgifter. Der er også dokumentation for, at sort arbejde og ulovlig handel med brændstoffer fortsat udgør en udfordring. En fortsættelse af indsatsen for at forbedre skatteopkrævningen og flere målrettede foranstaltninger med henblik på at håndtere udfordringerne på specifikke områder er af afgørende betydning for bestræbelserne på at mindske den stadig store sorte økonomi yderligere.

               (7)Regeringen har taget skridt til at forbedre effektiviteten hvad angår udnyttelsen af de offentlige udgifter. Verdensbanken har udarbejdet en udgiftsoversigt, som dækker en række offentlige institutioner (ministerier og kommuner), og to pilotundersøgelser vedrørende politiarbejde og brandslukning og spildevand samt lavet en manual for fremtidige vurderinger fra regeringens side. I den mellemfristede finanspolitiske strategi fra 2018 indførte regeringen en række nye resultatindikatorer med henblik på at vurdere udgifternes indvirkning på de forskellige politikområder over tid og oplyse evalueringen og planlægningen af budgettet. Opfølgningen på disse initiativer forventes at øge kvaliteten, effektiviteten og gennemsigtigheden af de offentlige udgifter og dermed kvantiteten og kvaliteten af de offentlige goder.

               (8)Statsejede virksomheder lider under svag virksomhedsledelse, hvilket også i vid udstrækning afspejles i deres økonomiske resultater. En reform af den retlige ramme for ledelsen af statsejede virksomheder er i gang i samarbejde med OECD og med støtte fra Europa-Kommissionens strukturreformtjeneste. Reformen har til formål at afhjælpe de nuværende svagheder ved at tilpasse den nationale lovgivning til OECD's retningslinjer for ledelse af statsejede virksomheder. Vedtagelse og effektiv gennemførelse af rammen vil sikre kontinuiteten og have afgørende betydning for reformens succes.

               (9)På grundlag af gunstige makroøkonomiske forhold er bankernes kapital- og likviditetsgrader generelt blevet forbedret. Samtidig er antallet af misligholdte lån til ikke-finansielle virksomheder faldet, selv om det fortsat er højt. Selv om det sekundære marked for misligholdte lån er blevet mere dynamisk, er der ikke truffet specifikke politiske foranstaltninger for at opnå dette. De opfølgende foranstaltninger på grundlag af undersøgelserne af den finansielle sektor har styrket banksektoren, men der er stadig visse sårbarheder. Nye lovgivningsmæssige initiativer i 2018 omfattede reglerne for store eksponeringer og identificering af forbundne kunder, en forøgelse af den kontracykliske kapitalbuffersats og indførelsen af makroprudentielle værktøjer til låntagerbaserede foranstaltninger. Opfølgning på lovgivningsinitiativer vedrørende eksponeringer i forbindelse med nærtstående parter og en løbende tilsynsindsats med henblik på at begrænse lån til nærtstående parter og straffe overtrædelser af bestemmelserne om sikkerhedsstillelse er afgørende for at understøtte god forretningspraksis. Forbedring af regelsættet for bankafvikling er endnu en planlagt foranstaltning, som vil bidrage til at gøre den finansielle sektor mere modstandsdygtig.

               (10)En gennemførelse af insolvensreformen kan være med til at nedbringe den høje gæld i den private sektor og den stadig høje andel af misligholdte lån. Visse manglende elementer reducerer effektiviteten af insolvensreglerne, hvilket resulterer i langsomme og dyre insolvensbehandlinger. Samtidig forhindrer manglen på passende overvågningsværktøjer en ordentlig analyse af aktuelle og nye procedurer forud for og i forbindelse med insolvens og gør det umuligt at identificere flaskehalse og konkrete svage punkter. I oktober 2018 anmodede Bulgarien om bistand fra Kommissionens strukturreformtjeneste for at hjælpe landet med at fremskynde reformen af insolvensreglerne. Dette projekt identificerer huller i insolvensreglerne og omfatter udarbejdelsen af en køreplan for håndteringen heraf. Det er vigtigt at fastholde reformtempoet og gennemføre den kommende køreplan.

               (11)Bulgarien har vedtaget lovændringer i 2018 og arbejder i retning af en korrekt gennemførelse af direktiv (EU) 2015/849 (det fjerde hvidvaskdirektiv). Der bør lægges vægt på en effektiv gennemførelse af disse foranstaltninger. Myndighederne har stadig ikke færdiggjort og indberettet den nationale risikovurdering, som er en hjørnesten i bestræbelserne på at udforme nationale politikker, der er tilstrækkelige til at bekæmpe hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Derudover tyder den seneste udvikling i banksektoren på, at der er behov for at styrke det nationale tilsyn med internationale finansielle transaktioner og sikre en effektiv håndhævelse af rammerne for bekæmpelse af hvidvask af penge. Der er behov for en bedre håndtering af risikoen for korruption, fordi det er en prædikatforbrydelse for hvidvask af penge. De bulgarske myndigheder er nødt til at vise konkrete resultater og udarbejde en resultatliste, som bekræftes af endelige afgørelser i sager om korruption på højt plan. Anvendelsen af finansiel efterforskning og finansiel profilering er begrænset.

               (12)Der gennemføres reformer af tilsynet med finansielle institutioner, som ikke er banker. Finanstilsynskommissionen vedtog i samarbejde med Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger i september 2017 en handlingsplan for en reform af tilsynet med finansielle institutioner, som ikke er banker. En fuldstændig og rettidig gennemførelse og håndhævelse af handlingsplanen, som stadig er i gang, vil bidrage til et passende tilsyn med den finansielle sektor uden for bankerne. Der er gennemført ændringer af sekundær lovgivning, hvilket har til formål at forbedre værdiansættelsesreglerne og anvendelsen af dem. Effektiv gennemførelse og håndhævelse af disse regler vil gøre noget ved de resterende problemer med værdiansættelse, som tidligere er konstateret. Endelig er koncerntilsynet fortsat en udfordring med hensyn til at sikre et tilstrækkeligt tilsyn med risikobaseret forsikring.

               (13)Der er visse sårbarheder i bilforsikringssektoren. Veldefinerede regler om kompensation vil fremme en mere ensartet tilgang blandt dommere, når de træffer afgørelse i de enkelte sager. På længere sigt vil en sådan metode bidrage til at reducere udgifter, ustabilitet og forsikringsrisiko i branchen for ansvarsforsikring for motorkøretøjer. Sektorens bæredygtighed vil også kunne drage nytte af bedre prissætning, som tager hensyn til kundens kørselshistorik. Finanstilsynskommissionen har foreslået en bonus-malus-ordning, som i øjeblikket er genstand for en bred offentlig debat, hvis resultat er usikkert. Endelig har kontoret for grønne korts likviditet givet anledning til betydelige betænkeligheder, hovedsagligt på grund af to bulgarske forsikringsselskabers manglende betaling af påkrav. Hele systemets troværdighed og effektivitet afhænger af, at alle medlemmer nøje overholder deres forpligtelser.

               (14)Infrastrukturen lider under store investeringsmangler. Transportinfrastrukturens dækning og kvalitet er forbedret, men ligger fortsat under EU-gennemsnittet. Det transeuropæiske transportnet i Bulgarien er stadig ufuldstændigt. Desuden er drivhusgasemissionerne fra vejtransport steget kraftigt i de seneste fem år. Der er behov for yderligere udvikling af dele af jernbane- og vejnettet samt af de respektive europæiske systemer til styring af jernbanetrafikken og intelligente transportsystemer. Bulgarien har lav tilslutnings- og behandlingsgrad med hensyn til byspildevand, høje luftforureningsniveauer og deponeringskvoter for kommunalt affald og en genanvendelsesprocent, der ligger væsentligt under EU-gennemsnittet. Der er behov for investeringer til fremme af bæredygtig vandforvaltning, ressourceeffektivitet og overgangen til en cirkulær økonomi. Derudover er investeringsbehovet inden for energi samt afbødning af og tilpasning til klimaændringerne betydeligt. Økonomiens høje energiintensitet og de langsomme fremskridt i retning af at opfylde energieffektivitetsmålene, navnlig i byggesektoren, hæmmer de bulgarske virksomheders produktivitet og konkurrenceevne. Det er derfor nødvendigt at øge indsatsen for at sikre, at der opnås betydelige energibesparelser ved hjælp af målrettede investeringer i industri-, transport- og byggesektoren. Øgede investeringer i ren energiinfrastruktur (såsom rene og kulstoffattige kraftværker, energisammenkobling og intelligente net) i overensstemmelse med prioriteterne i Bulgariens udkast til en national klima- og energiplan vil yderligere bidrage til at forbedre økonomiens konkurrenceevne og borgernes livskvalitet.

               (15)På trods af en stigning i det offentlige forskningsbudget i 2018 er udgifterne til forskning og udvikling fortsat meget lave i både den private og den offentlige sektor. Investeringer i privat forskning og udvikling domineres af store multinationale virksomheder og er koncentreret i hovedstadsregionen. Det lave tempo med hensyn til gennemførelsen af reformer og den høje grad af fragmentering i forsknings-, udviklings- og innovationssystemet begrænser det bidrag, som investeringerne i forskning og udvikling giver til produktivitet og vækst. Hovedparten af universiteterne og forskningsinstitutterne klarer sig fortsat dårligt med hensyn til videnskabelig forskning af høj kvalitet. Forbindelserne mellem videnskaben og erhvervslivet er fortsat meget begrænsede, og tilgængeligheden af menneskelig kapital i forsknings- og udviklingssystemet giver anledning til stor bekymring. Klynger og deres potentiale i Bulgarien er underudviklede, idet de ofte mangler en kritisk masse. Yderligere reformer kombineret med effektiv styring og mere effektive offentlige investeringer kan maksimere indvirkningen på produktiviteten og forbedre økonomiens konkurrenceevne. Derudover er øget digitalisering af virksomhederne og indførelse af nye forretningsmodeller afgørende for landets produktivitet.

               (16)Reformerne af den offentlige forvaltning og e-forvaltning går fortsat langsomt og fører ikke til tilstrækkelige forbedringer, og erhvervsklimaet er fortsat dårligt. Der er vedtaget en række reformer, men den praktiske gennemførelse af dem halter bagefter. Institutionelle mangler, lovgivningsmæssig usikkerhed, korruption og utilstrækkelig arbejdskraft udgør fortsat de vigtigste hindringer for investeringer. Styringen i den offentlige sektor kunne drage nytte af mere gennemsigtighed, tydeligere regler og et mere langsigtet perspektiv. Manglerne er også tydelige inden for produktprøvning og produktsikkerhed på grund af begrænsede finansielle og menneskelige ressourcer. Selv om langt størstedelen af foranstaltningerne i den nationale indkøbsstrategi er blevet vedtaget, kræver gennemførelsen af dem løbende overvågning, kontrol og vurdering. Den hyppige anvendelse af kontrakt uden forudgående udbud og det store antal af udbud, hvor der kun modtages ét enkelt bud, udgør en trussel mod systemets gennemsigtighed og effektivitet. Den administrative kapacitet i sektoren for offentlige indkøb er en løbende udfordring lige som professionaliseringen af offentlige købere og samlede indkøb. Den væsentlige forsinkelse i anvendelsen af elektroniske udbud forhindrer yderligere forbedring af gennemsigtigheden og effektiviteten i forbindelse med offentlige indkøbsprocesser.

               (17)Forholdene på arbejdsmarkedet er blevet bedre, men der er stadig udfordringer. Beskæftigelsesfrekvensen har nået det højeste niveau, siden Bulgarien tiltrådte EU, og arbejdsløshedsprocenten ligger under EU-gennemsnittet. På trods af denne positive udvikling har visse grupper såsom lavtuddannede, unge, romaer og handicappede stadig svært ved at finde arbejde. Der gennemføres særlige foranstaltninger med henblik på at understøtte de langtidsledige, som udgjorde 3 % af den erhvervsaktive befolkning i 2018. En kombination af effektive og vedvarende opsøgende foranstaltninger, aktive arbejdsmarkedspolitikker og integrerede beskæftigelsesmæssige og sociale tjenester kan forbedre de dårligt stillede gruppers beskæftigelsesegnethed og muligheder for at finde arbejde.

               (18)Bulgariens stigende mangel på kvalificeret arbejdskraft retfærdiggør betydelige investeringer. Unge mennesker var måske mere beskæftigelsesegnede, hvis kvaliteten og effektiviteten af praktikophold og lærepladser blev forbedret. Derudover er den voksne befolknings deltagelse i opkvalificering og omskoling meget lav. På trods af foranstaltninger, der er iværksat for at fremme udviklingen af digitale færdigheder, er færdighedsniveauet for grundlæggende digitale færdigheder i Bulgarien fortsat blandt de laveste i EU (29 % af befolkningen har grundlæggende digitale færdigheder sammenlignet med EU-gennemsnittet på 57 %).

               (19)Til trods for ratificeringen af Den Internationale Arbejdsorganisations konvention vedrørende fastsættelse af mindsteløn og adskillige forhandlingsrunder i 2018 ser arbejdsgivere og fagforeninger stadig forskelligt på de kriterier, der skal anvendes ved fastsættelsen af mindstelønnen. Der er mulighed for større enighed om en objektiv og gennemsigtig mekanisme for lønfastsættelse. Selv om inddragelsen af arbejdsmarkedets parter i udformningen og gennemførelsen af politikker og reformer synes at være øget, er løbende støtte til en styrket social dialog fortsat nødvendig.

               (20)Uddannelsesresultaterne er stadig ringe og er fortsat kraftigt påvirket af forældrenes socioøkonomiske status. Dette afspejler udfordringer med hensyn til uddannelsessystemets kvalitet og rummelighed. Bulgarien investerer ikke tilstrækkeligt i uddannelse, navnlig inden for førskoleundervisning og almen uddannelse, to områder, som er afgørende for skabelsen af lige muligheder fra en tidlig alder. Deltagelsen i førskoleundervisning og -pleje af høj kvalitet er lav, navnlig for romaer og børn fra andre dårligt stillede grupper. Frafaldet i de små klasser er stadig højt og har negative konsekvenser for den fremtidige beskæftigelsesegnethed og resultaterne på arbejdsmarkedet. Erhvervsuddannelsernes relevans for arbejdsmarkedet og tilgængeligheden af vekseluddannelse er fortsat utilstrækkelig. Selv om en række foranstaltninger er på vej, er der behov for yderligere bestræbelser for at sikre, at færdighederne hos nyuddannede fra videregående uddannelser konsekvent kan afhjælpe mangler på kort og mellemlang sigt. Der er gennemført foranstaltninger med henblik på at efteruddanne lærere og gøre professionen mere attraktiv. Indledende og løbende uddannelsesprogrammer for lærere skal dog styrkes yderligere, og der er stadig behov for at forbedre arbejdsvilkårene for uddannelsespersonale.

               (21)Indkomstuligheden og risikoen for fattigdom eller social eksklusion i Bulgarien er stadig høj. Selv om andelen af personer, der oplever fattigdom eller social eksklusion, falder, lå den i 2018 på 32,8 %, hvilket stadig er langt over gennemsnittet. Det sociale sikringssystem dækker ikke alle i beskæftigelse, og det sociale beskyttelsessystem er utilstrækkeligt til at løse de væsentlige sociale problemer. Dette afspejler det lave sociale udgiftsniveau, de sociale tjenesters ulige fordeling i landet og skattesystemets begrænsede omfordelingsvirkninger. I 2018 havde de rigeste 20 % af befolkningen en indkomst, der var 7,7 gange højere end indkomsten for de fattigste 20 %, hvilket stadig er en af de største forskelle i EU. Til trods for en række foranstaltninger er mindsteindkomsternes tilstrækkelighed og dækning fortsat begrænset, og der mangler stadig en objektiv mekanisme til regelmæssig ajourføring heraf. De sociale tjenester hæmmes af ringe kvalitet og mangel på en integreret tilgang til aktiv inklusion. Der er fortsat uligheder med hensyn til adgang til sociale tjenester, sundhedsydelser og langtidspleje. Dette underminerer tjenesternes mulighed for at yde omfattende støtte til de mest sårbare personer såsom romaer, børn, ældre, handicappede og personer, der bor i landområder. En del af befolkningen har svært ved at få adgang til økonomisk overkommelige boliger. Der er derfor behov for en større indsats for at skabe aktiv inklusion, fremme den socioøkonomiske integration af sårbare grupper, herunder romaer, forbedre adgangen til kvalitetstjenester og gøre noget ved materielle afsavn.

               (22)Sundhedssektoren er stadig kendetegnet ved lave offentlige udgifter. Indbyggerne i Bulgarien har begrænset adgang til sundhedsydelser, hvilket skyldes en uensartet fordeling af begrænsede ressourcer og lav dækning for så vidt angår sundhedsforsikring. Niveauet af egenbetaling er betydeligt, fordi der er behov for at kompensere for de lave offentlige udgifter. Den begrænsede adgang til praktiserende læger begrænser leveringen af primær pleje. Der er en betydelig mangel på sygeplejersker, og antallet af sygeplejersker pr. indbygger er blandt de laveste i EU. Hurtigere og mere effektiv gennemførelse af den nationale sundhedsstrategi vil bidrage til at afhjælpe disse svagheder.

               (23)Kommissionen fortsætter inden for rammerne af samarbejds- og kontrolmekanismen med at overvåge reformen af retsvæsenet og bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet i Bulgarien. Disse områder dækkes derfor ikke af de landespecifikke henstillinger til Bulgarien, men er relevante for udviklingen af et positivt erhvervsklima i landet. I rapporten om samarbejds- og kontrolmekanismen fra november 2018 blev det anført, at Bulgarien har fortsat sine bestræbelser på at reformere retsvæsenet og gøre noget ved manglerne i bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet, men at der er behov for en yderligere indsats på en række områder. Kommissionen forventer at vurdere fremskridtene igen i begyndelsen af efteråret 2019.

               (24)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  8
               . Dette ville gøre det muligt for Bulgarien at optimere anvendelsen af disse midler i relation til de indkredsede sektorer, idet der tages hensyn til regionale forskelle. Det er vigtigt, at landets administrative kapacitet til at forvalte midlerne styrkes, hvis investeringen skal blive en succes.

               (25)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Bulgariens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2019 og det nationale reformprogram for 2019 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Bulgarien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Bulgarien, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (26)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Bulgariens konvergensprogram for 2019 og er af den opfattelse, at Bulgarien ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten.

               (27)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2019 og konvergensprogrammet for 2019. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 2 nedenfor,

               HENSTILLER, at Bulgarien i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.forbedre skatteopkrævningen gennem målrettede foranstaltninger på områder såsom skat på brændstof og arbejde, opgradere forvaltningen af statsejede virksomheder ved at vedtage og gennemføre den kommende lovgivning

               2.sikre stabiliteten i banksektoren ved at styrke tilsynet, fremme passende værdiansættelse af aktiver, herunder sikkerhed i banker, og fremme et velfungerende sekundært marked for misligholdte lån, sikre et effektivt tilsyn med og håndhævelse af lovgivningen om bekæmpelse af hvidvask af penge, styrke den finansielle sektor uden for bankerne gennem effektiv håndhævelse af risikobaseret tilsyn, de nyligt vedtagne retningslinjer for værdiansættelse og koncerntilsyn, gennemføre den kommende køreplan for håndtering af de konstaterede huller i insolvensreglerne, fremme stabiliteten i sektoren for bilforsikring ved at håndtere markedsudfordringerne og de resterende strukturelle svagheder

               3.målrette den investeringsrelaterede økonomiske politik mod forskning og innovation, transport, navnlig bæredygtigheden heraf, vand- affalds- og energiinfrastruktur samt energieffektivitet, idet der tages hensyn til regionale forskelle, og forbedring af erhvervsklimaet

               4.styrke beskæftigelsesegnetheden ved at styrke færdigheder, herunder digitale færdigheder, forbedre uddannelsernes kvalitet, relevans for arbejdsmarkedet og inklusivitet, navnlig for romaer og andre dårligt stillede grupper, adressere social inklusion gennem forbedret adgang til integreret beskæftigelse og sociale tjenester og mere effektiv minimumsindkomststøtte, forbedre adgangen til sundhedstjenester, herunder ved at mindske egenbetalingen og gøre noget ved manglen på sundhedspersonale.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1001 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (8)

                        SWD(2019) 1001 final.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 515 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Litauens nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Litauens stabilitetsprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Litauens nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Litauens stabilitetsprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Litauen ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 21. marts 2019. Den 9. april 2019 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Litauen har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Litauen sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 2 og 3 nedenfor. Navnlig vil investeringsforanstaltninger bidrage til efterlevelse af den anden henstilling vedrørende euroområdet omhandlende understøttelse af investeringer, og uddannelsesforanstaltninger vil bidrage til efterlevelse af den tredje henstilling vedrørende euroområdet omhandlende arbejdsmarkedets funktion.

               (3)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Litauen for 2019
                  2
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Litauens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Litauens nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 10. maj 2019 fremlagde Litauen sit nationale reformprogram for 2019 og den 30. april 2019 sit stabilitetsprogram for 2019. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)De relevante landespecifikke henstillinger er taget i betragtning ved programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  3
                kan Kommissionen, hvor det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  4
               , redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse.

               (6)Litauen er på nuværende tidspunkt underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2019 forventer regeringen at opnå et samlet overskud på 0,4 % af BNP i 2019 og 0,2 % i 2020, før det ifølge fremskrivningerne vil falde yderligere til 0,1 % af BNP i 2021. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  5
                er den mellemfristede budgetmålsætning om et underskud på 1 % af BNP i strukturelle termer mere end opfyldt i hele programperioden. I 2017 fik Litauen tilladelse til en midlertidig afvigelse i forbindelse med gennemførelsen af strukturreformerne. Denne afvigelse fremføres i en periode på tre år. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2019 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 34,2 % af BNP i 2018 til 32,9 % i 2022. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Til gengæld er de foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte overskudsmål fra og med 2020, ikke tilstrækkeligt præciseret. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 forventes den strukturelle saldo at udvise et underskud på 1 % af BNP i 2019 og 0,9 % af BNP i 2020, hvilket er i overensstemmelse med den mellemfristede budgetmålsætning. Samtidig bør udviklingen i udgifterne følges nøje på kort og mellemlang sigt, navnlig i lyset af mulige risici med hensyn til stabiliteten af fremtidige indtægter. Rådet er af den generelle opfattelse, at Litauen ventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2019 og 2020.

               (7)I juni 2018 vedtog regeringen en række love til gennemførelse af en omfattende pakke bestående af seks strukturreformer inden for nøgleområderne uddannelse, sundhed, beskatning, uformel økonomi, pensioner og innovation.

               (8)Litauen har videreført bestræbelserne på at bekæmpe den sorte økonomi og forbedre overholdelsen af skattelovgivningen. Selv om disse foranstaltninger har vist opmuntrende resultater, er den overordnede overholdelse af skattereglerne fortsat lav. Litauen har stadig et af de største momsgab i EU. En endnu bedre overholdelse af skattelovgivningen vil øge indtægterne og gøre skattesystemet mere retfærdigt. Der er ikke truffet foranstaltninger til at udvide skattegrundlaget til at omfatte kilder, der er mindre skadelige for væksten. Miljø- og ejendomsskatterne ligger fortsat under EU-gennemsnittet, og der er ingen planer om ændringer af bilbeskatningen eller vejafgifter for private passagerer.

               (9)Siden 2018 reguleres de offentlige pensioner automatisk med udgangspunkt i lønudviklingen. Dette forventes at reducere de offentlige pensionsudgifter fra 6,9 % af BNP i 2016 til 5,2 % i 2070. Som følge af det forventede fald i beskæftigelsen ventes pensionernes tilstrækkelighed imidlertid at falde, fordi pensionsydelserne ikke vil kunne holde trit med lønstigningerne. Ydelsesandelen, dvs. forholdet mellem den gennemsnitlige pensionsydelse og gennemsnitslønnen, forventes at falde støt fra et niveau, som allerede er et af de laveste i Unionen. I henhold til gældende lovgivning skal regeringen foreslå korrigerende foranstaltninger, når dette forhold falder. På grund af usikkerhed om den nøjagtige beskaffenhed af og tidspunktet for sådanne fremtidige foranstaltninger tages der ikke højde for dem i fremskrivningerne af befolkningsaldringen. De udgør dog en risiko for de offentlige finansers holdbarhed. Hvis den samlede ydelsesandel blev holdt uændret indtil 2070, ville pensionsudgifterne stige til 7 % af BNP i stedet for at falde til 5,2 % som forventet. Der er derfor usikkerhed om, hvordan pensionslovgivningen vil blive anvendt i praksis, og om konsekvenserne heraf for den finanspolitiske holdbarhed og pensionernes tilstrækkelighed over tid.

               (10)Den høje andel af personer, der er i risiko for fattigdom eller social udstødelse, udgør sammen med den store indkomstulighed fortsat betydelige udfordringer for Litauen og mindsker udsigten til en inklusiv økonomisk vækst. Trods fortsat økonomisk vækst er store dele af det litauiske samfund (eksempelvis ældre, personer med handicap, børn, enlige forsørgere og ledige) i udpræget grad i risiko for fattigdom og social udstødelse. Selv om det sociale sikkerhedsnet i Litauen er blevet forbedret i de senere år, er den samlede udligning over skatter og ydelser og udgifterne til social sikring i forhold til BNP fortsat blandt de laveste i EU. Der er blevet iværksat visse indledende tiltag til afhjælpning af den store fattigdom og den høje indkomstulighed, bl.a. indførelsen af et "mindstenødvendighedsforbrug", stigningen i den universelle børneydelse og indekseringen af alderspensionen. Men den vedvarende store fattigdom og høje ulighed viser, at der stadig er langt igen, før landets sociale sikring kommer på højde med EU-gennemsnittet, og at der er behov for investeringer for at bekæmpe social udstødelse. Aktive inklusionsstrategier for sårbare grupper er mere effektive, når de kombinerer en øget tilstrækkelighed af minimumsindkomst- og pensionsordninger samt aktiv arbejdsmarkedspolitik og øget udbud af sociale tjenesteydelser, herunder børnepasning og socialt boligbyggeri.

               (11)Situationen på arbejdsmarkedet er strammet til som følge af væksten i beskæftigelsen, men også på grund af en negativ befolkningsudvikling i form af bl.a. emigration. Investeringer i menneskelig kapital og bedre adgang til arbejdsmarkedet for alle er påkrævet for at afbøde virkningerne af faldet i den erhvervsaktive befolkning. I lyset af den mangel på kvalificeret arbejdskraft og det manglende sammenfald mellem udbudte og efterspurgte færdigheder, som til stadighed præger arbejdsmarkedet, er det vigtigt, at Litauen fremskynder de reformer, som skal forbedre kvaliteten og effektiviteten på alle uddannelsesniveauer, og sikrer lige adgang til inklusiv uddannelse af høj kvalitet. Den befolkningsmæssige tilbagegang har affødt et pres på skoleinfrastrukturen. Den befolkningsmæssige forskydning kræver strategier for at bevare adgangen til uddannelse af høj kvalitet for alle, samtidig med at effektiviteten af skoleinfrastrukturen sikres og lærere, der er berørt af skolekonsolidering, støttes. Der kræves stadig væsentlige tiltag med hensyn til konsolidering inden for de videregående uddannelser, der omfatter mere end 40 statsejede og private universiteter og højere læreanstalter. Det er nødvendigt at modernisere undervisningsplanerne inden for erhvervsuddannelserne og sikre, at de i højere grad afspejler de lokale og regionale arbejdsmarkeders behov. Effektive og let tilgængelige voksenuddannelser, omskolingsmuligheder og opkvalificeringstilbud vil sammen med tilstedeværelsen af sociale tjenesteydelser kunne bringe flere mennesker ud på arbejdsmarkedet. Deltagelsen i voksenuddannelse er fortsat lav, nemlig 6,6 % i 2018, hvilket er et godt stykke under EU-gennemsnittet på 11,1 %. Den litauiske økonomi kan efter al sandsynlighed drage fordel af investeringer i såvel opkvalificering, herunder af digitale færdigheder, som innovation og bedre integration af den dårligt stillede del af befolkningen på arbejdsmarkedet (f.eks. personer med handicap, ældre, arbejdsløse eller ikkeerhvervsaktive voksne). Set i en større sammenhæng er det vigtigt at styrke kapaciteten hos arbejdsmarkedets parter for at øge deres engagement.

               (12)Dårlige resultater og lave investeringer på sundhedsområdet er vedvarende udfordringer. Der er fortsat betydelige muligheder for at rationalisere ressourceanvendelsen gennem en yderligere omlægning fra hospitalsindlæggelse til ambulant behandling. Forbruget af hospitalstjenester er fortsat højt med en høj andel af hospitalsindlæggelser i forbindelse med kroniske sygdomme kombineret med relativt lave belægningsgrader. Yderligere rationalisering af ressourceanvendelsen på hospitalerne samt målrettede investeringer til styrkelse af den primære pleje, herunder mht. sundhedspersonale, er nødvendige for at sikre effektivitetsgevinster og forbedre resultaterne på sundhedsområdet. Kvaliteten af plejen er en af hovedårsagerne til de dårlige resultater på sundhedsområdet. Foranstaltningerne til forbedring af plejens kvalitet er spredte; akkreditering anvendes meget lidt inden for den primære sundhedspleje, og på hospitalerne anvendes akkrediteringssystemet ikke. Navnlig investeringerne i sygdomsforebyggende foranstaltninger er lave. Desuden mangler de tiltag, der er iværksat for at styrke de sygdomsforebyggende foranstaltninger på lokalt plan, en overordnet vision, og virkningen svækkes af manglende systemisk samarbejde mellem de offentlige sundhedsmyndigheder og den primære sundhedspleje. Endelig har lave sundhedsudgifter sammen med forholdsvis høje beløb i form af uformelle betalinger og en høj egenbetaling negative følgevirkninger for den lige adgang til sundhedsydelser.

               (13)Der er truffet visse foranstaltninger til bekæmpelse af korruption, men der mangler stadig et integreret register over interesseerklæringer. Der blev vedtaget gennemførelsesbestemmelser til loven om beskyttelse af whistleblowere i 2018, og en ny lov om lobbyvirksomhed drøftes. Der er fortsat uregelmæssigheder i bekæmpelsen af korruption på sundhedsområdet.

               (14)Investeringernes andel af BNP ligger i Litauen fortsat under gennemsnittene for både EU og andre baltiske lande. Innovationsomfanget i Litauen er beskedent, og de litauiske virksomhedernes teknologiabsorptionskapacitet er lille. Der er behov for større investeringer i forskning og innovation, navnlig i den private sektor. Dette vil øge produktiviteten, som trods en nylig stigning, fortsat ligger et godt stykke under EU-niveauet. Manglen på specialister inden for informations- og kommunikationsteknologi peger på et behov for at investere i digitale færdigheder, som understøtter konkurrenceevnen, innovationen og Litauens teknologiabsorptionskapacitet, fremmer overgangen til en mere videnbaseret økonomi og øger værditilvæksten.

               (15)Økonomien er forholdsvis ressourceintensiv og i vid udstrækning afhængig af import af energi og materialer. Ressourceproduktiviteten er lav, mens energiforbruget er højt, især i bolig- og transportsektoren. Større investeringer i energieffektivitet, navnlig i byggesektoren, og indenlandsk produktion af energi fra vedvarende kilder, ville bidrage til en grøn økonomi og en mere bæredygtig vækst og samtidig mindske afhængigheden af energiimport.

               (16)Litauen lider stadig under lav international tilgængelighed for så vidt angår jernbane-, vej-, sø- og lufttransport, og det er nødvendigt yderligere at forbedre sammenhængen med transportnettet i resten af Europa. Bedre transportforbindelser vil øge produktiviteten i økonomien og give mulighed for at drage fuld fordel af det indre marked. Transportsektorens resultater ligger langt under EU-gennemsnittet hvad angår udstrækningen af TEN-T-vej- og -jernbanenettet, investeringer i forskning og innovation i transportsektoren samt bæredygtighedsaspekter og trafiksikkerhed. Jernbanetrafikken domineres af øst-vest-trafik, mens nord-syd-aksen stadig er underudviklet. Der er derfor behov for betydelige investeringer for at udvikle et bæredygtigt, klimarobust, intelligent, sikkert og intermodalt TEN-T-net — samt tilgængeligheden heraf — og for at fremme bæredygtig mobilitet i byerne. Desuden er drivhusgasemissionerne fra vejtransport steget kraftigt i de seneste fem år. Synkroniseringen af Litauens elsystem med det kontinentaleuropæiske net er afgørende for at sikre elforsyningssikkerheden i hele Østersøområdet.

               (17)De regionale forskelle i Litauen er større end i EU som helhed og er øget i de sidste to årtier. Det er især de to storbyområder, der har høstet fordelene ved Litauens hurtige økonomiske konvergens. Overvejende landlige områder, som dækker størstedelen af området og omfatter næsten 55 % af befolkningen, oplever en stærk befolkningsnedgang, som forværres af forringet adgang til offentlige tjenester af høj kvalitet. De betydelige socioøkonomiske forskelle i landet vidner om, at visse regioner har særlige investeringsbehov. Det er også fortsat en udfordring at intensivere forbindelserne, herunder transportforbindelserne og de digitale forbindelser, mellem naboområder i Litauen.

               (18)De litauiske myndigheder har for at forbedre effektiviteten af de offentlige investeringer opdateret reglerne for forberedelse og udvælgelse af investeringsprojekter, der finansieres over statsbudgettet. Fra 2018 bør alle nye investeringsprojekter underkastes en cost-benefit-analyse og opfylde supplerende udvælgelseskriterier. Dette er et vigtigt første skridt, men der er behov for en større indsats for at maksimere virkningen af de offentlige investeringer med hensyn til forøgelse af vækstmulighederne på lang sigt og afhjælpning af de voksende regionale forskelle. Myndighederne har påbegyndt revisionen af statens budgetsystem med det formål at forlænge tidshorisonten for budgettering og styrke forbindelsen mellem udgifter og de overordnede økonomiske mål. Det er afgørende at sikre, at det nye system til strategisk investeringsplanlægning er klar til budgetteringen for 2021-2023 og starten på den nye EU-finansieringscyklus i 2021.

               (19)Litauen har ikke nogen samlet strategi for forskning og innovation. Området præges af spredte politikker og støtteordninger uden synergivirkninger. En flerhed af implementerende organer, som ikke samlet bakker op om policy-mixet inden for forskning og innovation, bidrager til et komplekst forvaltningssystem, der synes at begrænse brugernes adgang til viften af tilgængelige instrumenter. Denne situation er særlig skadelig for samarbejdet mellem videnskab og erhvervsliv og hæmmer innovationsaktiviteten. Den nye fordeling af ansvaret for forsknings- og innovationspolitikken mellem ministeriet for økonomi og innovation og ministeriet for uddannelse og videnskab har indtil nu ikke virket befordrende for en sammenhængende politikramme med synergi mellem støtteordninger, som den ville kunne tilvejebringes via en one-stop-shop for mulige støttemodtagere.

               (20)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  6
               . Det ville gøre det muligt for Litauen at optimere anvendelsen af disse midler i relation til de identificerede sektorer, idet der tages hensyn til regionale forskelle.

               (21)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Litauens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2019 og det nationale reformprogram for 2019 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Litauen i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Litauen, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (22)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Litauens stabilitetsprogram for 2019 og er af den opfattelse
                  7
               , at Litauen ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten,

               HENSTILLER, at Litauen i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.forbedre overholdelsen af skattereglerne og udvide skattegrundlaget til at omfatte kilder, der er mindre skadelige for væksten afhjælpe indkomstulighed, fattigdom og social udstødelse, herunder ved at forbedre udformningen af systemet for skatter og ydelser

               2.forbedre kvaliteten og effektiviteten på alle uddannelsesniveauer, herunder inden for voksenuddannelse, forbedre sundhedssystemets kvalitet, prismæssige overkommelighed og effektivitet

               3.målrette investeringstiltagene inden for den økonomiske politik mod innovation, energi- og ressourceeffektivitet, bæredygtig transport og energisammenkoblinger, idet der tages hensyn til regionale forskelle fremme produktivitetsvæksten ved at øge effektiviteten af de offentlige investeringer udvikle en sammenhængende politikramme til støtte for samarbejdet mellem videnskab og erhvervsliv og konsolidere de implementerende organer for forskning og innovation.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1014 final.

                     (3)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, som genberegnet af Kommissionen efter den i fællesskab aftalte metode.

                     (6)

                        SWD(2019) 1014 final.

                     (7)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 516 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Luxembourgs nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Luxembourgs nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 om samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Luxembourg ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 21. marts 2019. Den 9. april 2019 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Luxembourg har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Luxembourg sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 1-4 nedenfor.

               (3)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Luxembourg
                  2
                2019 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Luxembourgs fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Luxembourgs nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 30. april 2019 forelagde Luxembourg sit nationale reformprogram for 2019 og sit stabilitetsprogram for 2019. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget højde for de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  3
                kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at gennemgå og foreslå ændringer af sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af de foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  4
               .

               (6)Luxembourg er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2019 planlægger regeringen en nedgang i overskuddet på den offentlige saldo fra 2,4 % af BNP i 2018 til 1,0 % af BNP i 2019 efterfulgt af en næsten støt stigning, indtil der nås et overskud på 2,2 % af BNP i 2023. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  5
                vil den mellemfristede budgetmålsætning, som er blevet ændret fra et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP i 2019 til et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP fra 2020, være mere end opfyldt gennem hele programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2019 forventes den offentlige gældskvote at holde sig et pænt stykke under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er optimistisk for hele den periode, der er omfattet af programmet, bortset fra 2023, hvor det er realistisk. Baseret på Kommissionens forårsprognose 2019 ventes den strukturelle saldo at udvise et overskud på 0,9 % af BNP i 2019 og 0,5 % af BNP i 2020, hvilket er lavere — navnlig for 2020 — end i stabilitetsprogrammet for 2019, men stadig over eller i overensstemmelse med den mellemfristede budgetmålsætning. Samtidig bør udviklingen i udgifterne følges nøje på kort og mellemlang sigt, navnlig i lyset af mulige fremtidige risici mod indtægternes robusthed. Rådet er af den generelle opfattelse, at Luxembourg ventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2019 og 2020.

               (7)Til trods for nylige reformer forventes Luxembourgs aldersrelaterede udgifter (udgifter til pensioner, sundhedspleje og langtidspleje) at stige markant på lang sigt. Dette kan under antagelse af, at der ikke foretages politiske ændringer af det nuværende system, true de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Dette er til trods for den i øjeblikket lave offentlige gæld og de akkumulerede reserver i det sociale sikringssystem, som forventes at sikre systemets holdbarhed frem til 2041. Der er siden 2011 rettet henstillinger til Luxembourg om denne udfordring, men der er indtil videre kun gjort begrænsede fremskridt. Regeringens pensionsarbejdsgruppe har i sin rapport fra 2018 drøftet forskellige metoder til at forbedre pensionssystemets holdbarhed på lang sigt, bl.a. ved gradvist at øge bidragssatsen, hæve pensionsalderen for at tage højde for en længere forventet levetid og opfordre til gradvis pensionering. I rapporten foreslås en flerstrenget strategi, der omfatter kalibrerede reformer for at sikre systemets holdbarhed på lang sigt, samtidig med at konsekvenserne for både økonomien og pensionisterne minimeres. Forventede stigninger i de aldersrelaterede udgifter truer også sundheds- og langtidsplejesystemernes holdbarhed på lang sigt. Mere end tre fjerdedele af udgifterne til langtidspleje finansieres via offentlige kilder. Reformen fra 2018 forventes at sikre finansiel levedygtighed frem til 2030 ved gradvist at øge arbejdstagernes bidrag til sundhedssystemet fra 1,4 % af løngrundlaget til 1,7 %, således at udgifterne stemmer overens med antallet af omsorgskrævende personer. Virkningerne hvad angår den langsigtede finanspolitiske holdbarhed er dog endnu ikke klare. For at sikre social samhørighed og de offentlige finanser på lang sigt vil befolkningspolitikken skulle falde sammen med uddannelsespolitikken, idet der i betragtning af de forventede virkninger af befolkningens aldring for udbuddet af arbejdskraft i den nærmeste fremtid bør anlægges en holistisk tilgang til vurdering af udfordringerne såvel som mulighederne ved ændringerne i demografien og i den digitale økonomi. Inden for visse sektorer er der for nylig opstået mangel på arbejdskraft, hvilket kan hæmme produktivitetsvæksten og mindske det langsigtede vækstpotentiale.

               (8)Selv om der overordnet set er opnået gode resultater på arbejdsmarkedet, er beskæftigelsesfrekvensen stagnerende, og visse grupper står fortsat over for særlige vanskeligheder på arbejdsmarkedet. Navnlig beskæftigelsesfrekvensen for ældre er fortsat meget lav, og der er behov for yderligere foranstaltninger for at forbedre deres deltagelse på arbejdsmarkedet. Førtidspensionsordninger, der tilskynder arbejdstagere til at forlade arbejdsmarkedet, er fortsat udbredte, idet 57,5 % af nytildelte pensioner var førtidspensioner i 2017. I 2018 afskaffede regeringen en af de førtidspensioneringsordninger, som gjorde det muligt for arbejdstagere at gå på pension i en alder af 57 år, men virkningen af denne reform svækkedes af, at der for andre førtidspensioneringsordninger blev lempet på restriktionerne. Den lave erhvervsfrekvens blandt ældre arbejdstagere skyldes også i vid udstrækning manglen på økonomiske incitamenter til at arbejde som følge af skatte- og socialsikringssystemet, som er forholdsvis højt for denne aldersgruppe. For at fremme beskæftigelsen af ældre arbejdstagere er der behov for en omfattende strategi med foranstaltninger, der hjælper dem med at blive længere tid på arbejdsmarkedet. Den såkaldte "alderspagt", et lovudkast, der blev forelagt parlamentet i april 2014, og som har til formål at tilskynde virksomheder med mere end 150 ansatte til at ansætte og fastholde ældre arbejdstagere via aldersforvaltningstiltag, mangler stadig at blive vedtaget af parlamentet.

               (9)Selv om Luxembourg fortsat er fast besluttet på at forbedre de reguleringsmæssige rammer for sektoren for erhvervstjenester, er der ifølge Europa-Kommissionens indikator til vurdering af restriktioner
                  6
                stadig mange reguleringsmæssige hindringer inden for adskillige sektorer, f.eks. juridisk rådgivning, regnskabsførelse og arkitekt- og ingeniørvirksomhed. OECD's indeks over restriktioner inden for handel med tjenesteydelser i EØS, der blev offentliggjort i december 2018, bekræftede også, at i forhold til andre EU-medlemsstater er niveauet for reguleringsmæssige restriktioner i Luxembourg højere end gennemsnittet i det indre marked for disse sektorer.

               (10)Luxembourgs økonomiske model kendetegnes ved gode resultater, der stemmer overens med en stabil og vedvarende oprettelse af kvalificerede arbejdspladser. Dette understøttes af et højt produktivitetsniveau, der i vid udstrækning afspejler effektivitetsgevinster som følge af deltagelse på globale markeder, navnlig i den finansielle sektor. Produktivitetsvæksten er imidlertid stagneret i de seneste år og hæmmet af et lavt erhvervsinvesteringsniveau inden for innovation og digital integration. Luxembourgs strategi til diversificering af landets økonomi ved at udvikle centrale videnintensive sektorer i en overgang til en datadreven økonomi udviser et stort potentiale til at stimulere investeringer med høj værditilvækst og sætte skub i produktivitetsvæksten. I den forbindelse er den offentlige investering fortsat høj og fokuseret på disse sektorer, herunder en stærk sektor for informations- og kommunikationsteknologi (IKT). Denne betydelige offentlige investering har dog hverken haft en ekstern effekt eller medvirket til at stimulere private investeringer i innovation og digitalisering. For at forbedre produktivitetsvæksten og yderligere diversificere Luxembourgs økonomi er det vigtigt, at der investeres mere i forskning og innovation samt i digital integration, navnlig i virksomheder og særligt i små og mellemstore virksomheder. For at gøre det muligt for Luxembourg at få fuldt udbytte af landets innovationsøkosystem er det vigtigt at udvikle en sammenhængende og integreret national ramme for strategier og støtteinstrumenter inden for forskning og innovation, herunder klare prioriteter med udgangspunkt i en solid vurdering af de forventede økonomiske virkninger.

               (11)For at forbedre produktiviteten, beskæftigelsen og det langsigtede vækstpotentiale i Luxembourg samt fremme lige muligheder er det vigtigt at øge investeringerne i færdigheder, navnlig IKT-færdigheder, beskæftigelsesegnethed, uddannelse og erhvervsuddannelse, bl.a. ved bedre at tilpasse uddannelserne til arbejdsmarkedets behov og fremme teknologisk og digital omstilling.

               (12)Luftforurening og trængsel i myldretiden udgør fortsat store problemer for Luxembourg, både ud fra et konkurrencemæssigt og miljømæssigt synspunkt. Desuden bidrager CO2-udledningerne fra vejtransport til klimaændringer. Ifølge de nationale fremskrivninger for 2017, som er forelagt Kommissionen, forventes det, at Luxembourg i mangel af yderligere foranstaltninger ikke vil kunne nå sit 2020-mål om at nedbringe sine drivhusgasudledninger med 3 procentpoint og sit 2030-mål med 20 procentpoint. Antallet af grænsearbejdere, som i øjeblikket udgør ca. 45 % af Luxembourgs arbejdsstyrke, den lave beskatning af brændstof til transport og de høje boligpriser stimulerer øget brug af biler og udgør en hindring for forbedringen af luftkvaliteten og trafikforholdene. Samtidig er anvendelsen af alternative brændstoffer i nye personbiler, der sælges i Luxembourg, steget i de seneste år.

               (13)Det utilstrækkelige boligudbud kan gøre Luxembourg mindre attraktivt. Den store efterspørgsel efter boliger kan fortsat tilskrives befolkningstilvæksten, gunstige finansieringsvilkår og en stor grænseoverskridende arbejdsstyrke. Med de begrænsninger, der ligger i utilstrækkeligheden af tilgængelig jord og lav bebyggelsestæthed, forekommer boligudbuddet og -investeringerne at være utilstrækkelige, hvilket hovedsagelig skyldes manglende incitamenter for jordejere til at opføre nye boliger eller sælge. Udbuddet af socialt boligbyggeri synes også at være utilstrækkeligt og peger på et behov for betydelige investeringer for at lette de stigende spændinger på boligmarkedet.

               (14)Bekæmpelsen af aggressiv skatteplanlægning er vigtig for at gøre skattesystemet mere effektivt og retfærdigt, således som det blev erkendt i henstillingen til euroområdet 2019. De afsmittende virkninger af skatteyderes aggressive skatteplanlægning mellem medlemsstater kræver en koordineret indsats fra nationalt politisk hold som supplement til EU-lovgivningen. Luxembourg har truffet foranstaltninger mod aggressiv skatteplanlægning, men det høje niveau for udbytte-, rente- og royaltybetalinger som en procentdel af BNP tyder på, at landets skatteregler udnyttes af virksomheder, der driver aggressiv skatteplanlægning. De fleste direkte udenlandske investeringer varetages af special purpose-enheder (SPE'er). Den manglende kildebeskatning af udgående (dvs. fra personer med bopæl i EU til personer med bopæl i tredjelande) rente- og royaltybetalinger samt fritagelsen fra kildebeskatning af udbyttebetalinger under visse omstændigheder kan medføre, at der slet ikke betales skat af de pågældende betalinger, hvis de heller ikke beskattes i den modtagende jurisdiktion.

               (15)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  7
               . Det ville gøre det muligt for Luxembourg at anvende disse midler bedst muligt, hvad angår de indkredsede sektorer.

               (16)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Luxembourgs økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2019, det nationale reformprogram for 2019 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Luxembourg i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Luxembourg, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (17)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Luxembourgs stabilitetsprogram for 2019 og er af den opfattelse, at Luxembourg forventes at overholde stabilitets- og vækstpagten,

               HENSTILLER, at Luxembourg i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.øge beskæftigelsesfrekvensen for ældre arbejdstagere ved at styrke deres beskæftigelsesmuligheder og beskæftigelsesegnethed, forbedre pensionssystemets holdbarhed på lang sigt, bl.a. ved at begrænse førtidspensionering yderligere

               2.mindske hindringer for konkurrencen i forbindelse med regulerede erhvervsmæssige tjenesteydelser

               3.målrette den økonomiske politik vedrørende investeringer mod at fremme digitalisering og innovation, stimulere udviklingen af færdigheder, forbedre den bæredygtige transport og øge boligudbuddet, bl.a. ved at øge incitamenterne til at bygge og fjerne hindringer i forbindelse hermed

               4.undersøge, hvilke dele af skattesystemet der kan give anledning til aggressiv skatteplanlægning, navnlig ved hjælp af udgående betalinger.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1015 final.

                     (3)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (6)

                        SWD(2016) 436 final.

                     (7)

                        SWD(2019) 1015 final.