title: Henstilling med henblik på rådets beslutning om gensidig bistand til Rumænien

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52009PC0199(01)

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 21.4.2009KOM(2009) 199 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS BESLUTNINGom gensidig bistand til RumænienForslag tilRÅDETS BESLUTNINGom mellemfristet finansiel bistand fra EU til RumænienHenstilling med henblik påRÅDETS BESLUTNINGom gensidig bistand til Rumænienogforslag tilRÅDETS BESLUTNINGom mellemfristet finansiel bistand fra EU til RumænienBEGRUNDELSEINDLEDNINGRumænien har oplevet en meget høj økonomisk vækst igennem de seneste år, som i gennemsnit har været på 6,5 % siden 2002 og endda nåede op på 7,1 % i 2008. Væksten har primært været drevet af den indenlandske efterspørgsel efter forbrug og investeringer, som har været stimuleret af et udenlandsk finansieret boom inden for finansiel formidling, og en kraftig lønvækst. En høj låntagning i udlandet har ført til en brat stigning i udlandsgælden, som nåede op på 53 % af BNP ved udgangen af 2008, og omfattende låntagning i udenlandsk valuta har øget husholdningernes og virksomhedsbalancernes sårbarhed over for pludselige skift i valutakursen. Det indenlandske efterspørgselspres er blevet yderligere forstærket af en procyklisk finanspolitik med en kraftigt stigende offentlig nettolåntagning fra 1,2 % af BNP i 2005 til 5,4 % af BNP i 2008, selv om en række rådsudtalelser og Kommissionens politiske rådgivning fra juni 2008 opfordrede til finanspolitisk konsolidering og forbedring af budgetstyringen.Det verdensomspændende økonomiske tilbageslag og den voksende tendens til at undgå risici i forhold til de indenlandske sårbarheder har medført en betydelig stramning i kapitaltilstrømningen til Rumænien. Presset på valutakursen er steget og har ført til en kumulativ nedskrivning af valutakursen på over 30 % siden august 2007. I fjerde kvartal af 2008 faldt den indenlandske efterspørgsel med mere end 4 % på årsbasis, primært som følge af et fald i det private forbrug, fra den tocifrede vækstrate i de første tre kvartaler. Derudover er konkurrenceevnen over for udlandet og produktivitetsudviklingen blevet bremset af det langsomme tempo i de strukturreformer, der er blevet iværksat siden EU-tiltrædelsen. Regeringen står ligeledes over for stigende vanskeligheder på obligationsmarkedet med et gennemsnitligt afkast, der er steget med omkring 300 basispoint i forhold til for et år siden og næsten udelukkende er baseret på korte løbetider.På denne baggrund anmodede de rumænske myndigheder[1] den 6. marts 2009 om betalingsbalancestøtte fra EU, og de har også henvendt sig til IMF og Verdensbanken med en tilsvarende anmodning. Selv om der på nuværende tidspunkt ikke er nogen akut krise, er ekstern finansiel støtte efter deres opfattelse på dette stadium berettiget for at øge Rumæniens valutareserver vurderet på grundlag af et scenario om et betydeligt pres på den eksterne finansiering fra både den offentlige og den private sektor i de kommende to år. Et sådant program vil også medvirke til at øge tilliden til Rumæniens evne til at opfylde sine forpligtelser over for udlandet.Kommissionen bebudede sammen med Rådets formandskab den 9. marts, at EU var rede til sammen med IMF at deltage i en koordineret finansieringspakke for at understøtte stabiliteten i Rumæniens betalingsbalance. Det blev dog understreget, at den finansielle bistand er betinget af et stærkt tilsagn fra de rumænske myndigheders side om at gennemføre et understøttende politisk program.På basis af drøftelser med Kommissionen og IMF vil de rumænske myndigheder sende en hensigtserklæring til Kommissionen og IMF, der redegør for hovedelementerne i deres økonomiske tilpasningsprogram. Rådets finansielle bistand til Rumænien er betinget af, at denne erklæring modtages. Hovedsigtet med tilpasningsprogrammet er at afbøde virkningerne af det kraftige fald i tilstrømningen af privat kapital, samtidig med at der gennemføres politiske foranstaltninger for at rette op på de eksterne og finanspolitiske uligevægte og styrke finanssektoren. På baggrund af dette program undertegnede moderselskaberne for de ni største udenlandsk ejede banker i Rumænien et koordineret tilsagn om at opretholde deres samlede eksponering mod Rumænien og stille supplerende kapital til rådighed efter behov.MAKROØKONOMISKE UDVIKLINGSTENDENSER OG UDSIGTEREfter en række år med en kraftig BNP-vækst, som i gennemsnit lå på 6,5 % på årsbasis i perioden efter 2002, faldt væksten kraftigt i fjerde kvartal af 2008 til 2,9 % på årsbasis. Dette skyldtes primært en næsten 4 % reduktion i det private forbrug set på årsbasis, som blev ledsaget af en næsten total opbremsning i bankernes udlån. I fjerde kvartal faldt de faste bruttoinvesteringer brat fra over 30 % på årsbasis i første kvartal til lige under 3 %. På udbudssiden blev tilbagegangen drevet af et fald i industriproduktionen på omkring 8 % sammenlignet med en produktionsfremgang på 5,5 % i første kvartal af 2008. Bygge- og anlægssektoren og servicesektoren kunne også notere en kraftig tilbagegang.Det kraftige fald i den indenlandske efterspørgsel i fjerde kvartal førte også til en opbremsning i importen, hvor væksten på årsbasis blev negativ hen imod årets udgang (-18 % på årsbasis) og endog faldt yderligere i januar 2009 (-28 % på årsbasis målt i RON). Eksportresultatet blev også svækket væsentligt (-8 % på årsbasis i december 2008 og -13 % i januar 2009). Samlet set faldt underskuddet på betalingsbalancens løbende poster i 2008 en smule, men lå stadig på et højt niveau, nemlig på 12,3 % af BNP sammenlignet med 13,5 % af BNP i 2007. På finansieringssiden dækkede de udenlandske direkte investeringer omkring 54 % af underskuddet på de løbende poster i 2008. Resten af underskuddet blev primært finansieret via (for det meste privat) ekstern låntagning, som steg med omkring 53 % af BNP ved udgangen af 2008.-  Under det økonomiske boom bidrog mangel på arbejdskraft på grund af den omfattende udvandring og en høj andel af ufaglærte i arbejdsstyrken til, at der opstod en løn/prisspiral, hvor lønstigningerne langt oversteg den ringe produktivitetsfremgang. Væksten i lønningerne var fortsat meget kraftig i de første to kvartaler af 2008 (med nominelle lønstigninger på omkring 25 % på årsbasis), men den er dog aftaget derefter og faldt til 13 % på årsbasis i januar 2009. På trods af faldende vare- og fødevarepriser steg inflationen målt ved forbrugerprisindekset igen fra 6,3 % i december 2008 til 6,9 % i februar 2009 på baggrund af en 8 % nominel reel depreciering i samme periode.Vurderet ud fra den kraftige opbremsning i den økonomiske aktivitet i fjerde kvartal af 2008 og den sandsynlige yderligere forringelse af de samlede økonomiske udsigter ventes BNP-væksten at blive negativ i 2009 med ca. -4 %, som skyldes faldet i forbruget og investeringerne, der dog delvis opvejes af en korrektion i underskuddet over for udlandet.DE OFFENTLIGE FINANSERRumænien førte en procyklisk finanspolitik under efterspørgselsfremgangen i årene 2005-2008, hvor det samlede underskud steg fra 1,2 % af BNP i 2005 til 5,4 % af BNP i 2008, og den reale BNP-vækst gennemsnitligt lå på 6,5 %, og dette på trods af gentagne advarsler om ikke at følge denne kurs fremsat i Rådets udtalelse fra februar 2008 om Rumæniens konvergensprogram og Kommissionens politiske rådgivning i juni 2008. Dette skyldtes i vid udstrækning en generelt set svag budgetplanlægning og -gennemførelse. Uventede ekstraindtægter blev typisk anvendt i forbindelse med budgetkorrektioner i løbet af året, og der blev ikke søgt opnået yderligere økonomisk manøvrerum til økonomisk hårde tider. Svagheder i den offentlige forvaltning medvirkede også til, at investeringsudgiftsplaner gentagne gange ikke blev gennemført fuldt ud, og en del af budgetmidlerne til investeringer blev efterfølgende overført til at dække løbende udgifter som lønninger til de offentligt ansatte og overførselsindkomster. Lønstigningerne i den offentlige sektor er blevet en drivkraft bag lønstigninger i den private sektor, idet dog lønniveauet er højere i den offentlige sektor. I perioden 2005-2008 fordobledes de offentlige lønudgifter nominelt set. Endelig er store udgiftsposter koncentreret i de sidste uger af året, hvilket i alvorlig grad påvirker troværdigheden og forudsigeligheden i budgettet. På trods af henstillingerne i Kommissionens politiske rådgivning i juni 2008 er der ikke sket fremskridt med gennemførelsen af bindende mellemfristede finanspolitiske rammer.Det 2009-budget, der blev forelagt af den nye regering og vedtaget af parlamentet sidst i februar, indeholder en række foranstaltninger, der sigter mod at nedbringe underskuddet fra 5,4 % af BNP i 2008 til 2,0 % af BNP i 2009 ud fra en antagelse om en real BNP-vækst på 2,5 %. Foranstaltningerne omfatter et ansættelsesstop og nedskæring af forskellige bonusser i den offentlige sektor, reduktion af udgifterne til varer og tjenesteydelser, begrænsning af stigningerne i lønningerne til de offentligt ansatte og sammenkædning af pensionsudbetalingerne med inflationen i stedet for med lønudviklingen. Derimod planlægger regeringen en væsentlig forhøjelse af de offentlige investeringer. På vedtagelsesdatoen stod det imidlertid allerede klart, at målet for underskuddet var urealistisk, eftersom det underliggende makroøkonomiske scenario og prognoserne for indtægterne var for optimistiske. Derudover var der, da der ikke blev foreslået en omfattende reform af udgiftspolitikken, potentielle gennemførelsesrisici forbundet med udgiftsforanstaltningerne.FINANSMARKEDERNERumæniens finanssystem er domineret af banksektoren, som har udviklet sig meget hurtigt igennem de seneste par år. De samlede nettoaktiver i den rumænske banksektor beløb sig til omkring 315 mia. RON ved udgangen af 2008 (62 % af BNP). Bankerne er i vid udstrækning udenlandsk ejede. I december 2008 kontrollerede kreditinstitutter, hvori udenlandsk kapital tegnede sig for aktiemajoriteten (herunder afdelinger af udenlandske banker), omkring 88 % af de samlede nettoaktiver i alle kreditinstitutter i Rumænien. Banker fra Østrig, Grækenland, Frankrig og Italien har den største eksponering mod Rumænien.Igennem de seneste par år har den rumænske banksektor skubbet på for en hurtig udvidelse af kreditgivningen, og forholdet mellem udlån og indskud steg til 122 % i 2008. Selv om væksten i kreditgivningen startede fra et lavt udgangspunkt, har udvidelsen af kreditgivningen i primært udenlandsk valuta (som udgør omkring 59 % af den samlede indenlandske kreditgivning til den private sektor i januar 2009) gjort den rumænske banksektor stærkt afhængig af udenlandsk finansiering. I andet halvår af 2008 skete der en dramatisk opbremsning i udlånsaktiviteten, idet den årlige vækst i kreditgivningen faldt fra over 60 % i juni 2008 til 36,5 % i december 2008.Selv om banksektoren på nuværende tidspunkt forekommer forholdsvis sund og velkapitaliseret (med et nøgletal for kapitalgrundlaget på 12,3 % ved udgangen af 2008), kan den finansielle stabilitet i Rumænien komme under pres. De forværrede makroøkonomiske udsigter betyder, at andelen af nødlidende lån efter al sandsynlighed vil stige brat i de kommende måneder. Da den rumænske private sektor er stærkt afhængig af lån denomineret i udenlandsk valuta, vil enhver yderligere nedskrivning af økonomiske grundforhold endvidere veje tungt på husholdningernes budget og virksomhedernes balance.BETALINGSBALANCEN OG DET EKSTERNE FINANSIERINGSBEHOVDe senere års økonomiske opsving i Rumænien var kendetegnet ved store eksterne uligevægte og en uholdbar opbygning af forpligtelser over for udlandet. Underskuddet på betalingsbalancens løbende poster steg fra 5,8 % af BNP i 2004 til 13,5 % af BNP i 2007 og holdt sig over 12 % af BNP i 2008. Som følge heraf nåede bruttoudlandsgælden op på 55 % af BNP ved udgangen af 2008.De rumænske finansmarkeder har været under konstant pres siden begyndelsen af oktober 2008. Nedbringelsen af låntagningen, Rumæniens svage økonomiske grundforhold og risikofyldte værdipapirer vejer tungt på valuta-, interbank-, aktie- og obligationsmarkederne. Den eksterne finansiering ventes at forblive under betydeligt pres i nogen tid fremover, idet det vedholdende, om end faldende, underskud på de løbende poster samt behovet for at refinansiere betydelige kortfristede og længerefristede gældsposter i udenlandsk valuta ikke forventes at blive fuldt dækket af udenlandske direkte investeringer og anden finansiering og kapitaltilstrømning i 2009-2011.På baggrund heraf er Kommissionen af den opfattelse, at den rumænske betalingsbalance er alvorligt truet. Kommissionen henstiller derfor til Rådet, at det vedtager en beslutning om ydelse af gensidig bistand. Det samlede finansieringsbehov i perioden frem til første kvartal af 2011 anslås til 20 mia. EUR. I dette beløb er indregnet det forventede fortsatte underskud på de løbende poster, en ufuldstændig refinansiering af forfaldne lån, en vis kapitaludstrømning og opbygning af de officielle valutareserver til et fornuftigt niveau. Udenlandske bankers refinansieringsrate for deres eksponeringer mod Rumænien antages at blive på 100 %, når den gensidige bistand ydes, hvilket er i overensstemmelse med kravet til de største udenlandske banker om at bibeholde deres eksponering mod Rumænien (som bekræftet i deres fælles udtalelse af 26. marts 2009), hvorimod refinansieringsraten for virksomhedernes eksterne gæld til moderselskaber og for rumænske bankers eksterne gæld antages at blive på 50 % i 2009. I 2010 og 2011 antages alle forfaldne udenlandske forpligtelser at blive refinansieret med en rate på 100 % i forlængelse af den forventede stabilisering af finansmarkerne og starten på et fornyet opsving på Rumæniens vigtigste eksportmarkeder. Bortset fra et tilstrækkeligt højt mål for valutareserverne (på over 100 % af den kortfristede eksterne forfaldne gæld) blev der benyttet forsigtige antagelser om anden kapitaludstrømning som f.eks. udstrømningen af valutaudlændinges indskud, nedbringelserne af handelskreditter og udstrømningen af porteføljeinvesteringer for at lægge en yderligere sikkerhedsmargen ind i beregningerne. Antagelsen for den underliggende BNP-vækst er på -4 % i 2009 og omkring 0 % i 2010. Underskuddet på betalingsbalancens løbende poster ventes at blive på 7½ % af BNP i 2009 og 6½ % af BNP i 2010.EU-STØTTE UNDER BETALINGSBALANCEMEKANISMEN SOM LED I EN INTERNATIONAL INDSATSI lyset af de alvorlige betalingsbalanceproblemer, Rumænien står over for, og på betingelse af, at de rumænske myndigheder afgiver et fast tilsagn om at gennemføre et større finanspolitisk, finansielt og strukturelt tilpasningsprogram, henstiller Kommissionen, efter at den har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg den 17. marts 2009, at Rådet yder den gensidige bistand, der er omhandlet i traktatens artikel 119.Endvidere foreslår Kommissionen efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, at Rådet efter vedtagelsen af ovennævnte rådsbeslutning om at yde gensidig bistand til Rumænien på grundlag af en henstilling fra Kommissionen vedtager en beslutning om ydelse under EU-mekanismen for betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (jf. Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002) af en mellemfristet finansiel bistand til Rumænien på op til 5 mia. EUR for at understøtte holdbarheden i landets betalingsbalance.En mellemfristet finansiel bistand til Rumænien under mekanismen for betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (efter forordning nr. 332/2002) forekommer at være det mest hensigtsmæssige middel på baggrund af den aktuelle situation med en reduceret kapitaltilstrømning og store finanspolitiske og eksterne uligevægte. Det umiddelbare sigte er at bane vejen for en ordnet tilpasning af underskuddet over for udlandet og derved lette det alt for store pres på valutakursen, som ellers kunne medføre alvorlige balancevirkninger for virksomhederne og husholdningerne med deraf følgende forstærket recession og pres på banksektoren.Det samlede anslåede finansieringsbehov frem til første kvartal af 2011 er på 20 mia. EUR. EU-bistanden til Rumænien ydes i sammenhæng med IMF-støtte via et standby-arrangement (SBA) til et beløb på 11,40 mia. SDR (ca. 12,95 mia. EUR, 1085 % af Rumæniens IMF-kvote). Yderligere multilateral støtte på 2 mia. EUR vil blive ydet på følgende måde: som et supplement til deres normale långivning yder Verdensbanken 1 mia. EUR, og EIB og EBRD yder andre 1 mia. EUR.Den 26. marts 2009 afgav moderselskaberne for de ni største udenlandsk ejede banker i Rumænien fælles tilsagn om at bibeholde deres samlede eksponering mod Rumænien igennem programperioden og indvilligede i at støtte deres rumænske datterselskaber for at fastholde deres nuværende gode finansielle stilling igennem perioden med markedsuro og økonomisk afmatning. Dette tilsagn vil blive bekræftet i de individuelle administrative skrivelser fra de vigtigste banker til Rumæniens centralbank, som i samarbejde med hjemlandets tilsynsmyndigheder nøje vil overvåge efterlevelsen af dette tilsagn. EU's finansielle bistand ydes til støtte for de rumænske myndigheders stærke tilsagn om at gennemføre et omfattende økonomisk program. Dette program er der opnået enighed om med de rumænske myndigheder.Kommissionen vil i samarbejde med EFC regelmæssigt via kontrolbesøg og jævnlig rapportering fra myndighedernes side kontrollere, at de økonomisk-politiske betingelser, der er knyttet til ydelsen af bistanden, opfyldes. Under hele gennemførelsen af programmet vil Kommissionen endvidere yde supplerende politisk rådgivning og teknisk assistance på konkrete områder. Hovedelementerne i programmet er:a. Finanspolitisk konsolideringRegeringen er fast besluttet på at gennemføre en supplerende finanspolitisk tilpasningsindsats på 1,1 % af BNP ud over de foranstaltninger på 3 % af BNP, der var inkorporeret i 2009-budgettet, der blev vedtaget i februar 2009. På grundlag af den reviderede prognose om et fald i BNP på 4 % i 2009 og supplerende budgetforanstaltninger sigter myndighederne mod et offentligt underskud på 5,1 % af BNP, hvilket forudsætter en betydelig strukturtilpasning i forhold til resultatet for 2008. Et ændret 2009-budget, der bygger på den opdaterede økonomiske prognose og de supplerende foranstaltninger, vil blive godkendt af parlamentet i andet kvartal af 2009.Den finanspolitiske konsolidering vil fokusere på udgiftssiden. De primære offentlige udgifter vil blive reduceret med yderligere 0,85 procentpoint af BNP i forhold til 2009-budgettet. Dette vil blive opnået via i) nedskæring (med anslået 4 – 4½ % i forhold til 2008-niveauet) af de offentlige lønninger ved at undlade at udbetale lønstigninger til de offentligt ansatte (på i alt 5 %), som var planlagt for 2009, eller tilsvarende yderligere nedskæringer i beskæftigelsen og nedskæringer i antallet af ansatte i den offentlige sektor, bl.a. ved kun at erstatte én ud af hver syvende ansat, der fratræder, ii) yderligere reduktion i udgifterne til varer og tjenesteydelser og i tilskuddene til offentlige virksomheder og iii) visse nedskæringer i kapitaludgifterne til poster som køretøjer og kontorudstyr og udarbejdelse af en realistisk tidsplan for EU-støttede investeringsprojekter. Alligevel ventes de offentlige investeringer at stige væsentligt i 2009 i forhold til 2008 (ca. 6½ % af BNP i 2009 sammenlignet med 5¾ % af BNP i 2008). På indtægtssiden ventes en række foranstaltninger med henblik på at fjerne visse skattefradrag og skattelettelser (bl.a. på firmabiler og afskrivning af omvurderede aktiver) at tegne sig for yderligere 0,25 % af BNP. Regeringen er fast besluttet på at videreføre den udgiftsdrevne finanspolitiske konsolidering og reducere underskuddet yderligere til 4,1 % af BNP i 2010 og til under 3 % af BNP i 2011.Under hele gennemførelsen af programmet vil Kommissionen løbende yde vejledning og rådgivning til de rumænske myndigheder med henblik på at sikre en holdbar korrektion af underskuddet.b. Reform af den finanspolitiske styringFor at medvirke til, at der på holdbar basis opnås lavere budgetunderskud, vil der blive truffet foranstaltninger til forbedring af budgetstrategien og budgetproceduren. Et centralt element vil være en finanspolitisk ansvarslov, som bl.a. vil stille krav om, at der indføres procedurer for en forbedret flerårig budgetlægning, sættes grænser for budgetrevisioner i årets løb og udarbejdes budgetregler for at forbedre budgetgennemførelsen og opnå fuld efterlevelse af kravene i stabilitets- og vækstpagten. Ved loven oprettes desuden et finanspolitisk råd, som skal yde uvildig ekspertrådgivning.For at forbedre forudsigeligheden og gennemsigtigheden i budgettet vil det offentlige lønsystem blive omstruktureret, bl.a. ved at indføre en og samme forenklede lønskala for alle og omlægge bonussystemet. Derved søger man at løse hovedproblemerne i det offentlige lønsystem, som er, at bonusser tegner sig for stor en andel af den samlede løn, at der ikke er en og samme lønskala for alle, og at der er en lang række love, som regulerer lønfastsættelsen i de forskellige dele af lønsystemet.For at søge at forbedre holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt vil en række centrale parametre i pensionssystemet blive omlagt. Ændringerne vil omfatte at gå over til at indeksere de offentlige pensioner efter forbrugerpriserne og begrænse mulighederne for diskretionære pensionsforhøjelser og gradvis forhøje pensionsalderen yderligere i forhold til de allerede aftalte planer (især for kvinder) under hensyntagen til udviklingen i levetidsforventningen. Derudover vil der for visse grupper af offentligt ansatte, som ikke bidrager til deres pension, gradvis blive indført sådanne bidrag. Programmet opererer med, at gennemførelsen af anden pensionssøjle med regelmæssige forhøjelser af pensionsbidragene videreføres som oprindeligt planlagt.c. Den monetære politik og politikken for finanssektorenDen monetære politik vil fortsat blive udformet efter at sikre prisstabilitet og opfyldelsen af Rumæniens centralbanks inflationsmål (aktuelt 3,5 % ±1 % ved udgangen af 2009). Hvad finanssektoren angår, vil Rumæniens centralbank gennemføre stresstest af de enkelte bankers balance og udlånsporteføljer under forskellige scenarier i overensstemmelse med EU's retningslinjer for værdiansættelse, som vil blive benyttet til at vurdere de potentielle egenkapitalforhøjelser, der vil være nødvendige for at sikre, at nøgletallet for kapitalgrundlaget holder sig over 10 % igennem hele programperioden. Når stresstestene er afsluttet, vil moderselskaberne for bankerne i forlængelse af deres tilsagn om at yde passende støtte til deres datterselskaber (som det blev bekræftet i deres fælles erklæring af 26. marts 2009) blive pålagt inden udgangen af september 2009 at sikre, at der står tilstrækkelige ressourcer til rådighed til at dække ethvert potentielt utilstrækkeligt kapitalgrundlag, som stresstestene måtte have afdækket.Endvidere er det ifølge programmet planlagt, at bank- og konkurslovene ændres, således at det bliver muligt at reagere rettidigt og effektivt, såfremt banker måtte blive nødlidende. En central målsætning for ændringerne vil være at styrke beføjelserne hos bobestyrerne for banker, der er blevet placeret under særlig bobehandling. Ud over bankbestemmelserne tager andre foranstaltninger sigte på at styrke Rumæniens centralbanks beføjelser til at gribe ind med bestemmelser, der giver den mulighed for at anmode om, at større aktionærer øger deres aktiekapital og yder finansiel støtte til banken, og for at forbyde eller begrænse udlodninger af overskud. Det finansielle tilsyn vil blive styrket i overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning. Derudover vil der blive indført mere detaljerede likviditetskrav, og når tiden er inde, skulle det lovmæssigt fastsatte minimumsniveau for nøgletallet for kapitalgrundlaget blive forhøjet fra 8 til 10 %. Endvidere vil procedurerne for aktivering af indskudsgarantier blive ændret med henblik på at forenkle og afkorte fristen for udbetalinger. Ifølge den ændrede lovgivning vil indskudsgarantien blive aktiveret efter Rumæniens centralbanks godkendelse inden for 21-dages perioden. Endelig er Rumæniens centralbank fast besluttet på at garantere likviditetsforsyningen ved at udvide viften af aktiver, der vil kunne accepteres som sikkerhed.d. StrukturreformerDet økonomiske program vil også omfatte strukturreformforanstaltninger, der ligger på linje med de politikområder, der er omfattet af de af Rådet udstedte landespecifikke henstillinger inden for rammerne af Lissabonstrategien. Reformerne vil omfatte politikker for effektivisering af den offentlige forvaltning, forbedring af kvaliteten af de offentlige udgifter, sund anvendelse og øget absorption af EU-midler, forbedring af erhvervsklimaet og foranstaltninger til bekæmpelse af sort arbejde. Kommissionen bidrager også til den lokale kapacitetsopbygning via strukturfondene, hvor en særlig del er blevet øremærket til teknisk assistance.Dette program er afspejlet i de økonomisk-politiske betingelser, der er inkluderet i Kommissionens henstilling med henblik på Rådets beslutning. De nærmere økonomisk-politiske betingelser, der knytter sig til EU-låneudbetalingerne, vil blive fastsat i et aftalememorandum, som skal indgås med de rumænske myndigheder. Programmet vil også blive afspejlet i fuldt omfang i en opdatering af det rumænske konvergensprogram.Den foreslåede beslutning udløber tre år efter ikrafttrædelsen. For at opnå den fornødne fleksibilitet i den aktuelle markedssammenhæng foreslås det at tillade muligheden for at benytte renteswaps til den låntagningstransaktion, der finansierer lånet. For at beskytte EU-budgettet skal modparterne i en potentiel swap være af højeste kreditkvalitet .I overensstemmelse med bestemmelserne i Kommissionens forslag af 8. april 2009 til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 332/2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne kan Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, og Den Europæiske Revisionsret udsende egne ansatte eller behørigt autoriserede repræsentanter til at gennemføre de tekniske eller finansielle kontroller eller revisioner, som de måtte finde nødvendige i forbindelse med forvaltningen af denne bistand. Det vil blive sikret, at enhver mistanke om eller faktiske tilfælde af svig, korruption eller enhver anden ulovlig aktivitet i forbindelse med forvaltningen af EU's betalingsbalancestøtte, som er til skade for EU's finansielle interesser, efterforskes og behandles på tilfredsstillende vis. Ethvert tilfælde af denne art samt de foranstaltninger, der træffes i forbindelse hermed af de kompetente nationale myndigheder, skal omgående indberettes til Kommissionen. Aftalememorandummet og låneaftalen vil også allerede omfatte de nye tekniske bestemmelser i Kommissionens forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 332/2002.Parallelt med de politiske betingelser, der er knyttet til programmet, vil Kommissionen endvidere videreføre de fremskridt, der er gjort med overvågningen af reformen af retssystemet og bekæmpelsen af korruption under samarbejds- og kontrolordningen. Hvor længe denne ordning skal forblive i kraft afhænger af varigheden af bistandsprogrammet. Den foreløbige rapport fra februar 2009 konkluderede, at de rumænske myndigheder bør øge tempoet i reformen af retssystemet og bekæmpelsen af korruption, således at de tilbageslag, der har kunnet konstateres inden for de seneste måneder, kan blive vendt. Dette indebærer især at vedtage de love, der er nødvendige for at modernisere retssystemet, og gennem en hurtig behandling af en række højt profilerede korruptionssager vise, at retssystemet formår at håndhæve lovene på uafhængig og effektiv vis.Ud over de politiske betingelser vil Kommissionen også fortsat overvåge, at EU-overførslerne før og efter tiltrædelsen anvendes korrekt, bl.a. via regelefterlevelsesvurderinger og regelmæssig revision.Henstilling med henblik påRÅDETS BESLUTNINGom gensidig bistand til RumænienRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 119,under henvisning til Kommissionens henstilling efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:1.  Kapital- og finansmarkederne i Rumænien er kommet under stigende pres som følge af den globale økonomiske nedgang og de voksende betænkeligheder ved den rumænske økonomis tilstand i betragtning af landets store underskud over for udlandet og det hastigt stigende offentlige underskud. Presset på valutakursen er også taget til, hvilket medfører en betydelig risiko for stabiliteten inden for banksektoren generelt.2.  Som reaktion herpå har regeringen og den rumænske centralbank udviklet en omfattende strategi med henblik på at forankre de makroøkonomiske politikker og dæmpe spændingerne på det finansielle marked, og de har skitseret denne strategi i en hensigtserklæring, som Kommissionen modtog den […]. En af hjørnestenene i det økonomiske program består i at reducere underskuddet på de offentlige finanser fra 5,4 % af BNP i 2008 til 5,1 % i 2009 og til under 3 % af BNP i 2011. Med henblik på at sikre en varig nedbringelse af budgetunderskuddet vil der blive taget skridt til at forbedre budgetstrategien og budgetprocedurerne. Dette økonomiske program og især de finanspolitiske mål vil blive afspejlet i regeringens budget og konvergensprogrammet.3.  Rådet gennemgår med regelmæssige mellemrum Rumæniens økonomiske politikker, navnlig i forbindelse med den årlige analyse af dels opdateringerne af landets konvergensprogram, dels gennemførelsen af det nationale reformprogram og i forbindelse med den regelmæssige gennemgang af fremskridtene i Rumænien i forbindelse med konvergensprogrammet og den årlige statusrapport.4.  Den eksterne finansiering forventes at forblive under stærkt pres, eftersom det vedholdende, om end faldende, underskud på de løbende poster sammen med behovet for at forlænge store kortfristede og længerefristede lån denomineret i udenlandsk valuta, næppe vil blive helt opvejet af udenlandske direkte investeringer og andre indstrømninger til finans- og kapitalposterne i 2009-2011. Det eksterne finansieringsbehov skønnes at udgøre omkring 20 mia. EUR i tidsrummet frem til første kvartal af 2011. Ydes den gensidige bistand, antages de udenlandske bankers refinansieringsrate af deres eksponering mod Rumænien at være 100 % i overensstemmelse med kravet til de største udenlandske banker om at bibeholde deres eksponering mod Rumænien (som det er bekræftet i deres fælles erklæring af 26. marts 2009), hvorimod refinansieringsraten for selskabers eksterne gæld til moderselskaber og rumænske bankers eksterne gæld antages at være 50 % i 2009. For 2010 og 2011 antages refinansieringsraten for de samlede forfaldne udenlandske forpligtelser at blive 100 % i tråd med den forventede stabilisering af finansmarkederne og fornyet vækst på Rumæniens vigtigste eksportmarkeder. Ud over et tilstrækkeligt højt mål for reserverne af udenlandsk valuta (over 100 % af den kortfristede eksterne gæld i restløbetiden) er der anlagt forsigtige skøn over anden kapitaludstrømning, f.eks. udtræk af valutaudlændinges indskud, fald i handelskreditter og udstrømning af porteføljeinvesteringer, med henblik på at skabe en yderligere sikkerhedsmargen i beregningerne.5.  De rumænske myndigheder har anmodet om betydelig finansiel bistand fra EU og andre internationale finansielle institutioner med henblik på at understøtte betalingsbalancestabiliteten og bringe valutareserverne op på et niveau, som opfylder forsigtighedsprincippet.6.  Den rumænske betalingsbalance er udsat for en alvorlig trussel, som berettiger, at Fællesskabet hurtigt yder gensidig bistand —VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:Artikel 1Fællesskabet yder gensidig bistand til Rumænien.Artkel 2Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den .På Rådets vegneFormandForslag tilRÅDETS BESLUTNINGom mellemfristet finansiel bistand fra Fællesskabet til RumænienRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 332/2002[2] af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne, særlig artikel 3, stk. 2,under henvisning til Kommissionens forslag efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg (EFC), ogud fra følgende betragtninger:7.  Ved beslutning [….] besluttede Rådet at yde gensidig bistand til Rumænien.8.  Til trods for den ventede forbedring i betalingsbalancens løbende poster anslås Rumæniens behov for ekstern finansiering frem til første kvartal af 2011 af Kommissionen, IMF og de rumænske myndigheder pr. marts 2009 at være på 20 mia. EUR, idet den senere tids udvikling på de finansielle markeder kan få en væsentlig negativ virkning på kapital- og finansposterne.9.  Det er hensigtsmæssigt at yde fællesskabsstøtte til Rumænien på op til 5 mia. EUR under mekanismen for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne, som blev oprettet ved forordning (EF) nr. 332/2002. Denne bistand bør stilles til rådighed i sammenhæng med et lån fra Den Internationale Valutafond på 11,40 mia. SDR (ca. 12,95 mia. EUR) i henhold til et standby-arrangement, som forventes godkendt den 6. maj 2009. Verdensbanken har også indvilliget i at yde et lån til Rumænien på 1 mia. EUR, og EIB og EBRD vil yde yderligere støtte på i alt 1 mia. EUR.10.  Fællesskabets bistand bør forvaltes af Kommissionen. De særlige økonomisk-politiske vilkår, der aftales med Rumæniens myndigheder efter høring af EFC, bør nedfældes i et aftalememorandum. De nærmere finansielle vilkår bør fastsættes af Kommissionen i låneaftalen.11.  Kommissionen bør via kontrolbesøg og jævnlig rapportering fra de rumænske myndigheder regelmæssigt kontrollere, om de økonomisk-politiske vilkår, der er knyttet til bistanden, er opfyldt.12.  Under gennemførelsen af programmet vil Kommissionen give yderligere politisk rådgivning og teknisk bistand på specifikke områder.13.  Revisionsretten har ret til at foretage enhver finansiel kontrol og revision, den finder påkrævet i forbindelse med forvaltningen af denne støtte. Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), har ret til at udsende sine egne embedsmænd eller behørigt befuldmægtigede repræsentanter til at foretage enhver teknisk og finansiel kontrol og revision, som den finder påkrævet i forbindelse med forvaltningen af mellemfristet finansiel støtte fra Fællesskabet.14.  Sideløbende med de politiske betingelser, der er knyttet til dette program, vil Kommissionen også fortsat overvåge fremskridtene inden for reform af retssystemet og bekæmpelse af korruption via samarbejds- og kontrolmekanismen. Denne mekanismes løbetid afhænger ikke af bistandsprogrammets varighed. Foruden de politiske betingelser vil Kommissionen også fortsat overvåge, at EU-midler, der overføres før og efter tiltrædelsen, anvendes til det tiltænkte formål, bl.a. med vurderinger af opfyldelse af kravene og en regelmæssig gennemgang.15.  Støtten bør gives med sigte på at støtte betalingsbalancestabiliteten i Rumænien og dermed bidrage til en vellykket gennemførelse af regeringens økonomipolitiske program —VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:Artikel 116.  Fællesskabet yder Rumænien et mellemfristet lån på højst 5 mia. EUR med en højeste gennemsnitlig løbetid på syv år.17.  Fællesskabets finansielle bistand stilles til rådighed i tre år fra den første dag efter denne beslutnings ikrafttræden.Artikel 218.  Støtten forvaltes af Kommissionen i overensstemmelse med Rumæniens tilsagn og Rådets henstillinger, bl.a. de landespecifikke henstillinger i sammenhæng med gennemførelsen af det nationale reformprogram og konvergensprogrammet.19.  Kommissionen aftaler med de rumænske myndigheder og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg de nærmere økonomisk-politiske vilkår, der er knyttet til den finansielle støtte, jf. artikel 3, stk. 5. Disse vilkår nedfældes i et aftalememorandum i overensstemmelse med de i stk. 1 omhandlede tilsagn og henstillinger. De nærmere finansielle vilkår fastsættes af Kommissionen i låneaftalen.20.  Kommissionen kontrollerer med jævne mellemrum i samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, at de økonomisk-politiske vilkår, der er knyttet til støtten, er opfyldt. Med henblik herpå stiller de rumænske myndigheder alle nødvendige oplysninger til rådighed for Kommissionen og samarbejder fuldt ud med Kommissionen. Kommissionen holder Det Økonomiske og Finansielle Udvalg underrettet om eventuelle refinansieringer af lånene eller omstruktureringer af de finansielle vilkår.21.  Rumænien skal være rede til at vedtage og gennemføre yderligere konsolideringsforanstaltninger for at sikre makrofinansiel stabilitet, såfremt sådanne foranstaltninger skulle vise sig nødvendige i løbet af bistandsprogrammet. De rumænske myndigheder hører Kommissionen, før de vedtager sådanne eventuelle yderligere foranstaltninger.Artikel 322.  Kommissionen stiller Fællesskabets finansielle støtte til rådighed for Rumænien i højst fem rater, hvis størrelse fastsættes i aftalememorandummet.23.  Den første rate frigives under forbehold af låneaftalens og aftalememorandummets ikrafttræden.24.  Hvis det er påkrævet for at finansiere lånet, er forsigtig brug af renteswaps tilladt med modparter med den bedst mulige kreditkvalitet.25.  Kommissionen træffer beslutning om frigivelsen af yderligere rater efter at have indhentet en udtalelse fra EFC.26.  Udbetalingen af hver yderligere rate sker på grundlag af en tilfredsstillende gennemførelse af den rumænske regerings nye økonomiske program, som skal optages i Rumæniens konvergensprogram, i det nationale reformprogram og navnlig i de nærmere økonomisk-politiske vilkår i aftalememorandummet. Disse omfatter bl.a. følgende:a) Der vedtages et klart fastlagt mellemfristet finanspolitisk program med det formål at reducere det offentlige underskud til ikke over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2011.b) Der vedtages og gennemføres et ændret budget for 2009 (senest i andet kvartal af 2009) med henblik på at nå et offentligt underskud på højst 5,1 % af BNP efter ENS 95.c) Den offentlige sektors lønudgifter nominelt set nedbringes sammenholdt med resultatet for 2008 ved, at der gives afkald på de lønstigninger i den offentlige sektor (på i alt 5 % i nominelle termer), som er planlagt til 2009 (eller ved at indføre tilsvarende yderligere nedskæringer i beskæftigelsen) og ved at nedskære antallet af ansatte i den offentlige sektor, herunder ved kun at erstatte én ud af hver syvende ansat, der fratræder.d) Der foretages yderligere nedskæringer i udgifterne til varer og tjenesteydelser og i tilskuddene til offentlige virksomheder.e) Budgetstyringen forbedres ved, at der vedtages og gennemføres en bindende mellemfristet finanspolitisk ramme, der sættes grænser for budgetrevisioner i årets løb, herunder finanspolitiske regler, og der nedsættes et finanspolitisk råd, som skal yde uvildig ekspertrådgivning.f) Det offentliges lønsystem reformeres ved bl.a. at ensrette og forenkle lønskalaerne og omlægge bonussystemet.g) Pensionssystemets centrale parametre reformeres i retning af, at pensioner indekseres efter udviklingen i forbrugerpriser snarere end lønudviklingen, pensionsalderen forhøjes gradvis ud over de allerede aftalte planer, især for kvinder, og pensionsbidrag indfases fra grupper af offentligt ansatte, der pt. er undtaget fra sådanne bidrag.h) Bank- og konkurslovene ændres, så de er i stand til rettidigt og effektivt at reagere over for kriseramte banker. Det vil være en central målsætning med ændringerne at styrke beføjelserne for bobestyrere af banker, som er placeret under særlig bobehandling. Foruden løsningsstrategier for banker bør Rumæniens centralbanks afhjælpende beføjelser styrkes med bestemmelser, der giver den mulighed for at anmode om, at indehavere af store aktieposter øger deres aktiekapital og støtter banken finansielt samt at forbyde eller begrænse udbetalinger af udbytte. Finanstilsynet vil blive styrket i overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning. Der vil desuden blive indført mere detaljerede rapporteringskrav, for så vidt angår likviditet, og på et egnet tidspunkt bør det lovmæssigt fastsatte minimumsniveau for nøgletallet for kapitalgrundlaget forhøjes fra 8 % til 10 %. Derudover bør procedurerne for aktivering af indskudsgarantier ændres med henblik på at forenkle og afkorte fristen for udbetalinger. Ifølge den ændrede lovgivning vil indskudsgarantien efter Rumæniens centralbanks godkendelse blive aktiveret inden for 21-dagesperioden. Endelig har Rumæniens centralbank påtaget sig at udvide rækken af aktiver, der kan accepteres som sikkerhedsstillelse, med henblik på at garantere, at likviditetsforsyningen er tilstrækkelig.i) Strukturreformer på de områder, der berøres i de landespecifikke henstillinger, der er afgivet i forbindelse med Lissabonstrategien. Disse vil omfatte foranstaltninger med henblik på at forbedre den offentlige forvaltnings omkostningseffektivitet og effektivitet, forbedre kvaliteten med hensyn til anvendelsen af de offentlige midler, en fornuftig anvendelse og øget absorption af EU-midler, nedbringe den administrative, fiskale og retlige byrde på erhvervslivet og bekæmpe sort arbejde for derigennem at udvide beskatningsgrundlaget.27.  Med en gnidningsløs gennemførelse af programmets betingelser for øje og med henblik på at rette op på uligevægte på holdbar vis vil Kommissionen løbende yde rådgivning og vejledning om reformer af finanspolitikken og finansmarkederne samt strukturreformer.28.  Rumænien opretter i Rumæniens centralbank en særlig konto til forvaltning af Fællesskabets mellemfristede finansielle støtte.Artikel 4Denne beslutning er rettet til Rumænien.Artikel 5Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende .Udfærdiget i Bruxelles, den .På Rådets vegneFormandBUDGETMÆSSIG KONSEKVENSANALYSE(jf. artikel 16 i de interne regler)POLITIKOMRÅDE: AFSNIT 01 – ØKONOMISKE OG FINANSIELLE ANLIGGENDERAKTIVITET: FINANSIELLE TRANSAKTIONER OG INSTRUMENTERBESKRIVELSE AF AKTIONEN: MELLEMFRISTET FINANSIEL BISTAND FRA FÆLLESSKABET TIL RUMÆNIEN1. FORSLAGETS BETEGNELSE: BUDGETPOST OG BETEGNELSE01 04 01 01 Det Europæiske Fællesskabs sikkerhedsstillelse for lån optaget af Fællesskabet med henblik på betalingsbalancestøtte2. RETSGRUNDLAG:EF-traktatens artikel 119 og 308; Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002.3. SAMLEDE TAL FOR REGNSKABSÅRET (EUR)I dette punkt vises strukturen for den garanti, som stilles af EU. Den gør Kommissionen i stand til at afdrage på gælden (hovedstol, renter og andre omkostninger), hvis skyldneren (Rumænien) ikke betaler.Når der er anført "p.m." i budgettet, betyder det, at budgetgarantien kun aktiveres, hvis garantien faktisk kræves indfriet. Det forventes normalt, at der ikke vil blive gjort brug af garantien.3a – Løbende regnskabsårIkke relevantFB |Bevillinger ved regnskabsårets begyndelse (budget) |Overførsler |Yderligere bevillinger |Samlede bevillinger |Bevillinger, som allerede er sat til side gennem et andet arbejdsprogram |Disponibel saldo |Beløb til den foreslåede aktion |3b – OverførslerIkke relevantFB |Overførsler |Bevillinger, som allerede er sat til side gennem et andet arbejdsprogram |Disponibel saldo |Beløb til den foreslåede aktion |3c – Følgende regnskabsårIkke relevantFB |Bevillinger ved regnskabsårets begyndelse (budget) | p.m. |Overførsler |Yderligere bevillinger |Samlede bevillinger |Bevillinger, som allerede er sat til side gennem et andet arbejdsprogram |Disponibel saldo |Beløb til den foreslåede aktion | p.m. |4. BESKRIVELSE AF AKTIONENDen foreslåede mellemfristede finansielle bistand til Rumænien består af et lån fra Fællesskabet på 5 mia. EUR (der finansieres ved, at Fællesskabet optager lån på de internationale kapitalmarkeder). Det indgår i en international finansieringspakke, som navnlig omfatter et IMF-lån på 11,40 mia. SDR (ca. 12,95 mia. EUR), som understøttes af standby-arrangementet. Verdensbanken har givet tilsagn om et lån på 1 mia. EUR, og EIB og EBRD vil også yde i alt 1 mia. EUR. Fællesskabets mellemfristede finansielle støtte til Rumænien har til formål at støtte betalingsbalancestabiliteten i Rumænien, som er i fare, og dermed også bidrage til at støtte regeringens nye økonomiske program, som bl.a. sigter mod at genoprette investorernes tillid og mindske den pressede situation, som har været fremherskende på finansmarkederne. Samtidig yder støtten et bidrag til den finansielle stabilitet, som har større betydning end blot at støtte modtagerlandet, når man ser på de vigtige internationale forbindelser (bl.a. mellem banker). Den nye økonomiske pakke, som støttes, omfatter en hurtigere nedbringelse af underskuddet i perioden 2009-2011, hvilket vil mindske regeringens finansieringsbehov. Endelig sikrer støtten, som forvaltes af Kommissionen i samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, at EU forbliver nært involveret i udformningen af den økonomiske politik i Rumænien, og at politikken er i overensstemmelse med Rumæniens tilsagn i EU-sammenhæng og Rådets henstillinger, herunder navnlig gennemførelsen af det nationale reformprogram og konvergensprogrammet.Den 26. marts 2009 forpligtede moderselskaberne til de 9 største udenlandsk ejede banker i Rumænien sig i fællesskab til at bibeholde deres samlede eksponering mod Rumænien i programperioden og aftalte at støtte deres rumænske datterselskaber for at bevare deres aktuelle gode økonomiske situation i hele perioden med markedsuro og økonomisk afmatning. Sammen med bistanden fra Fællesskabet, IMF, Verdensbanken, EIB og EBRD underbygger denne erklæring det brede grundlag for støtten til de rumænske myndigheder.Fællesskabets låntagning på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner med henblik på at yde Rumænien et lån er omfattet af Fællesskabets garanti. Lånet optages på kapitalmarkederne eller i finansielle institutioner. Hovedstolen for det lån, der ydes til Rumænien, er på 5 mia. EUR.Strukturen af den garanti, der stilles af Den Europæiske Union, vil sætte Kommissionen i stand til at afdrage på gælden, hvis Rumænien ikke betaler.For at efterkomme sine forpligtelser kan Kommissionen midlertidigt trække på egne kontante ressourcer for at afdrage på gælden. I dette tilfælde gælder artikel 12 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 2000/597/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1).5. BEREGNINGSMETODEIkke relevant.6. BETALINGSSKEMA (EUR)Ikke relevant.Udgifts-område | Bevillinger | Betalinger |År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | Følgende regnskabsår |År n |År n+1 |År n |År n+1 |I alt |[1] I overensstemmelse med betingelserne for lån, der ikke er fællesskabslån, til EU-medlemsstater, der blev vedtaget af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg (EFC) den 29. september 2008, skete dette ved brev fra finansminister Gheorghe Pogea til kommissær Joaquin Almunia. Et tilsvarende brev blev skrevet af EFC-medlem Stefan Nanu til Odile Renaud Basso og Marco Buti, som er henholdsvis sekretær for og Kommissionens medlem af EFC.[2] EUT L 53 af 23.2.2002, s. 1.


title: 2014/63/EU: Kommissionens henstilling af 6. februar 2014 om foranstaltninger til bekæmpelse af Diabrotica virgifera virgifera Le Conte i områder i Unionen, hvor forekomsten er blevet bekræftet

text:
               7.2.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 38/46

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 6. februar 2014
   om foranstaltninger til bekæmpelse af Diabrotica virgifera virgifera Le Conte i områder i Unionen, hvor forekomsten er blevet bekræftet
   (2014/63/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

                  Diabrotica virgifera virgifera Le Conte (i det følgende benævnt »Diabrotica«) er et ikke naturligt hjemmehørende insekt, der er skadegører for majs. Den har spredt og etableret sig i over halvdelen af majsmarkerne i Unionen.

               (2)

               Foranstaltningerne mod spredningen af Diabrotica inden for Unionens område, som blev gennemført i henhold til Kommissionens beslutning 2003/766/EF (1), viste sig ikke at være effektive. I henhold til en konsekvensanalyse fra Kommissionen er det endvidere hverken muligt at udrydde denne skadegører i Unionen eller at forhindre dens videre spredning til områder, der på nuværende tidspunkt er fri for skadegøreren. Af den grund har Kommissionen ved gennemførelsesdirektiv 2014/19/EU (2) og gennemførelsesafgørelse 2014/62/EU (3) besluttet at tilbagekalde den officielle anerkendelse af Diabrotica som en reguleret skadegører med karantænestatus ved at lade den udgå fra bilag I til Rådets direktiv 2000/29/EF (4) og at ophæve beslutning 2003/766/EF.

               (3)

               Ifølge beslutning 2003/766/EF var det kun obligatorisk at praktisere sædskifte, når isolerede angreb af Diabrotica skulle udryddes. Ikke desto mindre har videnskabelige undersøgelser vist, at sædskifte også er den mest effektive metode til at bremse spredningen af Diabrotica og til at mindske dens indvirkning. Ud over at være en effektiv måde at bekæmpe Diabrotica på har sædskifte en række andre fordele, set ud fra et miljømæssigt synspunkt. Disse fordele indebærer, at jordens frugtbarhed og struktur forbedres eller vedligeholdes, og at skadegørers og ukrudts cyklus brydes, hvilket muligvis kan mindske landbrugernes afhængighed af kemiske produkter i form af gødning og plantebeskyttelsesmidler. Derfor har sædskifte også en positiv virkning på vand- og luftkvaliteten og på den biologiske mangfoldighed. Dog har andre undersøgelser af denne skadegører vist, at dens videre spredning kan betyde en øget brug af insekticider, da det i nogle tilfælde kan være svært at finde et økonomisk attraktivt alternativ til majs i sædskiftet.

               (4)

               Af den grund bør medlemsstaterne tilstræbe en effektiv og bæredygtig bekæmpelse af Diabrotica, også efter at anerkendelsen af Diabrotica som en reguleret skadegører med karantænestatus er blevet tilbagekaldt. I henhold til artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF (5) skal medlemsstaterne indføre passende incitamenter til at anspore professionelle brugere til på frivillig basis at anvende afgrøde- eller sektorspecifikke retningslinjer for integreret bekæmpelse af skadegørere, som bør opstilles af offentlige myndigheder eller organisationer, der repræsenterer bestemte professionelle brugere. I overensstemmelse med de generelle principper for integreret bekæmpelse af skadegørere spiller forebyggelsen af skadegørers forekomst en afgørende rolle, når det handler om at mindske behovet for at anvende plantebeskyttelsesmidler. Desuden bør bæredygtige biologiske, fysiske og andre ikke-kemiske metoder foretrækkes frem for kemiske metoder, hvis de er tilstrækkeligt effektive til at bekæmpe skadegørere.

               (5)

               I overensstemmelse med disse generelle principper for integreret bekæmpelse af skadegørere bør afgrøde- eller sektorspecifikke retningslinjer omfatte, at der praktiseres sædskifte, at der sørges for passende overvågning af populationen af Diabrotica, og at der gennemføres andre relevante foranstaltninger til at forebygge spredningen af skadegørere, f.eks. hygiejneforanstaltninger som rensning af landbrugsmaskiner.

               (6)

               For at artikel 55 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (6) efterleves bedre af brugerne, når der anvendes insekticider til at bekæmpe Diabrotica, bør afgrøde- eller sektorspecifikke retningslinjer for integreret bekæmpelse af skadegørere for så vidt angår denne skadegører stemme overens med reglerne for korrekt anvendelse af plantebeskyttelsesmidler, som fastsat i bestemmelsen.

               (7)

               Professionelle brugere af plantebeskyttelsesmidler bør have adgang til oplysninger og værktøjer til overvågning af Diabrotica samt til rådgivningstjenester for integreret bekæmpelse af skadegørere, herunder specifikke metoder til forebyggelse og bekæmpelse af Diabrotica. Resultaterne af overvågningen bør hjælpe landbrugere med at beslutte, om og hvornår det fortsat er nødvendigt at anvende plantebeskyttelsesforanstaltninger. Der bør fastsættes solide og videnskabeligt plausible grænseværdier for populationen af Diabrotica for en region, da disse er væsentlige elementer for beslutningstagningen.

               (8)

               De medlemsstater, som i overensstemmelse med artikel 5 i direktiv 2009/128/EF sikrer, at alle professionelle brugere har adgang til uddannelse inden for bestemte emner, bør derfor også inkludere bestemmelserne i denne henstilling i det respektive uddannelsesprogram.

               (9)

               Forskning og teknologisk udvikling af værktøjer til en bæredygtig bekæmpelse af Diabrotica bør fremmes for at sikre mere omkostningseffektive og miljømæssigt bæredygtige foranstaltninger mod denne skadegører,

         HENSTILLER:

               1.

               Medlemsstaterne bør følge de generelle principper for integreret bekæmpelse af skadegørere, som er fastsat i bilag III til direktiv 2009/128/EF, til bekæmpelse af Diabrotica virgifera virgifera Le Conte (i det følgende benævnt »Diabrotica«) i de områder i Unionen, hvor dens forekomst er blevet bekræftet. I denne henstilling forstås ved »bekæmpelse«, at populationen af skadegøreren udryddes til et niveau, der ikke forårsager betydelige økonomiske tab, med henblik på at sikre en økonomisk bæredygtig majsproduktion.

               2.

               Medlemsstaterne bør sikre, at de afgrøde- og sektorspecifikke retningslinjer for integreret bekæmpelse af skadegørere for så vidt angår Diabrotica, som er opstillet af offentlige myndigheder eller organisationer, der repræsenterer bestemte professionelle brugere, og som er rettet til landbrugere, der dyrker majs, og professionelle brugere af plantebeskyttelsesmidler, stemmer overens med reglerne om korrekt anvendelse af plantebeskyttelsesmidler, som fastsat i artikel 55 i forordning (EF) nr. 1107/2009.

               3.

               Bæredygtige biologiske, fysiske og andre ikke-kemiske metoder bør foretrækkes frem for kemiske metoder, hvis de er tilstrækkeligt effektive til bekæmpelse af skadegørere. Af den grund bør professionelle brugeres bekæmpelse af Diabrotica foregå eller støttes ved hjælp af de følgende metoder:

                           a)

                           sædskifte

                           b)

                           anvendelse af agenser til biologisk bekæmpelse

                           c)

                           vedtagelse af dato for, hvornår der kan sås majs, for at undgå, at spiringen falder samtidig med larvernes udklækning

                           d)

                           rensning af landbrugsmaskiner og fjernelse af selvsåede majsplanter og andre hygiejneforanstaltninger.

                     Sædskifte er at foretrække, da det er en meget effektiv metode til at bekæmpe Diabrotica på, og da metoden har mange miljømæssige og på længere sigt agronomiske fordele.

               4.

               Alle metoderne i punkt 3 bør ledsages af overvågning af forekomsten af Diabrotica for at kunne identificere behovet for og det rette tidspunkt til at gennemføre bekæmpelsesforanstaltninger. Medlemsstaterne bør sikre, at populationen af Diabrotica overvåges effektivt ved at anvende passende metoder og værktøjer. Videnskabeligt plausible grænseværdier for populationen af Diabrotica bør fastsættes regionalt, eftersom disse er væsentlige for beslutningstagningen om anvendelse af enhver bekæmpelsesforanstaltning.

               5.

               Medlemsstaterne bør sikre, at professionelle brugere af plantebeskyttelsesmidler har adgang til information og værktøjer til overvågning af Diabrotica, jf. artikel 14, stk. 2, i direktiv 2009/128/EF.

               6.

               Medlemsstaterne bør sikre, at de rådgivningstjenester for integreret bekæmpelse af skadegørere, som omhandles i artikel 14, stk. 2, i direktiv 2009/128/EF, også yder særlig rådgivning om bekæmpelse af Diabrotica til alle professionelle brugere af plantebeskyttelsesmidler. Medlemsstaterne bør også indføre passende incitamenter, der ansporer professionelle brugere til at gennemføre de afgrøde- eller sektorspecifikke retningslinjer, som omhandles i punkt 2.

               7.

               Medlemsstaterne bør sikre, at alle professionelle brugere af plantebeskyttelsesmidler har adgang til uddannelse vedrørende bæredygtig bekæmpelse af Diabrotica. Bestemmelserne i denne henstilling bør være en del af den uddannelse, som medlemsstaterne sørger for i henhold til artikel 5 i direktiv 2009/128/EF.

               8.

               Medlemsstaterne bør fremme forskning og teknologisk udvikling af værktøjer til bæredygtig bekæmpelse af Diabrotica.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 6. februar 2014.

            På Kommissionens vegne

         Tonio BORG

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Kommissionens beslutning 2003/766/EF af 24. oktober 2003 om hasteforanstaltninger mod spredning inden for EF af Diabrotica virgifera Le Conte (EUT L 275 af 25.10.2003, s. 49).

      (2)  Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2014/19/EU af 6. februar 2014 om ændring af bilag I til Rådets direktiv 2000/29/EF om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet. Se side 30 i denne EUT.

      (3)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/62/EU af 6. februar 2014 om ophævelse af beslutning 2003/766/EF om hasteforanstaltninger mod spredning inden for EF af Diabrotica virgifera Le Conte. Se side 45 i denne EUT.

      (4)  Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet (EFT L 169 af 10.7.2000, s. 1).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF af 21. oktober 2009 om en ramme for Fællesskabets indsats for en bæredygtig anvendelse af pesticider (EUT L 309 af 24.11.2009, s. 71).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1).


Avis juridique important

|

31975K0097

75/97/EKSF: Kommissionens Henstilling af 23. december 1974 til medlemsstaternes regeringer vedrørende omsætningen af skrot og lignende varer i Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 038 af 12/02/1975 s. 0019 - 0020 den finske specialudgave: kapitel 2 bind 2 s. 0033  den svenske specialudgave: kapitel 2 bind 2 s. 0033  den spanske specialudgave: Kapitel 02 bind 2 s. 0230  den portugisiske specialudgave: Kapitel 02 bind 2 s. 0230

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 23 . december 1974  til medlemsstaternes regeringer vedroerende omsaetningen af skrot og lignende varer i Faellesskabet   ( 75/97/EKSF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 73 , stk . 2 ,  efter hoering af Raadet , og  ud fra foelgende betragtninger :  skrot og lignende varer naevnt i listen i bilaget er omfattet af forbud eller restriktioner vedroerende udfoersel til tredielande ;  haandhaevelsen af disse regler forudsaetter , at der foeres kontrol med , at der kun sker udfoersel til tredielande af varer , for hvilke der foreligger en udfoerselstilladelse , der er behoerigt udstedt af de kompetente myndigheder i udfoerselslandet ;  denne kontrol boer kunne forenes med hensynet til de frie varebevaegelser i Faellesskabet ; det er isaer vigtigt , at kontrollen ikke er mere restriktiv end kraevet af de omstaendigheder , der er begrundelsen for indfoerelsen af kontrollen ;  ved forordning ( EOEF ) nr . 542/69 af 18 . marts 1969 har Raadet indfoert en ordning for faellesskabsforsendelse ( 1 ) ; paa grundlag af denne forordning fastsaetter Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1279/71 af 17 . juni 1971 ( 2 ) , suppleret ved forordning ( EOEF ) nr . 2766/71 af 23 . december 1971 ( 3 ) , at faellesskabsforsendelsesdokumenter skal anvendes ved gennemfoerelsen af bestemmelser i forbindelse med udfoerselen af visse varer ;  anvendelsen af de ved disse forordninger fastsatte forholdsregler paa omsaetningen af skrot og lignende varer i Faellesskabet er egnet til at sikre overholdelsen af det forbud eller de restriktioner vedroerende udfoersel til tredielande , der gaelder for varerne , samtidig med at den indebaerer en betydelig lettelse af formaliteterne i forhold til det system med kontrol af det endelige bestemmelsessted , som varerne hidtil har vaeret undergivet i henhold til beslutningen af 19 . november 1957 truffet af Raadets medlemmer i deres egenskab af repraesentanter for deres regeringer ; de formaliteter og procedurer , der blev fastsat ved den naevnte beslutning boer derfor erstattes af dem , der er fastsat ved forordning ( EOEF ) nr . 1279/71 suppleret ved forordning  ( EOEF ) nr . 2766/71 ;  for at systemet med forbud eller restriktioner vedroerende udfoersel til tredielande kan vaere effektivt er det noedvendigt , at overtraedelser i praksis giver anledning til sanktioner i hver medlemsstat , uanset hvilken medlemsstat varerne hidroerer fra -  VEDTAGET FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  1 . Medlemsstaterne skal traeffe egnede forholdsregler for at omsaetningen i Faellesskabet af skrot og lignende varer naevnt i listen i bilaget til denne henstilling og omfattet af forbud eller restriktioner vedroerende udfoersel til tredielande kan ske i overensstemmelse med reglerne i Kommissionens forordning  ( EOEF ) nr . 1279/71 af 17 . juni 1971 om brugen af faellesskabsforsendelsesdokumenter ved gennemfoerelsen af bestemmelser i forbindelse med udfoerselen af visse varer , suppleret ved forordning ( EOEF ) nr . 2766/71 af 23 . december 1971 .  2 . Medlemsstaterne skal ophaeve de forholdsregler , de har truffet med henblik paa gennemfoerelsen af de tidligere beslutninger truffet af Raadets medlemmer i deres egenskab af repraesentanter for deres regeringer , vedroerende de for omsaetningen i Faellesskabet af skrot og lignende varer noedvendige formaliteter og procedurer .  Artikel 2  Medlemsstaterne skal traeffe de noedvendige generelle eller saerlige foranstaltninger for at sikre , at overtraedelser af bestemmelserne om forbud eller restriktioner vedroerende udfoersel til tredielande af skrot eller lignende varer giver anledning til sanktioner , uanset hvilken medlemsstat varerne hidroerer fra .  Artikel 3  Medlemsstaterne underretter Kommissionen om vanskeligheder , som de maatte stoede paa ved gennemfoerelsen af de i artikel 1 og 2 naevnte bestemmelser .  Kommissionen giver de oevrige medlemsstater meddelelse herom med henblik paa i givet fald at undersoege , hvilke forholdsregler , der boer traeffes .  Artikel 4  Medlemsstaterne ivaerksaetter senest den 1 . januar 1975 de i artikel 1 og 2 naevnte bestemmelser og underretter omgaaende Kommissionen herom .  Artikel 5  Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 23 . december 1974 .  Paa Kommissionens vegne  F . O . GUNDELACH  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 77 af 29 . 3 . 1969 , s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . L 133 af 19 . 6 . 1971 , s . 32 .  ( 3 ) EFT nr . L 283 af 24 . 12 . 1971 , s . 33 .  BILAG   ( liste naevnt i artikel 1 )  1 . Affald og skrot , af jern og staal ( EKSF )  ( herunder brugte skinner af under 1,50 m laengde )  ( pos . 73.03 i den faelles toldtarif - FTT ) ;  2 . Brugte skinner af laengde under 2,50 m men lig med eller stoerre end 1,50 m ( underpos . ex 73.16 A II b ) i FTT ) ;  3 . Affald og skrot i form af ingots af legeret staal  ( underpos . 73.15 B I b ) 1 aa i FTT ) ;  4 . Genanvendte varer , der anses som skrot i medfoer af beslutning truffet under Raadets 45 , moede den 8 . oktober 1957 af Raadets medlemmer i deres egenskab af repraesentanter for deres regeringer .


title: Kommissionens henstilling af 12. juli 2004 om gennemførelsen i national ret af direktiver af betydning for det indre marked (EØS-relevant tekst).

text:
               16.4.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 98/47

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 12. juli 2004
   om gennemførelsen i national ret af direktiver af betydning for det indre marked
   (EØS-relevant tekst)
   (2005/309/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Medlemsstaterne kan, når de gennemfører direktiver i national ret, selv vælge, hvilken form og hvilke metoder de vil anvende ved gennemførelsen, men er bundet af bestemmelserne i det pågældende direktiv, for så vidt angår det resultat, der skal opnås, og gennemførelsesfristen.

               (2)

               Det Europæiske Råd har på flere topmøder, herunder topmødet i Stockholm i marts 2001, i Barcelona i marts 2002 og i Bruxelles i marts 2003 og 2004, anerkendt vigtigheden af et velfungerende indre marked (1) for den europæiske økonomis konkurrenceevne og har gentagne gange opfordret medlemsstaterne til at prioritere gennemførelsen i national ret af direktiver af betydning for det indre marked.

               (3)

               Europa-Parlamentet (2), Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (3) og Regionsudvalget (4) har gentagne gange ytret bekymring over medlemsstaternes ringe resultater med hensyn til at gennemføre direktiver om det indre marked korrekt og rettidigt. I den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 16. december 2003 (5) blev det desuden understreget, at medlemsstaterne skal overholde traktatens artikel 10 og sørge for, at fællesskabsretten gennemføres korrekt og hurtigt i national ret inden for de fastsatte frister.

               (4)

               Trods disse opfordringer og det forhold, at medlemsstaterne er retligt forpligtet til at sikre en korrekt og rettidig gennemførelse, forekommer det jævnligt, at medlemsstater ikke gennemfører direktiver om det indre marked korrekt inden for de frister, de selv har accepteret, de fleste medlemsstater opfylder ikke engang de foreløbige gennemførelsesmål, som Det Europæiske Råd har fastsat, og mange sådanne direktiver er længe efter udløbet af gennemførelsesfristen stadig ikke gennemført i national ret i alle medlemsstater.

               (5)

               En forsinket eller ukorrekt gennemførelse af direktiver om det indre marked skader virksomhederne og borgerne, fordi det ofte hindrer dem i at udnytte deres rettigheder.

               (6)

               En forsinket eller ukorrekt gennemførelse hindrer desuden virksomhederne og forbrugerne i at få del i alle de økonomiske fordele ved et velfungerende indre marked og skader den europæiske økonomis konkurrenceevne som helhed, da det undergraver Fællesskabets evne til at skabe økonomisk vækst og fastholde en høj grad af social samhørighed.

               (7)

               I en europæisk union med 25 eller flere medlemsstater er der større fare for, at en forsinket eller ukorrekt gennemførelse af direktiver vil føre til en opsplitning af det indre marked og dermed reducere dets økonomiske fordele.

               (8)

               Kommissionen vil også fremover lægge vægt på at tage resolutte retslige skridt mod medlemsstater i tilfælde af en forsinket eller ukorrekt gennemførelse og lægge et samlet pres på dem ved jævnligt at offentliggøre deres gennemførelsesresultater i resultattavlen for det indre marked. Selv om disse tiltag tidligere har givet positive resultater, er der dog stadig et efterslæb, og det er derfor nødvendigt med en mere proaktiv tilgang fra Kommissionens og medlemsstaternes side.

               (9)

               Kommissionen viste i sin meddelelse fra 2002 om bedre kontrol med gennemførelsen af fællesskabsretten (6), hvordan den kan bistå og bistår medlemsstaterne ved gennemførelsen af direktiver i national ret.

               (10)

               Det er dog medlemsstaternes opgave at sikre, at direktiver gennemføres korrekt og rettidigt.

               (11)

               I henhold til traktatens artikel 10 skal medlemsstaterne træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af traktaten, eller af retsakter foretaget af Fællesskabets institutioner.

               (12)

               Det følger af De Europæiske Fællesskabers Domstols faste retspraksis at medlemsstaterne ikke kan påberåbe sig bestemmelser, praksis eller forhold i deres nationale retsorden som begrundelse for at undlade at overholde forpligtelser og tidsfrister, der er fastsat i direktiverne.

               (13)

               Da det gang på gang sker, at direktiver ikke gennemføres korrekt og rettidigt, er medlemsstaterne nødt til at tage deres procedurer og praksisser op til fornyet overvejelse for at sikre, at de konsekvent opfylder den retlige forpligtelse, der påhviler dem.

               (14)

               Nogle medlemsstater har til stadighed langt bedre gennemførelsesresultater end andre, hvilket vidner om, at de allerede rådede over eller har indført mere effektive strukturer, procedurer og praksisser. Det forhold, at ingen medlemsstater opnår perfekte resultater, tyder dog på, at alle må gøre en indsats for at forbedre sig. I henhold til den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning bør medlemsstaterne både i egen og Fællesskabets interesse udarbejde og offentliggøre sammenligningstabeller, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem direktiverne og gennemførelsesforanstaltningerne.

               (15)

               Kommissionen bekendtgjorde i sin meddelelse »Strategien for det indre marked — Prioriteringer 2003-2006« (7), at den ville udstede en henstilling med eksempler på bedste praksis, som medlemsstaterne bør følge for at sikre en bedre og hurtigere gennemførelse af direktiver om det indre marked.

               (16)

               Medlemsstaterne har vist interesse for at lære af hinandens praksis og er af Det Rådgivende Udvalg for det Indre Marked blevet hørt om deres bedste gennemførelsespraksisser og deres forskellige nationale forfatningsmæssige, retlige og administrative regler og praksisser, der kan have betydning for gennemførelsen.

               (17)

               Der er kortlagt en række bedste praksisser, som hjælper medlemsstaterne med at gennemføre direktiverne om det indre marked i national ret korrekt og rettidigt.

               (18)

               De enkelte medlemsstater kan selv vælge, hvilke procedurer og praksisser der er bedst egnet til at sikre en korrekt og rettidig gennemførelse af direktiver om det indre marked under hensyn til, hvad der vil være mest effektivt ud fra de særlige forhold, der gør sig gældende for den enkelte medlemsstat, eftersom procedurer og praksisser, der er effektive i én medlemsstat, ikke nødvendigvis er lige så effektive i en anden.

               (19)

               I betragtning af den retsusikkerhed og forvirring, der er opstået som følge af den forsinkede gennemførelse af direktiver om det indre marked, bør virksomhederne og borgerne underrettes, når direktiver ikke gennemføres rettidigt, og oplyses om, hvilke rettigheder de i så fald har.

               (20)

               Forslag til gennemførelsesbestemmelser, der fremsættes for nationale parlamenter, bør ledsages af en erklæring om deres overensstemmelse med fællesskabsretten, og det bør meddeles parlamentet, om de gennemfører det pågældende direktiv fuldt ud eller delvist.

               (21)

               Med forbehold af Kommissionens opgaver og forpligtelser som traktatens vogter bør Kommissionen, når den får meddelelse om nationale gennemførelsesbestemmelser, underrettes om, hvorvidt det pågældende direktiv dermed er gennemført fuldt ud eller delvist i national ret, og hvorvidt bestemmelserne formodes at være i overensstemmelse med fællesskabsretten.

               (22)

               Når medlemsstater beslutter at gennemføre et direktiv inden for rammerne af et mere omfattende lovgivningstiltag, kan det føre til, at de overskrider gennemførelsesfristen. Indsættes der betingelser og krav, som rækker ud over, hvad der er nødvendigt for at gennemføre et direktiv, kan dette desuden være til hinder for at nå de mål, der forfølges med det pågældende direktiv,

         HENSTILLER:

               1)

               Medlemsstaterne bør tage de organisatoriske og øvrige skridt, der er nødvendige for hurtigt og effektivt at afhjælpe årsagerne til, at de vedvarende overtræder deres retlige forpligtelser til at gennemføre direktiver om det indre marked korrekt og rettidigt.

               2)

               Medlemsstaterne bør gennemgå de bedste praksisser, der er angivet i bilaget, og bør under hensyn til deres nationale institutionelle traditioner anvende de praksisser, der vil eller kan forventes at føre til en forbedring af den hastighed eller kvalitet, hvormed direktiver om det indre marked gennemføres.

               3)

               Medlemsstaterne bør snarest offentliggøre en liste over de direktiver om det indre marked, som ikke er blevet gennemført fuldt ud i national ret inden for de fastsatte frister, og oplyse virksomhederne og borgerne om, at de trods den manglende gennemførelse under visse omstændigheder kan have rettigheder i henhold til direktiver, der ikke er gennemført i national ret; denne oplysning bør under alle omstændigheder offentliggøres på et officielt websted.

               4)

               Medlemsstaterne bør sikre, at forslag til nationale gennemførelsesbestemmelser, der fremsættes for nationale parlamenter, ledsages af en erklæring om, at de formodes at være i overensstemmelse med fællesskabsretten, og at de gennemfører det pågældende direktiv fuldt ud eller delvist.

               5)

               Medlemsstaterne bør, når de meddeler nationale gennemførelsesbestemmelser, underrette Kommissionen om, at de pågældende bestemmelser efter deres bedste overbevisning er i overensstemmelse med fællesskabsretten, og hvorvidt de gennemfører det pågældende direktiv fuldt ud eller delvist.

               6)

               Medlemsstaterne bør afstå fra i de nationale gennemførelsesbestemmelser at indsætte betingelser eller krav, som ikke er nødvendige for at gennemføre det pågældende direktiv, hvis disse betingelser og krav kan være til hinder for at nå de mål, der forfølges med direktivet.

               7)

               Medlemsstaterne bør, når et direktiv gennemføres i national ret inden for rammerne af et mere omfattende lovgivningstiltag, påse, at det ikke fører til, at gennemførelsesfristen overskrides.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2004.

            På Kommissionens vegne

         Frederik BOLKESTEIN

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Det indre marked omfatter også de tre EFTA-lande Island, Liechtenstein og Norge, da de er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

      (2)  Harbour-betænkningen, EUT C 234 af 30.9.2003, s. 55; Miller-betænkningen af 25.2.2004.

      (3)  EFT C 221 af 7.8.2001, s. 25; EFT C 241 af 7.10.2002, s. 180; EUT C 234 af 30.9.2003, s. 55.

      (4)  EUT C 128 af 29.5.2003, s. 48.

      (5)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.

      (6)  KOM(2002) 725 endelig af 11.12.2002.

      (7)  KOM(2003) 238 endelig af 7.5.2003.
   BILAG
   MEDLEMSSTATERNES KORTLAGTE PRAKSISSER, SOM LETTER EN KORREKT OG RETTIDIG GENNEMFØRELSE I NATIONAL RET AF DIREKTIVER AF BETYDNING FOR DET INDRE MARKED
   1.   En korrekt og rettidig gennemførelse bør være en fast politisk og operativ prioritering

               1.1.

               Et højtstående medlem af regeringen, dvs. en minister eller statssekretær, udpeges som ansvarlig for tilsynet med gennemførelsen i national ret af alle direktiver om det indre marked og for forbedringen af hans medlemsstats gennemførelsesresultater. Det udpegede regeringsmedlem modtager synlig støtte fra regeringschefen ved udøvelsen af denne opgave, og ministrene og administrationen er bekendt med, at det er en prioriteret opgave for regeringen at sikre en korrekt og rettidig gennemførelse.

               1.2.

               Alle ministre modtager med jævne mellemrum (f.eks. en gang om måneden) en rapport over alle ministeriers/statsorganers gennemførelsesresultater. Gennemførelsesresultaterne drøftes regelmæssigt på ministermøder.

               1.3.

               Der afsættes tilstrækkelige ressourcer til at sikre en korrekt og rettidig gennemførelse.

         2.   Gennemførelsen af direktiver om det indre marked bør løbende overvåges og koordineres på administrativt og politisk niveau

               2.1.

               Et ministerium eller statsorgan er ansvarligt for tilsynet med gennemførelsen som helhed. Det koordinerer gennemførelsen med de ministerier og subnationale, regionale og decentrale statsorganer, der er ansvarlige for gennemførelsen, og får tilsendt tidsplanen for gennemførelsen. Det påser, at fremskridtene i gennemførelsen med jævne mellemrum (f.eks. en gang om måneden) drøftes med ministerierne på et højt administrativt niveau. Det aflægger med jævne mellemrum (f.eks. en gang om måneden) rapport til den minister eller statssekretær, der er ansvarlig for tilsynet med gennemførelsen. Det fungerer desuden som national koordinator for forbindelserne med Kommissionen i spørgsmål vedrørende den pågældende medlemsstats gennemførelsesresultater.

               2.2.

               Hvert enkelt ministerium og hvert enkelt subnationalt, regionalt og decentralt statsorgan, som står for gennemførelsen, udpeger embedsmænd, der i det pågældende ministerium eller organ er ansvarlige for tilsynet med gennemførelsen, og som fungerer som kontaktperson. Der oprettes et nationalt net for disse embedsmænd.

               2.3.

               Der udsendes retningslinjer for, hvordan gennemførelsen bør ske, og som sikrer, at hele administrationen har samme tilgang ved gennemførelsen.

               2.4.

               Der føres en central national database over gennemførelsen. Alle ministerier og subnationale, regionale og decentrale statsorganer, der deltager i gennemførelsen, har adgang til denne database. Den indeholder for hvert direktiv: kildehenvisninger og angivelse af direktivets formål, navnet på det ministerium eller andet statsorgan, der er ansvarligt for gennemførelsen, og på de personer, der er ansvarlige i dette ministerium eller statsorgan, en liste over andre ministerier og statsorganer, der deltager i gennemførelsen, og de ansvarlige personer, angivelse af, hvor mange ressourcer der er nødvendige til gennemførelsen, gennemførelsesfristen, angivelse af de foranstaltninger, der vil blive truffet til gennemførelse af direktivet, en foreløbig tidsplan for gennemførelsen (inkl. eventuelle behandlinger i parlamentet), en redegørelse for udviklingen i gennemførelsen, eventuelle vanskeligheder ved gennemførelsen og angivelse af, om der er indledt traktatbrudssager på grund af en forsinket eller ukorrekt gennemførelse. Det er muligt til enhver tid at få oplyst gennemførelsesresultater for medlemsstaten som helhed og opdelt efter ministerium.

               2.5.

               Det ansvarlige ministerium eller andet statsorgan får inden gennemførelsesfristens udløb (f.eks. tre måneder før fristens udløb og igen én måned før fristens udløb) tilsendt en påmindelse.

               2.6.

               Når fristen overskrides, sendes der omgående en påmindelse både på administrativt og ministerielt niveau, og det nationale parlament underrettes.

               2.7.

               Medlemsstaterne anmoder rettidigt Kommissionen om råd og bistand i spørgsmål vedrørende gennemførelsen. De ansvarlige tjenestemænd kan findes i Kommissionens database, som indeholder navnene på alle kontaktpersoner.

         3.   Det bør sikres, at forberedelserne til gennemførelsen træffes hurtigt, og at de sigter mod en korrekt og rettidig gennemførelse

               3.1.

               Det ministerium eller andet statsorgan, som har ansvaret for forhandlingerne, udarbejder i løbet af forhandlingerne om direktivet en tidsplan for gennemførelsen. Tidsplanen færdiggøres under alle omstændigheder, inden direktivet vedtages. Tidsplanen indeholder for hvert direktiv: kildehenvisninger og angivelse af direktivets genstand, navnet på det ministerium eller andet statsorgan, der er ansvarligt for gennemførelsen, og på de personer, der er ansvarlige i dette ministerium eller statsorgan, en liste over andre ministerier og statsorganer, der deltager i gennemførelsen, og de ansvarlige personer, angivelse af, hvor mange ressourcer der er nødvendige til gennemførelsen, gennemførelsesfristen, en sammenligning af gældende national ret og bestemmelserne i det foreslåede direktiv, angivelse af de foranstaltninger, der vil blive truffet til gennemførelse af direktivet og en foreløbig tidsplan for gennemførelsen (inkl. eventuelle behandlinger i parlamentet). Denne tidsplan sendes til det ministerium eller statsorgan, der er ansvarligt for tilsynet med gennemførelsen som helhed, kort (f.eks. fire uger) efter direktivets offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende, for at sikre, at gennemførelsesdatabasen holdes ajour.

               3.2.

               Arbejdet med at affatte lovgivningen påbegyndes, inden eller så snart direktivet offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

               3.3.

               Det ministerium eller andet statsorgan, der er ansvarligt for gennemførelsen, udarbejder en sammenligningstabel, som viser, hvordan de enkelte bestemmelser i direktivet gennemføres i national ret. Denne tabel vedlægges alle udkast til nationale gennemførelsesbestemmelser, når disse sendes til parlamentet eller regeringen, for at lette forhandlingerne i disse organer. Tabellen vedlægges også meddelelsen af de nationale gennemførelsesbestemmelser til Kommissionen.

               3.4.

               Der indsættes ikke yderligere bestemmelser, som ikke er nødvendige for at gennemføre det pågældende direktiv. Sker det alligevel, skal det ansvarlige ministerium eller andet statsorgan begrunde, hvorfor dette anses for nødvendigt, og forsikre, at det ikke vil føre til forsinkelser i gennemførelsen.

               3.5.

               Medlemsstaternes embedsmænd, der er ansvarlige for forhandlingerne om et givent direktiv, inddrages så vidt muligt i dets gennemførelse i national ret. Er dette ikke muligt, arbejder de tæt sammen med de embedsmænd, der er ansvarlige for gennemførelsen. Under alle omstændigheder holder de embedsmænd, der deltager i forhandlingerne om et givent direktiv, løbende de embedsmænd, der står for gennemførelsen, underrettet om forhandlingerne om direktivet. Det skal sikre, at eventuelle problemer ved gennemførelsen påtales og afhjælpes, inden direktivet vedtages.

               3.6.

               Repræsentanterne for de subnationale, regionale eller decentrale statsorganer, der skal gennemføre det pågældende direktiv, holdes løbende underrettet om forhandlingerne om direktivet.

               3.7.

               De nationale gennemførelsesbestemmelser meddeles til Kommissionen elektronisk.

         4.   Der bør arbejdes tæt sammen med de nationale, regionale og decentrale parlamenter, der deltager i gennemførelsen af direktiver om det indre marked, for at sikre en korrekt og rettidig gennemførelse

               4.1.

               Parlamenterne får tilsendt direktivforslag, så snart Kommissionen fremsætter dem, og holdes løbende underrettet om forhandlingernes gang.

               4.2.

               Parlamenterne får med jævne mellemrum (f.eks. hver tredje måned) aflagt rapport om fremskridtene i gennemførelsen, om de direktiver, hvis gennemførelse er forsinket, og om eventuelle traktatbrudssager, Kommissionen har indledt på grund af en forsinket eller ukorrekt gennemførelse.

               4.3.

               Parlamenterne får sammen med de nationale lovforslag tilsendt en tidsplan for gennemførelsen, den nøjagtige gennemførelsesfrist, eventuelle sammenligningstabeller, der er udarbejdet, og en erklæring fra regeringen, hvoraf det fremgår, at den nationale gennemførelsesforanstaltning formodes at være i overensstemmelse med fællesskabsretten.

               4.4.

               Parlamenterne orienteres i god tid (f.eks. tre måneder inden gennemførelsesfristens udløb) af regeringen om, at gennemførelsesfristen snart udløber. De underrettes, når fristen er overskredet.

               4.5.

               Regeringen opfordrer parlamenterne til at afsætte tilstrækkelig tid til, at direktiverne kan blive gennemført inden for fristen.

         5.   Der bør hurtigt tages synlige og effektive skridt til at gennemføre direktiver, hvis gennemførelsesfrist er overskredet

               5.1.

               Der træffes alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at direktiver, der ikke er blevet gennemført inden for fristen, gennemføres i national ret snarest muligt efter gennemførelsesfristen.

               5.2.

               Er gennemførelsen af et eller flere direktiver forsinket, opfordres parlamenterne til at afsætte yderligere tid til at gennemføre disse direktiver snarest muligt og afhjælpe eventuelle proceduremæssige årsager til forsinkelsen.

               5.3.

               Medlemsstaterne offentliggør en liste over direktiver, de ikke har gennemført inden for fristen, og underretter virksomhederne og borgerne om, at de trods den manglende gennemførelse under visse omstændigheder kan have rettigheder i henhold til direktiver, der ikke er gennemført i national ret.

               5.4.

               Overskrides gennemførelsesfristerne til stadighed, undersøger medlemsstaterne, hvorvidt parlamentets lovgivningsprocedure for gennemførelsen af direktiver kan afkortes. Det undersøges, om direktiver kan vedtages efter én behandling eller efter en hasteprocedure.

               5.5.

               Overskrides gennemførelsesfristerne til stadighed, overvejes det, når den pågældende medlemsstats forfatning eller retsorden hjemler mulighed herfor, at udstede administrative bestemmelser til gennemførelse af direktiver, hvis det kan fremskynde gennemførelsen.


Avis juridique important

|

31997Y0304(01)

Henstilling nr. 21 af 28. november 1996 om anvendelse af artikel 69, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 1408/71 på arbejdsløse, som ledsager deres ægtefælle, der er beskæftiget i en anden medlemsstat end den kompetente stat

EF-Tidende nr. C 067 af 04/03/1997 s. 0003 - 0003

HENSTILLING Nr. 21 af 28. november 1996 om anvendelse af artikel 69, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 1408/71 på arbejdsløse, som ledsager deres ægtefælle, der er beskæftiget i en anden medlemsstat end den kompetente stat (97/C 67/03)DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR -under henvisning til artikel 81, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, i henhold til hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71 og senere forordninger, ogud fra følgende betragtninger:I henhold til artikel 69, stk. 1, litra a), har en helt arbejdsløs arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som rejser til en eller flere andre medlemsstater end den kompetente stat for at søge beskæftigelse, på visse betingelser og inden for visse grænser, mulighed for at bevare retten til ydelser ved arbejdsløshed;en af de betingelser, der er fastsat i litra a), er, at den pågældende har stået til rådighed for arbejdsformidlingen i den kompetente stat i mindst fire uger, efter at han blev arbejdsløs;i henhold til litra a), sidste punktum, kan det kompetente arbejdsformidlingskontor eller den kompetente institution dog give samtykke til, at den pågældende rejser inden udløbet af denne frist på fire uger;dette samtykke bør som hovedregel gives personer, som opfylder de øvrige betingelser i artikel 69, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1408/71, og som ønsker at ledsage deres ægtefælle, der har fået beskæftigelse i en anden medlemsstat;idet beslutning i sagen er truffet på de i artikel 80 i forordning (EØF) nr. 1408/71 fastsatte betingelser -HENSTILLET følgende til de kompetente myndigheder i medlemsstaterne:1. Det samtykke til, at den pågældende rejser inden udløbet af fristen på fire uger, der er fastsat i artikel 69, stk. 1, litra a), sidste punktum, skal gives en helt arbejdsløs arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som opfylder alle de øvrige foreskrevne betingelser i artikel 69, stk. 1, og som ledsager sin ægtefælle, der har fået beskæftigelse i en anden medlemsstat end den kompetente stat.2. Denne henstilling træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Formand for Den Administrative KommissionDenis CROWLEY


Avis juridique important

|

31977H0609

77/609/EØF: Kommissionens Henstilling af 19. september 1977 til Det forenede Kongeriges regering om et udkast til bekendtgørelse om gennemførelse af Rådets direktiv 74/562/EØF af 12. november 1974 om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport

EF-Tidende nr. L 248 af 29/09/1977 s. 0029 - 0030

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 19 . september 1977  til Det forenede Kongeriges regering om et udkast til bekendtgoerelse om gennemfoerelse af Raadets direktiv 74/562/EOEF af 12 . november 1974 om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport   ( 77/609/EOEF )  Ved skrivelse af 3 . marts 1977 meddelte Det forenede Kongeriges faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber - med henblik paa konsultation - Kommissionen ordlyden af et udkast til lovforslag om gennemfoerelse af Raadets direktiv 74/562/EOEF af 12 . november 1974 om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport .  Denne meddelelse er givet inden for rammerne af direktivets artikel 6 , stk . 1 , ifoelge hvilken  " medlemsstaterne efter at have hoert Kommissionen traeffer saadanne foranstaltninger , som er noedvendige for inden 1 . januar 1977 at gennemfoere dette direktiv , navnlig artikel 2 , stk . 4 " .  Kommissionen beklager for det foerste , at Det forenede Kongeriges regering ved den sene meddelelse af gennemfoerelsesforanstaltningerne ikke i tide har opfyldt sine forpligtelser i henhold til bestemmelserne i artikel 6 i direktivet og ydermere har gjort det umuligt for Kommissionen at rette denne henstilling i rette tid .  For saa vidt angaar ovennaevnte lovforslag retter Kommissionen foelgende henstilling :  1 . Kommissionen konstaterer , at det af Det forenede Kongeriges regering forelagte udkast til bekendtgoerelse opfylder direktivets bestemmelser med hensyn til :   - princip , definition og gennemfoerelsesbestemmelser for kravet om haederlighed og faglig dygtighed  ( direktivets artikel 2 ) ;   - begrundelse for afgoerelser om afslag paa ansoegninger om adgang til erhvervet , inddragelse af tilladelsen , saafremt den ene eller den anden af adgangsbetingelserne ikke laengere er opfyldt , og mulighed for de beroerte personer for at goere deres interesser gaeldende over for disse afgoerelser ( direktivets artikel 5 ) .  2 . Derimod skal begrebet oekonomisk evne praeciseres i overensstemmelse med ordlyden af direktivets artikel 2 , stk . 3 :   " Ved oekonomisk evne forstaas raadighed over saadanne finansielle midler , som behoeves til at saette virksomheden i gang og til dennes tilboerlige drift " . Kommissionen henstiller derfor til Det forenede Kongeriges regering , at den supplerer § 10 , stk . 3 , i udkastet til bekendtgoerelse i overensstemmelse hermed .  3 . Kommissionen bemaerker dernaest , at disse bestemmelser ifoelge § 2 , stk . 1 , tiende afsnit , i udkastet til bekendtgoerelse , ikke skal gaelde for transport , der udfoeres med koeretoejer , som er bygget eller indrettet til at transportere hoejst 17 personer inklusive foereren , naar denne transport finder sted enten inden for rammerne af anden virksomhed end erhvervsmaessig personbefordring eller udfoeres af en person , der ikke har personbefordring ad landevej som hovederhverv . Selv om der ifoelge direktivets artikel 1 , stk . 3 , ikke er noget til hinder for saadanne fritagelser , er de dog betinget af , at tre kriterier overholdes , nemlig at det drejer sig om :   - fysiske personer eller virksomheder , der kun udfoerer visse former for personbefordring ad landevej i ikke-erhvervsmaessig oejemed , eller   - som har anden hovedvirksomhed end personbefordring ad landevej ;   - for saa vidt deres transportvirksomhed kun har ringe indflydelse paa transportmarkedet .  Kommissionen henstiller til Det forenede Kongeriges regering , at den praeciserer § 2 , stk . 1 , tiende afsnit i udkastet til bekendtgoerelse , saaledes at de i direktivets artikel 1 , stk . 3 , anfoerte kriterier - naermere bestemt det foerste og det tredje - overholdes .  4 . Med hensyn til bestemmelsen af , hvilke fysiske personer , der efter omstaendighederne skal opfylde betingelserne for adgang til erhvervet ifoelge direktivets artikel 2 , stk . 1 , henleder Kommissionen regeringens opmaerksomhed paa den definition af begrebet virksomhed , som er indeholdt i direktivets artikel 1 , stk . 2 , andet afsnit . Ifoelge denne definition betragres bl . a . som " virksomhed " enhver sammenslutning eller kreds af personer med eller uden status som juridisk person . Saaledes maa en sammenslutning , der drives af flere fysiske personer som omhandlet i § 10 , stk . 6 , i udkastet til bekendtgoerelse , betragtes som en virksomhed . Det er saaledes ikke tilstraekkeligt som anfoert i naevnte stk . 6 , at en - eller flere - af de i sammenslutningen deltagende personer er i besiddelse af faglig dygtighed , for at indehaveren af tilladelsen * anses for at opfylde denne betingelse .  Det er tvaertimod fastsat i direktivets artikel 2 , stk . 1 , tredje afsnit , at " de under litra a ) og c ) anfoerte krav skal opfyldes af en af de fysiske personer , som vedvarende faktisk leder virksomhedens transportarbejde "  ( haederlighed og faglig dygtighed ) . Kommissionen henstiller derfor til Det forenede Kongeriges regering , at den aendrer § 10 , stk . 6 , i udkastet til bekendtgoerelse , saaledes at kravene i direktivets artikel 2 , stk . 1 , tredje afsnit , overholdes .  5 . Kommissionen henleder ligeledes regeringens opmaerksomhed paa ordlyden af direktivets artikel 3 , stk . 1 :   " Med henblik paa tilfaelde , hvor den fysiske person , der udoever erhvervet med personbefordring , eller den fysiske person , der opfylder kravene efter artikel 2 , stk . 1 , afgaar ved doeden eller bliver fysisk eller retligt uskikket til at udoeve erhvervet , fastsaetter medlemsstaterne de betingelser , paa hvilke driften af en virksomhed , som udfoerer personbefordring ad landevej , uanset artikel 2 , stk . 1 , litra a ) og c ) , midlertidigt kan viderefoeres i et tidsrum af hoejst et aar , der kan forlaenges i hoejst seks maaneder i saerlige tilfaelde , som begrundes behoerigt . "  I denne forbindelse henstiller Kommissionen til Det forenede Kongeriges regering , at den supplerer § 7 , stk . 4 , i udkastet til bekendtgoerelse , saaledes at de i direktivets artikel * , stk . 1 , fastsatte frister overholdes .  6 . For saa vidt angaar overgangsbestemmelserne opfylder § 10 , stk . 7 og 8 , stort set de tilsvarende bestemmelser i direktivets artikel 4 . Kommissionen henleder imidlertid regeringens opmaerksomhed paa de * noejagtige ordlyd af artikel 4 , stk . 2 :   " Dog skal fysiske personer , som i tidsrummet fra den 31 . december 1974 til den 1 . januar 1978 enten :   - har faaet tilladelse til at udoeve erhverv med personbefordring ad landevej uden at have foert bevis for opfyldelse af kravet om faglig dygtighed i henhold til nationale bestemmelser , eller   - er blevet udpeget til vedvarende og faktisk at lede transportarbejdet i en virksomhed  inden den 1 . januar 1980 opfylde den i artikel 2 , stk . 4 , omhandlede betingelse med hensyn til faglig dygtighed .  Samme krav stilles i det i artikel 2 , stk . 1 , tredje afsnit , naevnte tilfaelde . "  I dette tilfaelde bemaerker Kommissionen , at det i § 10 , stk . 8 , kraeves , at disse personer skal opfylde betingelsen med hensyn til faglig dygtighed inden den 1 . januar 1978 , hvorved der opstilles strengere vilkaar end i direktivets artikel 4 , stk . 2 .  Kommissionen henstiller derfor til Det forenede Kongeriges regering , at den ligeledes aendrer § 10 , stk . 8 , paa dette punkt , saaledes at de beroerte fysiske personer kan nyde godt af den i direktivets artikel 4 , stk . 2 , fastsatte frist .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 19 . september 1977 .  Paa Kommissionens vegne  Richard BURKE  Medlem af Kommissionen