title: Rådets henstilling af 5. december 2017 med henblik på at korrigere den væsentlige observerede afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien

text:
               20.12.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 439/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 5. december 2017
   med henblik på at korrigere den væsentlige observerede afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien
   (2017/C 439/01)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 10, stk. 2, andet afsnit,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 16. juni 2017 vedtog Rådet en afgørelse i overensstemmelse med artikel 121, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) om, at der var konstateret en væsentlig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien, og rettede en henstilling til Rumænien om at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den nominelle vækst i de primære offentlige nettoudgifter (2) ikke overstiger 3,3 % af BNP i 2017, svarende til en årlig strukturtilpasning på 0,5 % af BNP (3). Det blev henstillet til Rumænien at anvende alle uventede indtægter til at nedbringe underskuddet, samtidig med at budgetkonsolideringsforanstaltningerne burde sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo på en vækstfremmende måde. Rådet fastsatte den 15. oktober 2017 som Rumæniens frist til at aflægge rapport om, hvilke foranstaltninger landet havde truffet for at imødekomme henstillingen.

               (2)

               Den 11. juli 2017 rettede Rådet en henstilling til Rumænien om i 2017 at sikre efterlevelse af Rådets henstilling (4) af 16. juni 2017 med henblik på at rette op på den væsentlige afvigelse fra tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Med hensyn til 2018 fik Rumænien henstilling om at yde en betydelig finanspolitisk indsats, der stemmer overens med kravene i den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, for at sikre en yderligere tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 1 % af BNP. Ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten, indebærer denne tilpasning et krav om en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på højst 4,3 % i 2018. Det vil svare til en strukturel tilpasning på 0,5 % af BNP.

               (3)

               Den 26. og 27. september 2017 aflagde Kommissionen et udvidet overvågningsbesøg i Rumænien med henblik på at foretage kontrol på stedet, jf. artikel -11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97. Efter at have forelagt sine foreløbige undersøgelsesresultater for de rumænske myndigheder aflagde Kommissionen den 24. oktober 2017 rapport til Rådet om resultatet af sit besøg og offentliggjorde resultatet.

               (4)

               Den 13. oktober 2017 fremlagde de rumænske myndigheder en rapport om de virkningsfulde foranstaltninger, landet havde truffet som reaktion på Rådets henstilling af 16. juni 2017. I lyset af de rumænske myndigheders oplysninger i rapporten om de trufne foranstaltninger og den overordnede vurdering på grundlag af efterårsprognosen 2017 konkluderede Rådet den 5. december 2017 (5), at Rumænien ikke har truffet virkningsfulde foranstaltninger som reaktion på Rådets henstilling af 16. juni 2017.

               (5)

               Rumænien fører en procyklisk finanspolitik i en situation med høj økonomisk vækst og et positivt produktionsgab. Rumæniens strukturelle saldo i 2017 estimeres at afvige fra landets mellemfristede budgetmålsætning med 2,3 % af BNP. Derfor, og da Rumænien ikke har truffet virkningsfulde foranstaltninger, bør der til denne medlemsstat rettes en revideret henstilling i overensstemmelse med artikel 121, stk. 4, om at træffe passende foranstaltninger.

               (6)

               På grundlag af fremskrivningerne af produktionsgabet i Kommissionens efterårsprognose 2017 vurderes konjunkturforholdene i Rumænien som normale i 2017 og 2018. Rumæniens offentlige gældskvote ligger under tærsklen på 60 % af BNP. Den strukturelle minimumsindsats, der kræves efter forordning (EF) nr. 1466/97, og den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale inden for rammerne af stabilitets- og vækstpagten, og som tager hensyn til den aktuelle økonomiske situation og eventuelle udfordringer, hvad angår målet om holdbarhed i de offentlige finanser, udgør 0,5 % af BNP.

               (7)

               Ifølge Kommissionens fremskrivninger ventes Rumæniens strukturelle underskud at stige med 1,1 % af BNP i 2017, mens der ifølge Rådets henstilling af 16. juni 2017 burde ske en strukturel forbedring på mindst 0,5 % af BNP. Derudover ventes Rumæniens underskud at forblive på traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2017 og at overskride denne værdi med en betydelig margen i 2018 ifølge Kommissionens efterårsprognose 2017.

               (8)

               Der bør ske en yderligere indsats som supplement til den tilpasning på 0,5 % af BNP, som Rådet henstillede den 11. juli 2017, hvilket er nødvendigt for at bringe Rumænien tilbage på en hensigtsmæssig tilpasningssti efter afvigelserne i 2016 og 2017. En yderligere tilpasning på 0,3 % af BNP forekommer passende i lyset af størrelsen af den observerede væsentlige afvigelse fra den anbefalede tilpasningssti i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, og det vil sikre en hurtigere tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Den påkrævede forbedring af den strukturelle saldo med 0,8 % af BNP i 2018 er forenelig med en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på højst 3,3 % i 2018.

               (9)

               Ifølge Kommissionens efterårsprognose 2017 vil den strukturelle saldo blive yderligere forværret med 1 % i 2018. En strukturel forbedring på 0,8 % af BNP i 2018 indebærer derfor et behov for at vedtage foranstaltninger, der giver et samlet strukturelt udbytte på 1,8 % af BNP sammenlignet med det nuværende referencescenarie for 2018 i Kommissionens efterårsprognose 2017.

               (10)

               Ifølge fremskrivningerne i Kommissionens efterårsprognose 2017 vil det offentlige underskud udgøre 3,9 % af BNP i 2018, hvilket er over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Den påkrævede strukturelle tilpasning på 0,8 % af BNP sammenlignet med forventningerne for 2017 vil desuden sikre, at Rumænien overholder underskudsreferenceværdien på 3 % i 2018 med en vis margen.

               (11)

               De krav for 2018, der fremsættes i denne henstilling, erstatter de respektive krav i den finanspolitiske henstilling, der er indeholdt i Rådets henstilling til Rumænien af 11. juli 2017.

               (12)

               Rumænien bør aflægge rapport til Rådet om de foranstaltninger, der træffes som reaktion på denne henstilling, senest den 15. april 2018, eventuelt som led i landets konvergensprogram, der indgives efter artikel 7 i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (13)

               Det er hensigtsmæssigt, at denne henstilling offentliggøres,

         HENSTILLER, AT RUMÆNIEN:

               1)

               træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den nominelle vækst i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,3 % i 2018, svarende til en årlig strukturel tilpasning på mindst 0,8 % af BNP i 2018, hvilket bringer medlemsstaten ind på en passende tilpasningssti i retning af den mellemfristede budgetmålsætning

               2)

               anvender alle uventede indtægter til at nedbringe underskuddet; budgetkonsolideringsforanstaltningerne bør sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo på en vækstfremmende måde

               3)

               senest den 15. april 2018 aflægger rapport til Rådet om de foranstaltninger, der er truffet som reaktion på denne henstilling.

      Denne henstilling er rettet til Rumænien.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 5. december 2017.

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  De offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

      (3)  Rådets henstilling af 16. juni 2017 med henblik på at korrigere den betydelige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien (EUT C 216 af 6.7.2017, s. 1).

      (4)  Rådets henstilling af 11. juli 2017 om Rumæniens nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2017 (EUT C 261 af 9.8.2017, s. 98).

      (5)  Rådets afgørelse (EU) 2017/2389 af 5. december 2017 om konstatering af, at Rumænien ikke har truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets henstilling af 16. juni 2017 (EUT L 340 af 20.12.2017, s. 49).


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 15. december 2017 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Den Europæiske Centralbank (ECB/2017/42)

text:
               23.12.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 444/1

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
   af 15. december 2017
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Den Europæiske Centralbank
   (ECB/2017/42)
   (2017/C 444/01)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Mandatet for de eksterne revisorer for ECB, Ernst & Young GmbH Wirtschaftsprüfungsgesellschaft, udløber efter revisionen for regnskabsåret 2017. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2018.

               (3)

               ECB har valgt Baker Tilly GmbH & Co. KG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2018 til 2022, med muligheden for at forlænge mandatet op til to yderligere regnskabsår (dvs. til 2023 eller til 2024) —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at Baker Tilly GmbH & Co. KG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft udnævnes til eksterne revisorer for ECB for regnskabsårene 2018 til 2022, med muligheden for at forlænge mandatet op til to yderligere regnskabsår (dvs. til 2023 eller til 2024).

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 15. december 2017.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB


title: Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling af 8. januar 2018 om ændring af henstilling ESRB/2015/2 om vurderingen af grænseoverskridende virkninger af og frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle politiske foranstaltninger (ESRB/2018/1)

text:
               3.2.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 41/1

         DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICIS HENSTILLING
   af 8. januar 2018
   om ændring af henstilling ESRB/2015/2 om vurderingen af grænseoverskridende virkninger af og frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle politiske foranstaltninger
   (ESRB/2018/1)
   (2018/C 41/01)
   DET ALMINDELIGE RÅD FOR DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICI HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (1), særlig artikel 3 og artikel 16-18,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (2), særlig artikel 458, stk. 8,
   under henvisning til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis afgørelse ESRB/2011/1 af 20. januar 2011 om vedtagelse af forretningsordenen for Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (3), særlig artikel 18-20, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               For at sikre den makroprudentielle politiks virkning og konsistens er det nødvendigt, at de politiske beslutningstagere tager nøje hensyn til de grænseoverskridende virkninger af de enkelte medlemsstaters makroprudentielle politiske foranstaltninger og, hvor det er berettiget, vedtager passende gensidige makroprudentielle politiske foranstaltninger for at håndtere dem.

               (2)

               Reglerne for frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle politiske foranstaltninger, som er fastsat i Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2015/2 (4), skal sikre, at alle eksponeringsbaserede makroprudentielle politiske foranstaltninger, der aktiveres i en medlemsstat, bliver modsvaret i de andre medlemsstater.

               (3)

               Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2017/4 (5) gør det muligt for den relevante aktiverende myndighed at foreslå en maksimal væsentlighedstærskel på niveauet for udbydere af finansielle tjenester, når der anmodes om gensidighed. Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis (ESRB) permanente vurderingsteam, som blev oprettet i henhold til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis afgørelse ESRB/2015/4 (6), kan anbefale en anden tærskel, hvis det findes nødvendigt.

               (4)

               Fra den 1. januar 2018 er kreditinstitutter, som er godkendt i Finland, og som anvender den interne ratingbaserede metode (IRB-metode) til beregning af krav til lovpligtig kapital i henhold til artikel 458, stk. 2, litra d), nr. vi), i forordning (EU) nr. 575/2013, underlagt en minimumsgrænse specifikt for kreditinstitutter på 15 % af den gennemsnitlige risikovægt på boliglån med pant i beboelsesenheder i Finland, hvilken skal anvendes på et konsolideret grundlag.

               (5)

               Efter underretning af ESRB i henhold til artikel 458, stk. 8, i forordning (EU) nr. 575/2013, har ESRB's Almindelige Råd besluttet at opstille denne foranstaltning på listen over makroprudentielle foranstaltninger, som det anbefales at modsvare i henhold til henstilling ESRB/2015/2.

               (6)

               Den 28. maj 2017 udløb den belgiske foranstaltning for eksponeringer over for realkreditlån, som blev indført i henhold til artikel 458, stk. 8, i forordning (EU) nr. 575/2013, og som blev opstillet på listen over makroprudentielle foranstaltninger, der bør modsvares i henhold Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2016/3 (7). Nationale Bank van België/Banque nationale de Belgique meddelte den 21. november 2017, at den havde til hensigt at indføre en ny national makroprudentiel foranstaltning rettet mod eksponeringer over for realkreditlån i henhold til proceduren i artikel 458 i forordning (EU) nr. 575/2013.

               (7)

               Henstilling ESRB/2015/2 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

      ÆNDRINGER

   Henstilling ESRB/2015/2 ændres som følger:

               1)

               Afdeling 1, delhenstilling C(1), affattes således:

                           »1.

                           Det anbefales, at de relevante myndigheder modsvarer de makroprudentielle foranstaltninger, som andre relevante myndigheder har vedtaget i henhold til ESRB's anbefaling. Det anbefales, at følgende foranstaltninger, som beskrevet nærmere i bilaget, modsvares:
                           Estland:

                                       —

                                       en systemisk buffersats på 1 procent, som anvendes i overensstemmelse med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU for de indenlandske eksponeringer i alle kreditinstitutter, der er godkendt i Estland.

                                 Finland:

                                       —

                                       en minimumsgrænse på 15 % for den gennemsnitlige risikovægt på boliglån, der er sikret ved et realkreditlån med pant i beboelsesenheder i Finland, som anvendes i overensstemmelse med kravene i artikel 458, stk. 2, litra d), nr. vi), i forordning (EU) nr. 575/2013 på kreditinstitutter, der er godkendt i Finland, og som anvender den interne ratingbaserede metode (IRB) ved beregning af krav til lovpligtig kapital.«.

               2)

               Bilaget erstattes af teksten i bilaget til denne henstilling.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 8. januar 2018.

         Francesco MAZZAFERRO

            Leder af ESRB's sekretariat, på vegne af ESRB's Almindelige Råd

      (1)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 1.

      (2)  EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1.

      (3)  EUT C 58 af 24.2.2011, s. 4.

      (4)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2015/2 af 15. december 2015 om vurderingen af grænseoverskridende virkninger af og frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle politiske foranstaltninger (EUT C 97 af 12.3.2016, s. 9).

      (5)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2017/4 af 20. oktober 2017 om ændring af henstilling ESRB/2015/2 om vurderingen af grænseoverskridende virkninger af og frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle politiske foranstaltninger, (EUT C 431 af 15.12.2017, s. 1).

      (6)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis afgørelse ESRB/2015/4 af 16. december 2015 om en koordineringsramme for relevante myndigheders underretning om nationale makroprudentielle politiske foranstaltninger, ESRB's afgivelse af udtalelser og udstedelse af henstillinger og om ophævelse af afgørelse ESRB/2014/2 (EUT C 97 af 12.3.2016, s. 28).

      (7)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2016/3 af 24. marts 2016 om ændring af henstilling ESRB/2015/2 om vurderingen af grænseoverskridende virkninger af og frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle politiske foranstaltninger (EUT C 153 af 29.4.2016, s. 1).

      BILAG

            »BILAG

               Estland

                  En systemisk buffersats på 1 procent, som anvendes i overensstemmelse med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU for de indenlandske eksponeringer i alle kreditinstitutter, der er godkendt i Estland.

            I.   Beskrivelse af foranstaltningen

                        1.

                        Den estiske foranstaltning består i en systemisk buffersats på 1 procent, som anvendes i overensstemmelse med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU for de indenlandske eksponeringer i alle kreditinstitutter, der er godkendt i Estland.

                  II.   Gensidighed

                        2.

                        I medlemsstater, der har gennemført artikel 134 i direktiv 2013/36/EU i national ret, anbefales det, at de relevante myndigheder modsvarer den estiske foranstaltning for indenlandsk godkendte institutters eksponeringer i Estland, jf. artikel 134, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU. Hvad angår dette afsnit gælder fristen i delhenstilling C(3).

                        3.

                        I medlemsstater, der ikke har gennemført artikel 134 i direktiv 2013/36/EU i national ret, anbefales det, at de relevante myndigheder modsvarer den estiske foranstaltning for indenlandsk godkendte institutters eksponeringer i Estland i overensstemmelse med delhenstilling C(2). De relevante myndigheder anbefales at vedtage den tilsvarende foranstaltning inden for seks måneder.

               Finland

                  En kreditinstitut-specifik minimumsgrænse på 15 % for den gennemsnitlige risikovægt på lån, der er sikret ved et realkreditlån i beboelsesenheder i Finland, gælder for kreditinstitutter, som anvender den interne ratingbaserede metode (IRB) (herefter »IRB kreditinstitutter«) i henhold til artikel 458, stk. 2, litra d), nr. vi), i forordning (EU) nr. 575/2013.

            I.   Beskrivelse af foranstaltningen

                        1.

                        Den finske foranstaltning, der anvendes i overensstemmelse med artikel 458, stk. 2, litra d), nr. vi), i forordning (EU) nr. 575/2013, består af en kreditinstitutspecifik minimumsgrænse på 15 % for den gennemsnitlige risikovægt gældende for IRB kreditinstitutter på porteføljeniveau for boliglån med pant i beboelsesenheder i Finland.

                        2.

                        Foranstaltningen suppleres af en væsentlighedstærskel for eksponeringer på 1 milliard EUR over for realkreditmarkedet i Finland for at styre den mulige anvendelse af de minimis-princippet af de medlemsstater, der anvender modsvarende foranstaltninger.

                  II.   Gensidighed

                        3.

                        I overensstemmelse med artikel 458, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013, anbefales det, at de relevante myndigheder i de berørte medlemsstater modsvarer den finske foranstaltning og anvender den på IRB kreditinstitutternes portefølje af realkreditlån med pant i beboelsesenheder i Finland, der er udstedt af indenlandsk godkendte filialer beliggende i Finland. Fristen i delhenstilling C(3) finder anvendelse på dette afsnit.

                        4.

                        Det anbefales også, at de relevante myndigheder modsvarer den finske foranstaltning og anvender den på IRB kreditinstitutters porteføljer af realkreditlån med pant i beboelsesenheder i Finland, som er udstedt på tværs af grænser af kreditinstitutter, der er etableret i deres respektive jurisdiktioner. Fristen i delhenstilling C(3) finder anvendelse på dette afsnit.

                        5.

                        I overensstemmelse med delhenstilling C(2) anbefales det, at de relevante myndigheder efter samråd med ESRB, anvender en makroprudentiel politisk foranstaltning, der er tilgængelig i deres jurisdiktion og som har en virkning svarende nærmest til foranstaltningen ovenfor, herunder vedtagelse af tilsynsforanstaltninger og -beføjelser, der er fastsat i afsnit VII, kapitel 2, afdeling IV i direktiv 2013/36/EU. Det anbefales, at de relevante myndigheder vedtager den tilsvarende foranstaltning inden for fire måneder.

                        6.

                        Hvis der ikke findes godkendte IRB kreditinstitutter i andre medlemsstater med filialer i Finland eller som leverer finansielle tjenesteydelser direkte i Finland, og med eksponeringer på 1 milliard EUR eller derover over for det finske realkreditmarked, kan de relevante myndigheder i medlemsstaterne beslutte ikke at modsvare foranstaltningerne i henhold til afdeling 2.2.1 i henstilling ESRB/2015/2. I så fald bør de relevante myndigheder overvåge væsentligheden af eksponeringerne, og de anbefales at træffe modsvarende foranstaltninger, når et IRB kreditinstitut overskrider tærsklen på 1 milliard EUR.

                  III.   Væsentlighedstærskel

                        7.

                        I overensstemmelse med afdeling 2.2.1 i henstilling ESRB/2015/2 kan de relevante myndigheder i den berørte medlemsstat undtage individuelle IRB kreditinstitutter med ikke-væsentlige porteføljer af realkreditlån med pant i beboelsesenheder i Finland, som ligger under væsentlighedstærsklen på 1 milliard EUR. I dette tilfælde bør de relevante myndigheder overvåge væsentligheden af eksponeringerne, og de anbefales at træffe modsvarende foranstaltninger, når IRB kreditinstituttet overskrider tærsklen på 1 milliard EUR.«.


title: Kommissionens henstilling (EU) 2018/234 af 14. februar 2018 om en mere synlig europæisk dimension og en mere effektiv gennemførelse af valget til Europa-Parlamentet i 2019

text:
               17.2.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 45/40

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2018/234
   af 14. februar 2018
   om en mere synlig europæisk dimension og en mere effektiv gennemførelse af valget til Europa-Parlamentet i 2019
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I artikel 10, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union fastsættes det, at borgerne repræsenteres direkte på EU-plan i Europa-Parlamentet.

               (2)

               I artikel 10, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union fastsættes det, at enhver borger har ret til at deltage i Unionens demokratiske liv, og at beslutningerne træffes så åbent som muligt og så tæt på borgerne som muligt.

               (3)

               I artikel 17, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Union fastsættes det, at Det Europæiske Råd skal tage hensyn til valget til Europa-Parlamentet, når det foreslår en kandidat til posten som formand for Europa-Kommissionen.

               (4)

               Det er nødvendigt at ajourføre og supplere visse elementer i Kommissionens henstilling 2013/142/EU (1) i god tid før 2019 med henblik på at opnå en mere synlig europæisk dimension og en mere effektiv gennemførelse af valget til Europa-Parlamentet.

               (5)

               Det er af afgørende betydning at styrke EU's demokratiske legitimitet og sikre borgernes deltagelse i det politiske liv på EU-plan. Borgerne ville være mere tilbøjelige til at stemme ved valget til Europa-Parlamentet, hvis de i højere grad var klar over EU-politikkernes betydning i deres dagligdag, og hvis de havde tiltro til, at de har noget at skulle have sagt, når de vigtigste valg skal træffes i Unionen, som f.eks. valget af EU-institutionernes ledere og opstilling af prioriteter for Unionens fremtid.

               (6)

               Behovet for at styrke ansvarligheden og gennemsigtigheden har også konsekvenser for Kommissionen. Kommissionen har revideret adfærdskodeksen for Kommissionens medlemmer (2). Den nye kodeks giver Kommissionens medlemmer mulighed for at stille op som kandidater til valget til Europa-Parlamentet uden at skulle tage orlov. De relevante bestemmelser i rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen er blevet revideret for at tage hensyn til denne ændring (3).

               (7)

               De politikker, der vedtages på EU-plan, har direkte konsekvenser for borgernes dagligdag og opleves på lokalt plan. Borgerne har brug for at vide, hvad der er på spil på EU-plan, for at kunne tage stilling i forbindelse med valget til Europa-Parlamentet. Dialog med borgerne om EU-spørgsmål tilskynder dem til demokratisk deltagelse i EU's beslutningsproces. Siden januar 2015 har den nuværende Kommission afholdt 478 dialoger med borgerne i alle medlemsstaterne, også i samarbejde med institutionelle partnere som f.eks. Europa-Parlamentet, nationale parlamenter, Regionsudvalget og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg. Mellem februar 2018 og den 9. maj 2019 vil Kommissionen arrangere eller medvirke til at arrangere omkring 500 yderligere dialoger i samarbejde med medlemsstaterne, regionale og lokale myndigheder og med Europa-Parlamentet og andre EU-institutioner.

               (8)

               En række medlemsstater har tilkendegivet, at de er rede til at indlede en bred offentlig debat om Europas fremtid, og der finder allerede nationale dialoger af den art sted i et antal medlemsstater. Medlemsstaterne kunne ved at gå i dialog med borgerne i hele Europa og afholde outreacharrangementer i overensstemmelse med deres respektive politiske strukturer og praksisser bidrage til at skabe opmærksomhed blandt borgerne om betydningen af deres stemme i forbindelse med fastlæggelsen af, hvilken vision der bedst fremmer det europæiske projekt. Sådanne arrangementer bør finde sted i perioden mellem stats- og regeringschefernes møde den 23. februar 2018 og topmødet i Sibiu den 9. maj 2019, lige før valget til Europa-Parlamentet, hvor stats- og regeringscheferne forventes at drage konklusioner om Unionens næste skridt.

               (9)

               De europæiske politiske partier spiller en central rolle med hensyn til at skabe en europæisk politisk bevidsthed, tilskynde til valgdeltagelse og udtrykke EU-borgernes vilje. Denne rolle kunne styrkes, hvis de europæiske politiske partier i de kommende måneder ville kontakte deres nationale medlemspartier og civilsamfund og gøre opmærksom på valgmulighederne vedrørende Europas fremtid og interesserne hos de borgere, de repræsenterer.

               (10)

               Systemet med spidskandidater til posten som formand for Kommissionen — »Spitzenkandidaten« — blev anvendt første gang ved valget til Europa-Parlamentet i 2014.

               (11)

               Denne proces bidrog til at styrke Unionens effektivitet og dens demokratiske legitimitet, der hviler på to søjler, nemlig borgernes direkte repræsentation i Europa-Parlamentet og deres indirekte repræsentation i Det Europæiske Råd og Rådet i form af medlemsstaternes regeringer. Den bidrog også til at styrke Kommissionens ansvarlighed i overensstemmelse med artikel 17, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Union. Processen bør fortsætte og forbedres med henblik på valget til Europa-Parlamentet i 2019.

               (12)

               De europæiske og de nationale politiske partier bør længe før indledningen af valgkampen, helst ved udgangen af 2018, meddele, hvilken kandidat til posten som formand for Kommissionen de støtter, og helst i begyndelsen af 2019 kandidatens eget program. Dette vil øge gennemsigtigheden af forbindelsen mellem en EU-borgers individuelle stemme på et bestemt politisk parti ved valget til Europa-Parlamentet, den kandidat til posten som formand for Kommissionen, der støttes af nævnte parti, og hans/hendes vision for Europas fremtid.

               (13)

               Ved at udvælge deres spidskandidater på en åben, inklusiv og gennemsigtig måde, f.eks. ved »primærvalg«, ville de europæiske politiske partier og deres nationale medlemspartier yderligere styrke denne proces. Dette ville også bidrage til at skabe større opmærksomhed samt til at mobilisere vælgerne.

               (14)

               Artikel 10, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 12, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder tillægger de europæiske politiske partier en central rolle. Statutten for og finansieringen af europæiske politiske partier og europæiske politiske fonde reguleres på europæisk plan. Af hensyn til de europæiske partiers gennemsigtighed, kontrol og demokratiske ansvarlighed har Kommissionen foreslået at ændre de relevante regler forud for valget til Europa-Parlamentet i 2019 (4). Især adgang til finansiering fra Den Europæiske Unions almindelige budget bør gøres betinget af de tilknyttede partiers offentliggørelse af programmet og logoet for det pågældende europæiske politiske parti. Borgerne bør have adgang til klare og relevante oplysninger på forhånd, således at de kan forstå virkningen af deres stemmer på europæisk partiplan. Partiarrangementer, såsom kongresser, og de nationale partiers valgkampe er velegnede og effektive yderligere muligheder for at gøre denne tilknytning kendt og synlig.

               (15)

               Indledning af kampagner i forbindelse med valget til Europa-Parlamentet langt tidligere end før og udbredelse af kendskabet til de deltagende nationale partiers tilknytning til de europæiske partier forud for valgkampen burde bidrage til at øge den europæiske dimension af dette valg.

               (16)

               De europæiske politiske partier opfordres til forud for indledningen af valgkampen og helst, når de oplyser om deres kandidater til posten som formand for Kommissionen, at gøre opmærksom på, hvilken politisk gruppe i Europa-Parlamentet de har til hensigt at tilslutte sig eller oprette i næste valgperiode, samtidig med at de tager hensyn til de enkelte medlemsstaters særegne nationale partipolitiske landskab. Dette ville yderligere øge gennemsigtigheden af forbindelsen mellem de nationale partier, de europæiske politiske partier og de politiske grupper i Europa-Parlamentet.

               (17)

               Ved at tilskynde til og fremme tilvejebringelse af oplysninger til vælgerne om de nationale partiers tilknytning til de europæiske politiske partier under valgkampen i forbindelse med valget til Europa-Parlamentet og, hvor det er muligt, også på de stemmesedler, der anvendes ved dette valg, ville medlemsstaterne yderligere synliggøre de europæiske politiske partier og de platforme, de anvender, under hele valget til Europa-Parlamentet.

               (18)

               I artikel 22, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fastsættes det, at enhver unionsborger har valgret og er valgbar ved valget til Europa-Parlamentet i den medlemsstat, hvor den pågældende har bopæl, og i Rådets direktiv 93/109/EF af 6. december 1993 fastsættes de nærmere regler for valgret og valgbarhed (5).

               (19)

               Med henblik på at øge borgernes deltagelse i og den europæiske dimension af valget til Europa-Parlamentet tilskyndes der til at fremme identificeringen og udbredelsen af medlemsstaternes bedste praksisser og foranstaltninger, der gennemføres af medlemsstaterne, i forbindelse med forberedelsen og administrationen af dette valg, herunder for så vidt angår valgret for EU-borgere, der har bopæl i en anden medlemsstat, samt fremme af udøvelsen af valgretten hos underrepræsenterede grupper, herunder personer med handicap.

               (20)

               I lyset af de risici for afviklingen af valget fra cyberangreb og den desinformation, som man har oplevet i forbindelse med nylige valg og kampagner, bør der tilskyndes til erfaringsudveksling medlemsstaterne imellem om relaterede spørgsmål.

               (21)

               Medlemsstaterne samt de europæiske og de nationale politiske partier har et særligt ansvar for en mere demokratisk og effektiv gennemførelse af valget til Europa-Parlamentet —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

      Dialog med de europæiske borgere i debatter om EU-spørgsmål forud for valget til Europa-Parlamentet

               1.

               Medlemsstaterne bør med stats- og regeringschefernes møde den 23. februar 2018 som startskud og under hensyntagen til de respektive nationale politiske strukturer og praksisser afholde outreacharrangementer for at gå i dialog med borgerne i offentlige debatter om EU-spørgsmål og Europas fremtid. Disse outreacharrangementer bør fortsætte frem til stats- og regeringschefernes møde i Sibiu den 9. maj 2019, kort før valget til Europa-Parlamentet.
               I samme periode bør de europæiske politiske partier og de nationale partier bidrage til at øge borgernes bevidsthed om vigtige spørgsmål på EU-plan, og om, hvordan de har til hensigt at tackle dem i den kommende valgperiode.

      Støtte til en kandidat til posten som formand for Europa-Kommissionen

               2.

               I god tid inden valget til Europa-Parlamentet og helst ved udgangen af 2018 bør hvert enkelt europæisk politisk parti gøre opmærksom på, hvilken kandidat til posten som formand for Europa-Kommissionen det støtter. De bør helst i begyndelsen af 2019 også meddele kandidatens eget politiske program.
               De europæiske politiske partier og deres nationale medlemspartier tilskyndes til at udvælge deres spidskandidater på en åben, inklusiv og gennemsigtig måde.
               De nationale politiske partier bør sikre, at deres politiske budskaber, herunder deres politiske udsendelser, med henblik på valget til Europa-Parlamentet også anvendes til at oplyse borgerne om, hvilken kandidat til posten som formand for Europa-Kommissionen de støtter, og om deres kandidats program.

      Oplysninger til vælgerne om de nationale partiers tilknytning til de europæiske politiske partier

               3.

               De nationale politiske partier, der deltager i valget til Europa-Parlamentet, bør forud for valget og indledningen af valgkampen offentligt gøre opmærksom på, om de er tilknyttet et europæisk politisk parti, herunder hvilket, og hvilken spidskandidat de støtter, samtidig med at de tager hensyn til de enkelte medlemsstaters særegne nationale partipolitiske landskab.
               I det omfang, det er muligt, bør de nationale politiske partier på en iøjnefaldende måde formidle disse oplysninger, herunder, hvis det er relevant, ved anvendelse af logoet for det europæiske politiske parti, på alt valgmateriale og i alle meddelelser og politiske udsendelser.
               De europæiske politiske partier opfordres til forud for indledningen af valgkampen og helst, når de oplyser om deres kandidater til posten som formand for Kommissionen, at gøre opmærksom på, hvilken politisk gruppe i Europa-Parlamentet de har til hensigt at tilslutte sig eller oprette i næste valgperiode.

      Tilskyndelse til og fremme af tilvejebringelse af oplysninger til vælgerne om de nationale partiers tilknytning til de europæiske politiske partier

               4.

               Medlemsstaterne bør tilskynde til og fremme tilvejebringelsen af oplysninger til vælgerne om de nationale partiers tilknytning til de europæiske politiske partier samt om deres spidskandidater før og under valget til Europa-Parlamentet, som f.eks. ved at tillade og tilskynde til angivelse af en sådan tilknytning på valgmateriale, på de nationale og regionale partiers websteder og om muligt på de stemmesedler, der anvendes i forbindelse med dette valg.

      Effektiv gennemførelse

               5.

               De nationale ansvarlige myndigheder opfordres til at mødes i løbet af foråret 2018 med støtte fra Kommissionen for at udveksle bedste praksisser og praktiske foranstaltninger med henblik på at sikre, at EU-borgere med bopæl i en anden medlemsstat kan gøre brug af deres valgret i denne medlemsstat, på at fremme udøvelsen af valgretten hos underrepræsenterede grupper, herunder personer med handicap, og generelt på at støtte demokratisk afholde af valg og en høj valgdeltagelse.
               De kompetente nationale myndigheder tilskyndes yderligere til ud fra medlemsstaternes erfaringer at udpege bedste praksisser med henblik på identifikation, afbødning og styring af risici i forbindelse med afviklingen af valget fra cyberangreb og desinformation.

      Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne og de europæiske og de nationale politiske partier.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2018.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  Kommissionens henstilling 2013/142/EU af 12. marts 2013 om en mere demokratisk og effektiv gennemførelse af valget til Europa-Parlamentet (EUT L 79 af 21.3.2013, s. 29).

      (2)  Kommissionens afgørelse af 31. januar 2018 om en adfærdskodeks for medlemmer af Europa-Kommissionen (C(2018) 700 final).

      (3)  Europa-Parlamentets afgørelse af 7. februar 2018 om revision af rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen (2017/2233(ACI)).

      (4)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1141/2014 af 22. oktober 2014 om statut for og finansiering af europæiske politiske partier og europæiske politiske fonde — (COM(2017) 481 af 13. september 2017).

      (5)  Rådets direktiv 93/109/EF af 6. december 1993 om fastsættelse af de nærmere regler for valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet for unionsborgere, der har bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere (EFT L 329 af 30.12.1993, s. 34).


title: Rådets henstilling af 20. februar 2018 om udnævnelse af næstformanden for Den Europæiske Centralbank

text:
               22.2.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 67/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 20. februar 2018
   om udnævnelse af næstformanden for Den Europæiske Centralbank
   (2018/C 67/01)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 283, stk. 2, og artikel 139, stk. 2,
   som henviser til protokol nr. 4 om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 11.2,
   HENSTILLER TIL DET EUROPÆISKE RÅD:
   at det udnævner Luis DE GUINDOS JURADO til næstformand for Den Europæiske Centralbank for en embedsperiode på otte år med virkning fra den 1. juni 2018.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. februar 2018.

            På Rådets vegne

         V. GORANOV

            Formand


title: Rådets henstilling af 22. maj 2018 om fremme af fælles værdier, inklusiv uddannelse og den europæiske dimension i undervisningen

text:
               7.6.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 195/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 22. maj 2018
   om fremme af fælles værdier, inklusiv uddannelse og den europæiske dimension i undervisningen
   (2018/C 195/01)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 165 og 166,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Unionen bygger på de fælles værdier og almindelige principper om respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal, jf. artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union. I henhold til artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union er det Unionens mål at forsvare og fremme sine værdier.

               (2)

               Unionen har, inspireret af disse værdier, haft held til at bringe lande, samfund og mennesker sammen i et unikt politisk projekt, og resultatet har været den længste periode med fred i Europa, som samtidig har fremmet social stabilitet og økonomisk velstand. Medlemsstaterne har tilsluttet sig de værdier, der er fastsat i traktaten, og det har skabt et fælles grundlag, som er kendetegnende for den europæiske livsstil og identitet og giver Unionen dens plads på den globale scene.

               (3)

               Unionen og dens medlemsstater står over for mange forskellige udfordringer, herunder populisme, fremmedhad, splittende nationalisme, forskelsbehandling, spredning af falske nyheder og misinformation samt udfordringen med radikalisering, der fører til voldelig ekstremisme. Disse fænomener kan udgøre en alvorlig trussel mod grundlaget for vores demokratier, underminere tiltroen til retsstaten og demokratiske institutioner og forhindre følelsen af et fælles tilhørsforhold i og mellem vores europæiske samfund.

               (4)

               Mangel på bevidsthed om baggrunden for Unionen, årsagerne til at den blev oprettet og dens grundlæggende funktioner fremmer misinformation og forhindrer dannelsen af velinformerede meninger om dens indsats. Viden om Unionens og dens medlemsstaters mangfoldighed støtter gensidig respekt samt forståelse og samarbejde i og mellem medlemsstaterne.

               (5)

               Uddannelse i alle former og på alle niveauer og fra en tidlig alder spiller en afgørende rolle i forbindelse med fremme af fælles værdier. Det bidrager til at sikre social inklusion ved at give alle børn en fair chance og lige muligheder for at få succes. Uddannelse giver mennesker mulighed for at blive aktive og kritiske borgere og øger forståelsen af den europæiske identitet.

               (6)

               På mødet som led i ledernes dagsorden i november 2017 i Göteborg drøftede europæiske ledere vigtigheden af uddannelse og kultur for Europas fremtid. I forbindelse med denne debat præsenterede Kommissionen sin vision for et europæisk uddannelsesområde og foreslog en række initiativer i sin meddelelse om »styrkelse af den europæiske identitet gennem uddannelse og kultur« (1), hvori det hedder, at »styrkelsen af vores europæiske identitet (…) fortsat [er] afgørende, og uddannelse og kultur er de bedste vektorer til sikring heraf«.

               (7)

               Efter stats- og regeringschefernes møde i Göteborg understregede Det Europæiske Råd i sine konklusioner af 14. december 2017, at uddannelse og kultur er afgørende for at opbygge inklusive og sammenhængende samfund og for at opretholde vores konkurrenceevne (2).

               (8)

               Et af formålene med ET2020-rammen for europæisk samarbejde på uddannelsesområdet (3), nemlig at fremme lighed, social samhørighed og aktivt medborgerskab, er fastsat ud fra tanken om, at uddannelse bør fremme interkulturelle kompetencer, demokratiske værdier og respekt for de grundlæggende rettigheder, forebygge og bekæmpe alle former for forskelsbehandling og racisme og ruste børn, unge og voksne til at samarbejde positivt med deres jævnaldrende med forskellig baggrund.

               (9)

               I Pariserklæringen, som blev vedtaget den 17. marts 2015 af de europæiske undervisningsministre, blev der fra medlemsstaternes side givet udtryk for en vilje til at fremme fælles værdier samt kritisk tænkning og mediekendskab, inklusiv uddannelse og interkulturel dialog. Svarene på en offentlig høring på EU-plan (4) viser tydeligt, at inklusiv uddannelse bør fremmes. Kun 16 % af respondenterne mener, at uddannelse på nuværende tidspunkt opfylder denne målsætning, 95 % mener, at uddannelse bør hjælpe unge til en forståelse af vigtigheden af fælles værdier, og at Unionen bør hjælpe medlemsstaterne med at nå dette mål (98 %).

               (10)

               En Eurydice-undersøgelse om »Citizenship Education at School in Europe« fra 2017 viser, at der i øjeblikket er fokus på uddannelse i medborgerskab i en række europæiske lande. Næsten halvdelen af landene har dog endnu ingen politikker om at inkludere uddannelse i medborgerskab i lærernes grunduddannelse. Lærerne bør derfor støttes og rustes til ved hjælp af foranstaltninger at skabe en åben læringskultur og et åbent læringsmiljø og håndtere forskellige læringsgrupper for at undervise i medborgerkompetencer, videregive Europas fælles arv, fremme fælles værdier og fungere som rollemodel for de lærende.

               (11)

               Radikalisering, som fører til voldelig ekstremisme, er fortsat et presserende problem i flere medlemsstater. Fremme af fælles værdier som en vektor for social samhørighed og integration, herunder via uddannelsespolitikker, er en væsentlig del af løsningen. For at støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser oprettede Kommissionen i juli 2017 en gruppe på højt plan vedrørende radikalisering (5) til at identificere støtteforanstaltninger, også på uddannelsesområdet.

               (12)

               De seneste resultater af PISA-undersøgelsen og Education and Training Monitor 2017 understreger sammenhængen mellem uddannelsesmæssige uligheder og de studerendes socioøkonomiske baggrund. PISA-data viser, at studerende fra fattigere husstande har tre gange større sandsynlighed for at klare sig dårligere end deres mere velstående medstuderende, og at studerende med indvandrerbaggrund har mere end dobbelt så stor sandsynlighed for at klare sig dårligre end andre studerende. For at forhindre marginalisering af unge er det af afgørende betydning at have inklusive og retfærdige uddannelsessystemer, der fremmer samfund med sammenhængskraft og danner grundlag for aktivt medborgerskab og øger beskæftigelsesegnetheden.

               (13)

               Det fremgår af den internationale undersøgelse af undervisning i medborgerskab fra 2016, som den internationale sammenslutning til vurdering af skoleresultater står bag, at nationale og europæiske identiteter kan fungere i positiv sameksistens og ikke er i modstrid med hinanden. Undersøgelsen viser også, at studerende med større medborgerkundskaber ofte også var de studerende, der gav udtryk for mere tolerante holdninger.

               (14)

               Eurobarometerundersøgelser fremhæver, at der er et bemærkelsesværdigt lavt niveau for viden om Unionen. I en meningsmåling fra 2014 mener 44 %, at de har begrænset forståelse af, hvordan Unionen fungerer, mens en undersøgelse fra 2011 viser, at et relativt flertal mener, at de ikke er velinformerede om EU. Samme undersøgelse afslørede også, at en tredjedel ikke ved, hvor mange medlemsstater, der er i EU. Eurobarometerundersøgelsen fra 2017 viser, at 89 % af unge europæere er enige i, at de nationale regeringer bør styrke skolernes undervisning i unges rettigheder og ansvar som EU-borgere. Endelig fremhæver den seneste Eurobarometer-undersøgelse, at 35 % af respondenterne mener, at sammenlignelige uddannelsesstandarder er vejen frem for fremtidens Europa.

               (15)

               På denne baggrund er det afgørende, at medlemsstaterne gør en øget indsats for at gennemføre alle målene i Pariserklæringen fra 2015. Det er særligt vigtigt fortsat at fremme fælles værdier som vektorer for samhørighed og inklusion, fremme gennemførelsen af deltagerbaserede læringsmiljøer på alle uddannelsesniveauer, forbedre uddannelsen af lærerne i medborgerskab og mangfoldighed og fremme mediekendskab og de lærendes evne til at tænke kritisk.

               (16)

               Sikring af effektiv og lige adgang til inklusiv uddannelse af god kvalitet for alle lærende, herunder lærende med indvandrerbaggrund, lærende med en dårlig socioøkonomisk baggrund, lærende med særlige behov og lærende med handicap — i overensstemmelse med konventionen om rettigheder for personer med handicap — er en forudsætning for at opnå samfund med større sammenhængskraft. I disse bestræbelser kunne medlemsstaterne drage fordel af eksisterende EU-instrumenter, især Erasmus+, de europæiske struktur- og investeringsfonde, Et Kreativt Europa, Europa for Borgerne, Rettigheder, ligestilling og unionsborgerskabsprogrammet, det europæiske solidaritetskorps og Horisont 2020 samt vejledning og ekspertviden fra Det Europæiske Agentur for Inklusion og Specialundervisning.

               (17)

               Programmet Erasmus+ viser, at mobilitet og grænseoverskridende forbindelser er en effektiv måde at opleve europæisk identitet på. Det er af afgørende betydning, at alle kategorier af lærende i hele Europa drager lige stor nytte af de muligheder, som programmet giver, navnlig gennem skoleudveksling mellem medlemsstaterne. Virtuel mobilitet, især gennem e-Twinning-netværket, er et fremragende værktøj til at skabe direkte kontakt mellem elever og skal anvendes i langt højere grad i de kommende år og i kombination med fysisk mobilitet.

               (18)

               Ved at indarbejde en europæisk dimension i undervisningen bør de lærende kunne hjælpes til at opleve den europæiske identitet i al sin mangfoldighed og styrke følelsen af et positivt og inklusivt europæisk tilhørsforhold som supplement til deres lokale, regionale og nationale identitet og traditioner. Det er også vigtigt i bestræbelserne på at fremme en bedre forståelse af Unionen samt af dens medlemsstater.

               (19)

               Denne henstilling er fuldt i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Indholdet i denne henstilling gælder med forbehold af eksisterende nationale initiativer på disse områder, navnlig vedrørende national undervisning i medborgerskab —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

      Medlemsstaterne bør:

      Fremme af fælles værdier

               1.

               øge udvekslingen af de fælles værdier, der er fastsat i artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union, fra en tidlig alder og på alle uddannelsesniveauer og inden for alle former for uddannelse i et livslangt læringsperspektiv for at styrke social samhørighed og en positiv og inklusiv fælles følelse af at høre til på lokalt, regionalt, nationalt plan samt på EU-plan

               2.

               fortsat gennemføre tilsagnene i Pariserklæringen, navnlig ved at:

                           a)

                           fremme undervisning i aktivt medborgerskab og etik samt fremme det åbne klasseværelse for at skabe tolerante og demokratiske holdninger, kompetencer i medborgerskab og sociale og interkulturelle kompetencer

                           b)

                           fremme kritisk tænkning og mediekendskab, navnlig med hensyn til brug af internettet og de sociale medier, for at øge bevidstheden om risici i forbindelse med informationskildernes pålidelighed og være med til, at der udvises sund fornuft

                           c)

                           anvende eksisterende eller om nødvendigt udvikle nye strukturer, der fremmer den aktive deltagelse af lærerne, forældrene, eleverne og det bredere samfund i skolen, og

                           d)

                           støtte mulighederne for unges demokratiske deltagelse og for et aktivt, kritisk og ansvarligt engagement i samfundet

               3.

               anvende eksisterende værktøjer effektivt til at fremme uddannelse i medborgerskab, f.eks. Europarådets kompetenceramme for demokratisk kultur.

      Fremme af inklusiv uddannelse

               4.

               fremme inklusiv uddannelse for alle lærende, navnlig ved at:

                           a)

                           inkludere alle lærende i uddannelse af høj kvalitet fra den tidlige barndom og gennem hele livet

                           b)

                           give alle lærende den nødvendige støtte ud fra deres individuelle behov, herunder lærende med en dårlig socioøkonomisk baggrund, lærende med indvandrerbaggrund, lærende med særlige behov og de dygtigste lærende

                           c)

                           muliggøre skift mellem forskellige uddannelsesforløb og -niveauer og give mulighed for passende studie- og erhvervsvejledning

               5.

               effektivt anvende Det Europæiske Agentur for Inklusion og Specialundervisning på frivilligt grundlag til at gennemføre og overvåge vellykkede inklusive tilgange i deres uddannelsessystemer

      Fremme af den europæiske dimension i undervisningen

               6.

               fremme den europæiske dimension i undervisningen ved at tilskynde til:

                           a)

                           en forståelse af den europæiske sammenhæng og den fælles arv og de fælles værdier og en bevidsthed om den sociale, kulturelle og historiske enhed og mangfoldighed i Unionen og dens medlemsstater

                           b)

                           en forståelse af baggrunden for Unionen samt af dens værdier og funktionsmåde

                           c)

                           deltagelse af elever og lærere i e-Twinning-netværket, i grænseoverskridende mobilitet og tværnationale projekter, særligt for skoler

                           d)

                           græsrodsprojekter for at øge bevidstheden om og forståelsen af EU i læringsmiljøer, navnlig gennem direkte interaktion med de unge, som f.eks. en frivillig årlig fejring af en »EU-dag« i læringsmiljøer.

      Støtte til undervisningspersonalet og undervisningen

               7.

               sætte undervisningspersonalet i stand til at fremme fælles værdier og give inklusiv uddannelse ved hjælp af:

                           a)

                           foranstaltninger til at ruste undervisningspersonalet til at viderebringe budskabet om fælles værdier og fremme aktivt medborgerskab og samtidig videreformidle en fornemmelse af tilhørsforhold og reagere på de lærendes forskellige behov og

                           b)

                           fremme grund- og videreuddannelse, udveksling og peerlærings- og peerrådgivningsaktiviteter samt vejledning og rådgivning for undervisningspersonalet

      Gennemførelsesforanstaltninger

               8.

               gennemgå og om nødvendigt forbedre eksisterende politikker og praksisser på uddannelsesområdet og inden for ikkeformel læring med henblik på at reagere på disse henstillinger

               9.

               identificere behov og fremme offentligt engagement ved at anvende eksisterende data eller om nødvendigt indsamle nye data med henblik på at forbedre evidensbaseret politikudformning, når det drejer sig om den sociale og medborgerlige dimension i uddannelsen

               10.

               fortsat deltage i strategiske rammer for EU-samarbejde inden for uddannelse, ungdomsanliggender, idræt og kultur ved hjælp af peerlæring, peerrådgivning og udveksling af god praksis med henblik på fremme af fælles værdier

               11.

               effektivt anvende EU's finansieringsinstrumenter, navnlig Erasmus+, de europæiske struktur- og investeringsfonde, Et Kreativt Europa, Europa for Borgerne, programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab og Horisont 2020, med henblik på at gennemføre disse henstillinger

         OG BIFALDER, AT KOMMISSIONEN AGTER AT:

               12.

               støtte medlemsstaterne i gennemførelsen af bestemmelserne i denne henstilling ved hjælp af de tilgængelige værktøjer og finansieringsinstrumenter, som f.eks. programmet Erasmus+, navnlig gennem læringsmobilitet på alle niveauer, med fokus på skoler, tværnationale projekter, e-Twinning-netværket samt Jean Monnet-aktiviteter

               13.

               støtte nationale og regionale politikreformer og forbedringer af praksis ved hjælp af ET2020-rammen for europæisk samarbejde i uddannelse og efterfølgende rammer

               14.

               om nødvendigt udvikle og regelmæssigt gennemgå praktiske referenceværktøjer og vejledende dokumenter for politiske beslutningstagere og de involverede fagpersoner og støtte forskning og inddragelse af interessenter for at udfylde vidensbehov

               15.

               vurdere og evaluere de tiltag, der er iværksat for at imødekomme denne henstilling, navnlig ved hjælp af ET2020-rammen, herunder Education and Training Monitor.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. maj 2018.

            På Rådets vegne

         K. VALCHEV

            Formand

      (1)  COM(2017) 673 final.

      (2)  EUCO 19/1/17 REV 1.

      (3)  Rådets og Kommissionens fælles rapport for 2015 om gennemførelse af strategirammen for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (ET 2020) — Nye prioritetsområder for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (EUT C 417 af 15.12.2015, s. 25).

      (4)  SWD(2018) 13 final.

      (5)  Kommissionens afgørelse af 27. juli 2017 om oprettelse af Kommissionens ekspertgruppe på højt plan om radikalisering (EUT C 252 af 3.8.2017, s. 3).


title: Rådets henstilling af 22. juni 2018 med henblik på at korrigere den væsentlige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Ungarn

text:
               27.6.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 223/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 22. juni 2018
   med henblik på at korrigere den væsentlige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Ungarn
   (2018/C 223/01)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 10, stk. 2, andet afsnit,
   som henviser til henstillingen fra Europa-Kommissionen, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I henhold til artikel 121 i traktaten skal medlemsstaterne fremme sunde offentlige finanser på mellemlang sigt gennem samordning af deres økonomiske politikker og multilateral overvågning for at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (2)

               Stabilitets- og vækstpagten (SVP) er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse.

               (3)

               Den 12. juli 2016 henstillede Rådet til Ungarn, at landet i 2017 skulle opnå en finanspolitisk tilpasning på 0,6 % af BNP, medmindre den mellemfristede budgetmålsætning kunne nås med en lavere indsats (2).

               (4)

               Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 og de endelige tal for 2017 som valideret af Eurostat lå væksten i de offentlige udgifter, eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og engangsforanstaltninger, i 2017 et godt stykke over udgiftsbenchmarket, hvilket tyder på en væsentlig afvigelse (nemlig en afvigelse på 2,4 % af BNP). I 2017 forværredes den strukturelle saldo fra - 1,8 % af det potentielle BNP i 2016 til - 3,1 % af BNP, hvilket også tyder på en væsentlig afvigelse (nemlig en afvigelse på 1,4 % af BNP). Den samlede vurdering antydede, at udgiftsmålet blev påvirket negativt af tre elementer, dvs. for lav mellemfristet potentiel vækstrate og BNP-deflator, som ligger til grund for udgiftsmålet, samt en permanent indtjeningseffekt. Efter at der er taget højde for disse faktorer, ser udgiftsmålet ud til i tilstrækkelig grad at afspejle den finanspolitiske indsats og tyder på en væsentlig afvigelse. Denne konklusion bekræftes af vurderingen af den strukturelle saldo, der efter at der er taget højde for virkningen af faldende renteudgifter, svingende investeringer og uventede indtægter, stadig tyder på en væsentlig afvigelse. Den samlede vurdering fører derfor til den konklusion, at den observerede afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning i 2017 er væsentlig.

               (5)

               Efter en samlet vurdering fastlog Kommissionen den 23. maj 2018, at der er en væsentlig konstateret afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Ungarn, og rettede en advarsel til Ungarn, jf. artikel 121, stk. 4, i traktaten og artikel 10, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (6)

               I henhold til artikel 10, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1466/97 skal Rådet inden en måned efter datoen for vedtagelsen af Kommissionens advarsel rette en henstilling til den pågældende medlemsstat om at træffe de nødvendige politiske foranstaltninger. I forordning (EF) nr. 1466/97 fastsættes det, at der i henstillingen skal fastsættes en frist på højst fem måneder for medlemsstaten til at håndtere afvigelsen. På det grundlag forekommer det passende at give Ungarn en frist til den 15. oktober 2018 til at håndtere afgivelsen. Inden for denne frist bør Ungarn rapportere om, hvilke foranstaltninger der er truffet som reaktion på denne henstilling.

               (7)

               Ungarns strukturelle saldo i 2017 skønnes at ligge 1,6 % af BNP fra landets mellemfristede budgetmålsætning, som er et strukturelt underskud på - 1,5 % af BNP. På grundlag af prognoserne for outputgabet i Kommissionens forårsprognose 2018 vurderes konjunkturforholdene i Ungarn som gode i 2018. Ungarns offentlige gældskvote ligger over tærsklen på 60 % af BNP. Den strukturelle minimumsindsats, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 og den tilpasningsmatrix, der er fastlagt i henhold til SVP, og som tager hensyn til den nuværende økonomiske situation og problemer, hvad angår målet om de offentlige finansers holdbarhed, beløber sig til mindst 1 % af BNP i 2018. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 vil den strukturelle saldo blive yderligere forværret med 0,5 % af BNP i 2018. En strukturel minimumsforbedring på 1 % af BNP i 2018 vil derfor skabe et behov for at vedtage foranstaltninger, der giver et samlet udbytte på 1,5 % af BNP sammenlignet med det nuværende referencescenarie i Kommissionens forårsprognose 2018. Da der kræves en betydelig strukturel konsolideringsindsats som følge af den krævede minimumstilpasning, er det hensigtsmæssigt ikke at kræve nogen yderligere tilpasning oven på minimumskravet på 1 % af BNP.

               (8)

               Den påkrævede forbedring af den strukturelle saldo med 1 % af BNP i 2018 svarer til en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på højst 2,8 % i 2018.

               (9)

               Det er hensigtsmæssigt, at denne henstilling offentliggøres.

               (10)

               For at nå de anbefalede budgetmål er det afgørende, at Ungarn vedtager og omhyggeligt gennemfører de fornødne foranstaltninger og følger udviklingen i de løbende udgifter nøje,

         HENSTILLER AT UNGARN:

               1)

               træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 2,8 % i 2018, hvilket svarer til en årlig strukturtilpasning på 1 % af BNP, hvilket bringer medlemsstaten ind på en passende tilpasningssti hen imod den mellemfristede budgetmålsætning

               2)

               anvender alle uventede indtægter til at nedbringe underskuddet; budgetkonsolideringsforanstaltningerne bør sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo på en vækstfremmende måde

               3)

               rapporterer til Rådet senest den 15. oktober 2018 om de foranstaltninger, der er truffet som reaktion på denne henstilling; rapporten bør angive tilstrækkeligt specificerede og troværdigt bebudede foranstaltninger, herunder hver enkelt foranstaltnings budgetmæssige virkninger, samt ajourførte og detaljerede budgetfremskrivninger for 2018.

      Denne henstilling er rettet til Ungarn.
      Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 2018.

            På Rådets vegne

         V. GORANOV

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rådets henstilling af 12. juli 2016 om Ungarns nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2016 (EUT C 299 af 18.8.2016, s. 49).


title: Rådets henstilling af 22. juni 2018 med henblik på at korrigere den konstaterede væsentlige afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien

text:
               27.6.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 223/3

         RÅDETS HENSTILLING
   af 22. juni 2018
   med henblik på at korrigere den konstaterede væsentlige afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien
   (2018/C 223/02)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 10, stk. 2, andet afsnit,
   som henviser til henstillingen fra Europa-Kommissionen, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I henhold til artikel 121 i traktaten skal medlemsstaterne fremme sunde offentlige finanser på mellemlang sigt gennem samordning af deres økonomiske politikker og multilateral overvågning for at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (2)

               Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse.

               (3)

               Den 16. juni 2017 henstillede Rådet (2), at Rumænien træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter (3) ikke overstiger 3,3 % i 2017, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,5 % af BNP, hvilket bringer landet ind på en passende tilpasningssti hen imod den mellemfristede budgetmålsætning. Den 5. december 2017 konkluderede Rådet, at Rumænien ikke havde truffet effektive foranstaltninger som reaktion på Rådets henstilling af 16. juni 2017. På det grundlag fremsatte Rådet den 5. december 2017 en revideret henstilling (4), hvori det blev henstillet, at Rumænien træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,3 % i 2018, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,8 % af BNP.

               (4)

               På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2018 og de endelige tal for 2017 som valideret af Eurostat lå væksten i 2017 i de primære offentlige nettoudgifter et godt stykke over udgiftsmålet, hvilket tyder på en væsentlig afvigelse med en stor margen (nemlig en afvigelse på 3,3 % af BNP). Den strukturelle saldo forværredes til – 3,3 % af BNP fra – 2,1 % af BNP i 2016, hvilket også tyder på en væsentlig afvigelse fra den anbefalede strukturelle tilpasning (nemlig en afvigelse på 1,7 % af BNP). Den afvigelse, som den strukturelle saldo tyder på, påvirkes negativt af et højere punktestimat for potentiel BNP-vækst sammenlignet med det mellemfristede gennemsnit, der ligger til grund for udgiftsmålet, samt et fald i offentlige investeringer, som udjævnes i udgiftsmålet. Uanset denne forskel bekræfter begge indikatorer en væsentlig afvigelse fra kravene i stabilitets- og vækstpagtens forebyggende del i 2017.

               (5)

               Efter en samlet vurdering fastslog Kommissionen den 23. maj 2018, at der er en væsentlig konstateret afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien, og den rettede en advarsel til Rumænien, jf. artikel 121, stk. 4, i traktaten og artikel 10, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (6)

               I henhold til artikel 10, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1466/97 skal Rådet inden en måned efter datoen for vedtagelsen af advarslen rette en henstilling til den pågældende medlemsstat om at træffe de nødvendige politiske foranstaltninger. I forordning (EF) nr. 1466/97 fastsættes det, at der i henstillingen skal fastsættes en frist på højst fem måneder for medlemsstaten til at håndtere afvigelsen. På det grundlag forekommer det passende at give Rumænien en frist til den 15. oktober 2018 til at håndtere afvigelsen. Inden for denne frist bør Rumænien rapportere om, hvilke foranstaltninger der er truffet som reaktion på henstillingen.

               (7)

               På grundlag af fremskrivningerne for produktionsgabet i Kommissionens forårsprognose 2017 vurderes konjunkturforholdene i Rumænien som normale i 2018 og 2019. Rumæniens offentlige gældskvote er under grænsen på 60 % af BNP. Den strukturelle minimumsindsats, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 og den tilpasningsmatrix, der er fastlagt i henhold til SVP, og som tager hensyn til den nuværende økonomiske situation og eventuelle problemer, hvad angår målet om de offentlige finansers holdbarhed, beløber sig til 0,5 % af BNP for både 2018 og 2019.

               (8)

               Rumæniens strukturelle underskud er steget med 2,1 % af BNP i 2016 og med 1,2 % af BNP i 2017 til 3,3 % af BNP i 2017. Minimumstilpasningskravet bør ledsages af en yderligere og vedholdende indsats for at rette op på den kumulerede afvigelse og bringe Rumænien tilbage på en passende tilpasningssti efter afvigelserne i 2016 og 2017. En yderligere indsats på 0,3 % af BNP forekommer passende, i betragtning af hvor væsentlig en afvigelse der er konstateret fra den anbefalede tilpasningssti hen imod den mellemfristede budgetmålsætning, og den vil fremskynde tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning.

               (9)

               Den forbedring af den strukturelle saldo på 0,8 % af BNP, som kræves i både 2018 og 2019, svarer til den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter på højst 3,3 % i 2018 og 5,1 % i 2019.

               (10)

               Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 ventes en yderligere forværring af den strukturelle saldo på 0,4 % af BNP i 2018 og yderligere 0,4 % af BNP i 2019. En strukturel forbedring på 0,8 % af BNP i både 2018 og 2019 indebærer derfor, at der er behov for at træffe foranstaltninger, der giver et samlet strukturelt udbytte på 1,2 % af BNP i 2018, og yderligere foranstaltninger, der giver et strukturelt udbytte på 1,2 % af BNP i 2019 sammenlignet med referencescenariet i Kommissionens forårsprognose 2018.

               (11)

               Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 ventes et offentligt underskud på 3,4 % af BNP i 2018 og 3,8 % af BNP i 2019, hvilket er over den traktatfæstede referenceværdi på 3 % af BNP. Den strukturelle tilpasning, der kræves, forekommer også tilstrækkelig til at sikre, at Rumænien overholder den traktatfæstede referenceværdi på 3 % af BNP i 2018 og 2019 med en margen.

               (12)

               På grund af den manglende efterlevelse af tidligere henstillinger om at korrigere den væsentlige konstaterede afvigelse og risikoen for overtrædelse af den traktatfæstede referenceværdi på 3 % af BNP skal der hurtigst muligt sættes ind for at bringe Rumæniens finanspolitik tilbage på en forsvarlig sti.

               (13)

               Det er hensigtsmæssigt, at denne henstilling offentliggøres.

               (14)

               For at nå de anbefalede budgetmål er det afgørende, at Rumænien vedtager og omhyggeligt gennemfører de fornødne foranstaltninger og følger udviklingen i de løbende udgifter nøje,

         HENSTILLER AT RUMÆNIEN:

               1)

               træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,3 % i 2018 og 5,1 % i 2019, hvilket svarer til en årlig strukturtilpasning på 0,8 % af BNP hvert år, hvilket bringer medlemsstaten ind på en passende tilpasningssti hen imod den mellemfristede budgetmålsætning

               2)

               anvender alle uventede indtægter til at nedbringe underskuddet; budgetkonsolideringsforanstaltninger bør sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo på en vækstfremmende måde

               3)

               rapporterer til Rådet senest den 15. oktober 2018 om de foranstaltninger, der er truffet som reaktion på denne henstilling; rapporten bør angive tilstrækkeligt specificerede og troværdigt bebudede foranstaltninger, herunder hver enkelt foranstaltnings budgetmæssige virkninger, samt ajourførte og detaljerede budgetfremskrivninger for 2018-2019.

      Denne henstilling er rettet til Rumænien.
      Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 2018.

            På Rådets vegne

         V. GORANOV

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rådets henstilling af 16. juni 2017 med henblik på at korrigere den betydelige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien (EUT C 216 af 6.7.2017, s. 1).

      (3)  De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårig periode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.

      (4)  Rådets henstilling af 5. december 2017 med henblik på at korrigere den væsentlige observerede afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien (EUT C 439 af 20.12.2017, s. 1).


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 6. juli 2018 til Rådet for Den Europæiske Union om de eksterne revisorer for Banka Slovenije (ECB/2018/18)

text:
               24.7.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 260/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
      af 6. juli 2018
      til Rådet for Den Europæiske Union om de eksterne revisorer for Banka Slovenije
      (ECB/2018/18)
      (2018/C 260/01)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

                  (2)

                  Mandatet for Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o., de eksterne revisorer for Banka Slovenije, udløb efter revision for regnskabsåret 2017. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2018.

                  (3)

                  Banka Slovenije har valgt Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o. som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2018 til 2020 —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
      Det henstilles, at Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o. udnævnes til eksterne revisorer for Banka Slovenije for regnskabsårene 2018 til 2020.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 6. juli 2018.

            Mario DRAGHI

               Formand for ECB