title: Recommendation for a Council opinion on the updated stability programme of Cyprus, 2009-2013

text:
   DA
DA    DA
 ---pagebreak---     EUROPA-KOMMISSIONEN
                                  Bruxelles, den 12.5.2010
                                  SEK(2010) 595 endelig
               Henstilling med henblik på
                RÅDETS UDTALELSE
   om Cyperns opdaterede stabilitetsprogram, 2009-2013
DA                                                         DA
 ---pagebreak---                                                BEGRUNDELSE
   1.         GENEREL BAGGRUND
   Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et
   middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og for en stærk og vedvarende vækst, som
   fører til øget beskæftigelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at
   pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men reformens hovedsigte
   var at gøre pagten mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de
   offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Den medførte navnlig større fleksibilitet i
   forbindelse med anvendelsen af reglerne vedrørende proceduren i forbindelse med
   uforholdsmæssigt store underskud, især med hensyn til definitionen af "særlige
   omstændigheder" og fastsættelsen af frister for korrektionen af et uforholdsmæssigt stort
   underskud.
   I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af
   budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker1, som indgår i
   stabilitets- og vækstpagten, skal medlemsstaterne forelægge Rådet og Kommissionen
   stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf. Medlemsstater, der
   allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og
   medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede)
   konvergensprogrammer.
   I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse om Cyperns første
   stabilitetsprogram den 4. marts 2008 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter
   at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. De opdaterede stabilitets- og
   konvergensprogrammer skal ifølge forordningen vurderes af Kommissionen og undersøges af
   ovennævnte udvalg, og de opdaterede programmer kan om nødvendigt undersøges af Rådet
   efter samme procedure som nævnt ovenfor.
   2.         BAGGRUNDEN FOR VURDERINGEN AF DET OPDATEREDE PROGRAM
   Kommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Cyperns stabilitetsprogram, der blev
   forelagt den 1. april 2010, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse
   herom.
   Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det opdaterede stabilitetsprogram er
   kort beskrevet i afsnittene om:
   (1)      Kommissionens meddelelse af 26. november 2008 ("En europæisk økonomisk
            genopretningsplan")
   (2)      Rådets (økonomi og finans) konklusioner om "exitstrategien" vedtaget på mødet den
            20. oktober 2009
   1
            EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_da.htm.
DA                                                       2                                                          DA
 ---pagebreak---    (3)     den seneste vurdering af landets stilling under den forebyggende del af stabilitets- og
           vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af
           stabilitetsprogrammet).
   2.1.      Kommissionens meddelelse af 26. november 2008 ("En europæisk økonomisk
             genopretningsplan")
   I betragtning af det hidtil usete omfang af den globale krise, der ramte finansmarkederne og
   verdensøkonomien i 2008-2009, opfordrede Europa-Kommissionen til, at der blev gennemført
   en europæisk økonomisk genopretningsplan2. I planen blev der foreslået en koordineret
   konjunkturudjævnende makroøkonomisk indsats over for krisen i form af en ambitiøs pakke
   af foranstaltninger til støtte for økonomien bestående af i) øjeblikkelig budgetbistand på
   200 mia. EUR (1,5 % af EU's BNP) ved forøgelse af medlemsstaternes budgetter med
   170 mia. EUR (ca. 1,2 % af EU's BNP) og EU-støtte til øjeblikkelige foranstaltninger i
   størrelsesordenen 30 mia. EUR (ca. 0,3 % af EU's BNP) og ii) en række prioriterede aktioner,
   som tager deres udgangspunkt i Lissabonstrategien, og som samtidig skal tilpasse vores
   økonomier til langsigtede udfordringer ved fortsat gennemførelse af strukturreformer, der
   tager sigte på at styrke vækstpotentialet. I henhold til planen er der behov for finanspolitiske
   incitamenter, der differentieres medlemsstaterne imellem for at tage hensyn til deres
   individuelle situation, for så vidt angår deres offentlige finansers holdbarhed og deres
   konkurrencemæssige stilling. Navnlig bør de medlemsstater, der står uden for euroområdet,
   og som har betydelige eksterne og interne underskud, føre en budgetpolitik, der først og
   fremmest tager sigte på at rette op på denne situation. Planen blev vedtaget af Det Europæiske
   Råd den 11. december 2008.
   2.2.      Rådets (økonomi og finans) konklusioner om "exitstrategien" vedtaget på
             mødet den 20. oktober 2009
   Efter de første tegn på genopretning efter krisen, især ophøret i den bratte tilbagegang i den
   økonomiske aktivitet, stabiliseringen af de finansielle markeder og den øgede tillid,
   konkluderede Rådet den 20. oktober 2009, at skønt opsvinget stadig var skrøbeligt, og det
   ikke var tidspunktet til at trække den støtte tilbage, som regeringerne havde ydet økonomien
   og den finansielle sektor, var der behov for at udarbejde en koordineret strategi til at forlade
   de bredt baserede stimulerende politikker. En sådan strategi skal være baseret på den rigtige
   balance mellem stabilisering og holdbarhed og samtidig tage hensyn til samspillet mellem de
   forskellige politiske instrumenter og drøftelserne på globalt plan. En hurtig udformning og
   formidling af en sådan strategi vil bidrage til at styrke tilliden til politikkerne på mellemlang
   sigt og til at forankre forventningerne. Ud over tilbagetrækning af de stimulerende
   foranstaltninger i den europæiske økonomiske genopretningsplan kræves der en betydelig
   finanspolitisk konsolidering for at standse og med tiden vende gældsstigningen og genoprette
   sunde budgetstillinger. De offentlige finanser bør gøres mere effektive og virkningsfulde, og
   strukturreformen intensiveres, også på kort sigt, da dette vil bidrage til at fremme potentiel
   outputvækst og nedbringelse af gælden. Rådet vedtog følgende principper for den
   finanspolitiske exitstrategi: i) exitstrategien skal koordineres på tværs af landene inden for
   rammerne af en konsekvent gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten, ii) der er behov for
   en rettidig tilbagetrækning af de finanspolitiske incitamenter under hensyntagen til de enkelte
   landes særlige forhold, iii) det planlagte tempo for den finanspolitiske konsolidering bør være
   ambitiøst, og man skal langt ud over det strukturelle benchmark på 0,5 % af BNP om året i de
   2
           Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råd af 26. november 2008.
DA                                                    3                                              DA
 ---pagebreak---    fleste medlemsstater og iv) strategiens troværdighed bør understøttes af foranstaltninger med
   henblik på at styrke de offentlige finansers kvalitet og ambitiøse strukturreformer for at øge
   beskæftigelsen og den potentielle vækst.
   2.3.      Vurderingen i Rådets udtalelse om den forrige opdatering
   I sin udtalelse af 3. april 2009 sammenfattede Rådet sin vurdering af den forrige opdatering af
   stabilitetsprogrammet for perioden 2008-2012 således: Rådet fandt, at "den finanspolitiske
   stilling i 2009 vil være ekspansiv som følge af vedtagelsen af omfattende
   stimulansforanstaltninger i 2009 i overensstemmelse med den europæiske økonomiske
   genopretningsplan. I de efterfølgende år forventes budgetsaldoen fortsat at blive forværret.
   Den lempelse af finanspolitikken, som dette indebærer, synes ikke at være berettiget i
   betragtning af de forholdsvis gode økonomiske udsigter, og tilstedeværelsen af en stor ekstern
   ubalance. Hertil kommer, at budgetstrategien på baggrund af en kraftig forværring af det
   globale økonomiske klima er genstand for betydelige risici, idet de vækstantagelser, der ligger
   til grund for programmets makroøkonomiske scenario, er optimistiske. Som følge af de store
   eksterne ubalancer bør fastholdelse af forsigtige politikker og styrkelse af finanspolitisk
   holdbarhed prioriteres meget højt. Kontrol med de løbende udgifter og undgåelse af en
   procyklisk tendens udgør derfor en stor udfordring for finanspolitikken i Cypern. Det er
   desuden vigtigt at fremme kvaliteten af de offentlige finanser for at støtte en jævn tilpasning
   af økonomien i betragtning af de ubalancer, den står overfor". På baggrund af denne vurdering
   opfordrede Rådet Cypern til i) at gennemføre finanspolitikken for 2009 som planlagt i
   overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan og inden for
   rammerne af stabilitets- og vækstpagten, og samtidig undgå en yderligere forværring af de
   offentlige finanser i 2009 i forhold til målet, ii) at vende den fremskrevne stigning i
   underskuddet på de offentlige finanser i 2010 og fremefter ved at begrænse stigningen i
   udgifterne med henblik på at sikre en sund finanspolitisk stilling på mellemlang sigt og iii) i
   betragtning af aldringens fremskrevne indvirkning på de offentlige udgifter at styrke de
   offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at videreføre reformen af pensions- og
   sundhedssystemerne".
DA                                                4                                                DA
 ---pagebreak---                                           Henstilling med henblik på
                                           RÅDETS UDTALELSE
                         om Cyperns opdaterede stabilitetsprogram, 2009-2013
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af
   overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske
   politikker3, særlig artikel 5, stk. 3 (for stabilitetsprogrammer),
   under henvisning til henstilling fra Kommissionen og
   efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -
   VEDTAGET DENNE UDTALELSE:
   (1)       Den [DD måned 2010] gennemgik Rådet Cyperns opdaterede stabilitetsprogram for
             perioden 2009-2013.
   (2)       I 2009 faldt den økonomiske aktivitet med 1,7 %. Dette er første gang Cypern har
             haft negativ vækst i de sidste 35 år. Den svage indenlandske efterspørgsel og de
             negative eksterne forhold har tynget væksten kraftigt. Især har husholdningernes høje
             gældsætning         kombineret       med       stramme          lånevilkår,        forringelse      af
             arbejdsmarkedsudsigterne og negative tillidseffekter ført til en nedgang til det private
             forbrug. Sideløbende hermed blev der for investeringernes vedkommende registreret
             en kraftig korrektion i en situation med faldende udenlandsk efterspørgsel på boliger,
             lav kapacitetsudnyttelse og omstrukturering af virksomhedsregnskaber. Det
             offentlige forbrug var den eneste komponent i efterspørgslen med en positiv
             indvirkning på den økonomiske aktivitet, til dels på grund af den pakke af
             stimulerende foranstaltninger på 1½ % af BNP, som blev gennemført som led i den
             europæiske økonomiske genopretningsplan. Oven i disse diskretionære
             foranstaltninger har nedgangen i den økonomiske aktivitet, afmatningen i
             højkonjunkturen for aktiver og et mindre skatte- og afgiftsindbringende
             vækstmønster lagt et betydeligt pres på de offentlige finanser. Som følge heraf
             udviste de offentlige finanser et underskud på 6,1 % af BNP efter et overskud på
             0,9 % af BNP i 2008. Krisen har også understreget akkumuleringen af en høj ekstern
             ubalance, hvilket ikke blot afspejler den lave nettoopsparing i den private sektor men
             også en forværring af statens nettostilling og tab i konkurrenceevne. Det forventes, at
             den svage indenlandske efterspørgsel og den træge genopretning af de eksterne
   3
           EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:
           http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_da.htm.
DA                                                      5                                                           DA
 ---pagebreak---         ubalancer vil få negativ indflydelse på genopretningsudsigterne. BNP-væksten
        forventes at falde yderligere, men dog i mindre omfang, i 2010 og derefter på ny at
        stige lidt i 2011. Cypern står således på mellemlang sigt over for den udfordring at
        skulle styrke væksten i en situation med en skrøbelig global økonomisk
        genopretning, samtidig med at landet skal tackle de eksisterende makroøkonomiske
        ubalancer ved at fastholde en forsigtig finanspolitik. På lang sigt står landet over for
        behovet for at styrke de offentlige finansers holdbarhed på baggrund af
        befolkningens aldring.
   (3)  Selv om en stor del af det konstaterede fald i det reale BNP i forbindelse med krisen
        er konjunkturbestemt, er det potentielle outputniveau også blevet påvirket i negativ
        retning. Krisen kan desuden også påvirke den potentielle vækst på mellemlang sigt i
        kraft af lavere investeringer, begrænsede kreditmuligheder og stigende strukturel
        arbejdsløshed. Hertil kommer, at konsekvenserne af den økonomiske krise forøger
        den demografiske aldrings negative indvirkning på det potentielle output og de
        offentlige finansers holdbarhed. På denne baggrund er det vigtigt at fremskynde
        strukturreformerne for at støtte den potentielle vækst. Især er det for Cypern vigtigt
        at iværksætte reformer inden for arbejdsmarkedet, navnlig for at styrke mulighederne
        for livslang uddannelse, specielt hvad angår ufaglærte ældre arbejdstagere og
        arbejdsløse, samt sikre en rettidig og effektiv gennemførelse af de planlagte reformer
        inden for teknisk og erhvervsmæssig uddannelse. Desuden er der behov for, at
        lønvæksten afstemmes bedre med produktivitet, vækst i beskæftigelsen og
        konkurrenceevne.
   (4)  I det makroøkonomiske scenario, programmet er baseret på, forventes det, at den
        reale BNP-vækst vil stige fra -1,7 % i 2009 til 0,5 % i 2010, før den igen stiger til i
        gennemsnit ca. 2,6 % over resten af programperioden. Vurderet på baggrund af de
        aktuelle oplysninger4 forekommer dette scenario at være baseret på gunstige
        vækstantagelser for hele programperioden. Især forventes der en gunstig udvikling i
        det private forbrug som følge af en noget optimistisk vækst i beskæftigelse og
        lønninger. I programmet forudses det, at realvæksten i byggesektoren fortsat vil være
        negativ på kort sigt og derefter vil blive genoprettet i anden halvdel af
        programperioden. Imidlertid tyder en række fremadrettede indikatorer på en
        kraftigere mellemfristet korrektion for byggesektoren end den, der forudses i
        programmet. Til trods for de forbedrede økonomiske udsigter indebærer den
        skrøbelige genopretning hos Cyperns vigtigste handelspartnere imidlertid, at der er
        knyttet betydelige negative risici til det makroøkonomiske scenario i programmet.
        Som følge af nedgangen i den økonomiske aktivitet i 2009 kunne der konstateres en
        betydelig, men dog kun delvis, korrektion af det eksterne underskud, som ikke desto
        mindre fortsat er højt, nemlig 8,5 % af BNP, og i programmet forventes igen at vokse
        kraftigt til 12,9 % af BNP i 2013, da importen forventes at stige. Den eksterne
        ubalance vil sandsynligvis tynge den økonomiske vækst på mellemlang sigt. Den
        offentlige sektors store nedsparinger vil skulle finansieres af udlandsgæld eller
        indenlandsk privat opsparing. Det betyder, at justeringen af ubalancen på de løbende
        poster vil kræve enten højere omkostninger til gældsfinansiering eller større
        opsparinger i den private sektor. Det sidste vil indebære en lavere vækst i outputtet
   4
       Vurderingen tager navnlig hensyn til Kommissionens prognose fra foråret 2010, men bygger også på
       andre oplysninger, der er blevet tilgængelige siden da.
DA                                                     6                                                DA
 ---pagebreak---        på grund af lavere privatforbrug eller investeringer (fortrængningseffekt).
       Programmets inflationsfremskrivninger forekommer realistiske.
   (5) Ifølge programmet blev de offentlige finanser voldsomt forringet i 2009, idet de
       nåede op på et underskud på 6,1 % af BNP efter et overskud på 0,9 % af BNP i 2008,
       hvilket primært afspejler krisens konsekvenser for de offentlige finanser, men også
       skyldes stimulerende foranstaltninger svarende til 1½ % af BNP, som regeringen
       vedtog som led i den europæiske økonomiske genopretningsplan. I henhold til
       programmet er det planlagt at føre en restriktiv finanspolitik for at korrigere det
       uforholdsmæssigt store underskud senest i 2013 inden for rammerne af den
       formodede vækst.
   (6) Ifølge opdateringen er budgetmålet for 2010 et underskud på 6 % af BNP.
       Budgetloven for 2010 (godkendt af parlamentet den 24. december 2009) sigtede mod
       et underskud på 4,5 % af BNP på grundlag af et anslået underskudsresultat i 2009 på
       ca. 3 % af BNP. Eftersom det endelige resultat for 2009 var et underskud på 6 % af
       BNP, vil budgetloven indebære et endnu højere underskud. Programmet indeholder
       dog foranstaltninger, som tager sigte på at standse en yderligere budgetforringelse og
       stabilisere underskuddet på samme niveau som i 2009. I opdateringen forudses det, at
       indtægtskvoten vil stige med ca. 1¼ procentpoint i 2010 i forhold til resultatet i 2009.
       De offentlige udgifter forventes at stige med 1¼ procentpoint af BNP. De primære
       udgifter forventes at stige yderligere, især som følge af en yderligere stigning i
       sociale overførsler, tilskud og udgifter til offentlige lønninger. Ifølge opdateringen
       vil rentebetalingerne fortsætte deres nedadgående tendens og fald med ¼
       procentpoint af BNP, til trods for at gælden vokser. De offentlige investeringer vil
       efter planen forblive på 2009-niveauerne. Generelt vil den finanspolitiske stilling,
       målt ved den strukturelle saldo (dvs. i konjunkturkorrigerede termer ekskl.
       engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), der forventes i
       programmet, i 2010 blive strammet med ca. ½ % af BNP.
   (7) Hovedsigtet med programmets budgetstrategi på mellemlang sigt er at få den
       offentlige saldo ned under referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2013. I
       programmet forventes det nominelle budgetunderskud at falde til 4,5 % af BNP i
       2011 (fra 6,1 % det foregående år) og til 3,4 % i 2012, før det til sidst når ned på
       2,5 % i 2013. Den primære saldo forventes at følge et lignende mønster og nå en
       stilling med balance ved udgangen af perioden, fra et underskud på 3,7 % af BNP i
       2010. Det strukturelle underskud beregnet efter den i fællesskab aftalte metode vil
       forsat blive forbedret efter 2010 og komme til at ligge på omkring 3½ % af BNP i
       2011, lidt under 3 % i 2012 og 2¼ % i 2013. Den finanspolitiske indsats vil ligge på
       gennemsnitligt ¾ % af BNP pr. år i perioden 2010-2013. Tilpasningen ser ud til at
       skulle gennemføres i begyndelsen af perioden, skønt foranstaltningerne i 2010 først
       vil få fuld virkning i 2011. Desuden vil de foranstaltninger, der er truffet inden for
       rammerne af den europæiske økonomiske genopretningsplan, først blive udfaset ved
       udgangen af 2010. Konsolideringen skal efter planen hovedsagelig opnås fra
       budgettets indtægtsside, som forventes at stige med 2,6 procentpoint af BNP fra 2010
       til 2013, mens udgiftsreduktionen vil kunne bidrage med et yderligere procentpoint
       af BNP. De indtægtsforøgende foranstaltninger omfatter bekæmpelse af
       skatteunddragelse, skatteeftergivelse i forbindelse med byplanlægning,
       harmonisering af minimumsafgiften på olieprodukter og anvendelse af den nedsatte
       momssats på fødevarer og lægemidler samt indtægter i form af dividende fra
       halvoffentlige organisationer. Hvad angår udgiftsforanstaltningerne, er hovedparten
DA                                           7                                                  DA
 ---pagebreak---         af programmets justering baseret på kontrol med driftsudgifter og reduktion af
        løbende overførsler. Programmet fokuserer på sociale overførsler og
        tilbageholdenhed med hensyn til de offentlige lønningers vækst som de
        udgiftskategorier, der skal konsolideres, hvis der opnås konsensus mellem
        arbejdsmarkedets parter. I opdateringen bekræftes viljen til at opfylde det
        landespecifikke budgetmål på mellemlang sigt, som er en afbalanceret budgetstilling
        i    strukturelle   termer     (dvs.    i    konjunkturkorrigerede     termer     ekskl.
        engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger). Dette
        mellemfristede mål afspejler pagtens målsætninger. De strukturelle saldi svarende til
        programmets underskudsmål indebærer, at det mellemfristede mål ikke bliver nået i
        løbet af programperioden.
   (8)  Budgetresultatet kan blive dårligere end forventet i programmet. Det
        makroøkonomiske scenario, der er fremskrevet i opdateringen, forekommer især at
        være baseret på optimistiske vækstantagelser i hele programperioden. På
        indtægtssiden er risiciene for de offentlige finanser i 2010-2011 større end i tidligere
        år og hænger sammen med en eventuel kraftigere indsnævring og en afbalancering af
        den økonomiske vækst i retning af en vækst med færre skatteindtægter. I betragtning
        af den forventede moderate økonomiske genopretning og presset for at stimulere den
        indenlandske efterspørgsel gennem øgede offentlige udgifter er risiciene for
        eventuelle overskridelser ikke ubetydelige. Disse risici er især knyttet til den
        anvendte praksis med at forelægge udgiftsforøgende tillægsbudgetter i løbet af året,
        som ud over den tilsigtede omallokering af midler også har medført en forøgelse af
        de løbende udgifter. Desuden kan de sociale overførsler vise sig at blive højere end
        forventet i lyset af resultaterne i den seneste tid, mangelen på en
        fokuseringsmekanisme samt de noget optimistiske fremskrivninger hvad angår
        væksten i beskæftigelsen (og arbejdsløsheden).
   (9)  Den offentlige bruttogældskvote er anslået til 56,2 % af BNP i 2009, og er således
        steget fra 48,4 % året før. Ud over det voksende underskud og den faldende BNP-
        vækst har en stock-flow-tilpasning på ca. 1 procentpoint af BNP bidraget til
        stigningen i gældskvoten. Dette afspejler en akkumulering af offentlige aktiver som
        følge af en overfinansiering i slutningen af 2009 for at opfylde forpligtelser i
        begyndelsen af januar 2010. Det forventes, at gældskvoten vil stige i
        programperioden, hvilket navnlig skyldes de fortsatte primære underskud, der dog er
        ved at blive mindre. Gældskvoten vil ligge over referenceværdien på 60 % af BNP i
        2010 og forventes at forblive over referenceværdien i hele programperioden. Ifølge
        fremskrivningerne vil den stige til ca. 63 % af BNP i 2011 og 2012, hvorefter den vil
        falde lidt. I betragtning af risiciene for en forværring af det makroøkonomiske
        scenario og budgetmålene vil gældskvoten kunne udvikle sig mindre gunstigt end
        fremskrevet i programmet.
   (10) De langsigtede budgetmæssige konsekvenser af aldringen ligger betydeligt over EU-
        gennemsnittet, hovedsagelig som følge af en forholdsvis stor stigning i
        pensionsudgifterne som andel af BNP i de kommende årtier, hvilket delvis skyldes,
        at pensionssystemet stadig befinder sig i en modningsfase. I programmet gøres der
        rede for en pensionsreform, som blev indført i april 2009 og forventes at medføre en
        let mindskelse af stigningen i pensionsudgifter og især en forhøjelse af
        socialsikringsbidragene. Reformen vil forbedre den langsigtede balance i
        pensionssystemet og mindske risiciene i tilknytning til dets bæredygtighed, men har
        ikke nogen indvirkning på den generelle vurdering. Den i programmet anslåede
DA                                             8                                                 DA
 ---pagebreak---           budgetstilling i 2009 forstærker den aldrende befolknings budgetmæssige
          indvirkning på holdbarhedsgabet. Hvis den primære saldo forbedres på mellemlang
          sigt og der gennemføres yderligere foranstaltninger med sigte på at begrænse den
          betydelige stigning i de aldersrelaterede udgifter, navnlig pensions- og
          sundhedsudgifterne, vil det bidrage til at reducere risiciene for de offentlige finansers
          holdbarhed, som i Kommissionens holdbarhedsrapport fra 20095 blev vurderet som
          alvorlige. Gældsfremskrivningerne på mellemlang sigt, som bygger på antagelsen
          om, at BNP-vækstraterne gradvis vil nå op på det niveau, som forventedes før krisen,
          og at skatte- og afgiftstrykket vil vende tilbage til niveauerne før krisen, og også
          omfatter den forventede stigning i aldersrelaterede udgifter, viser, at den
          budgetstrategi, der forudses i programmet, umiddelbart og uden yderligere politiske
          ændringer næsten vil være tilstrækkelig til at stabilisere gældskvoten senest i 2020.
   (11)   Cypern har i de seneste år mere end nået sine budgetmål, selv om det er sket i en
          kontekst med kraftig økonomisk aktivitet og en vækst med store skatteindtægter.
          Budgetrammerne er for nylig blevet styrket med vedtagelsen af systemet for finansiel
          forvaltning og regnskabsføring (FIMAS), den gradvise indførelse af en treårig
          mellemfristet budgetramme (MTBF) og indførelsen af program- og resultatbaseret
          budgetlægning. Den hidtidige praksis med at vedtage tillægsbudgetter i løbet af året
          har imidlertid medført en stigning i de løbende udgifter ud over den ønskede
          omallokering af midler. Ifølge programmet forventes det, at den nye budgetramme,
          når den er fuldt ud gennemført, vil standse denne praksis og resultere i en mere
          effektiv budgetprocedure, som bidrager til at begrænse udgifterne. Samtidig vil den
          nye budgetprocedure udgøre et sundt grundlag for omallokering af udgifter til fordel
          for vækstfremmende aktiviteter i overensstemmelse med de prioriteter, der er fastlagt
          i det nationale reformprogram. Den nye ramme befinder sig imidlertid stadig på et
          tidligt stadium af gennemførelsen og forventes først at være helt på plads i 2012.
          Derfor vil dens virkning først blive effektiv på mellemlang sigt. Det vil være af
          afgørende betydning, at den nye ramme gennemføres rettidigt, hvis der skal opnås en
          vellykket og varig konsolidering af de offentlige finanser.
   (12)   Hvad angår de offentlige finansers kvalitet, anerkendes det i programmet, at dette er
          et vigtigt middel til at fremme den potentielle vækst og sikre de offentlige finansers
          holdbarhed på lang sigt. I programmet lægges der især vægt på den virkning den
          mellemfristede budgetramme og den program- og resultatbaserede budgetlægning
          efter den fulde gennemførelse vil få for en bedre allokering af ressourcer til højt
          prioriterede vækstøgende områder, samtidig med at der gennemføres en bedre
          kontrol af uproduktive udgifter. På udgiftssiden omfatter programmet en fornyet
          gennemgang af de seneste projekter med henblik på at styrke infrastrukturen gennem
          privat-offentlige partnerskaber samt foranstaltninger for at forbedre uddannelsen
          gennem øget anvendelse af computere i den primære og sekundære undervisning og
          forbedringer på forskningsområdet og i akademiske institutioner. Opdateringen
          omfatter også en allokering af midler til at omstrukturere offentlige hospitaler til
          selvstændige enheder og vedtagelsen af en national sundhedsordning, som tager sigte
   5
        I Rådets konklusioner af 10. november 2009 om de offentlige finansers holdbarhed "opfordrer Rådet
        medlemsstaterne til i deres kommende stabilitets- og konvergensprogrammer at rette opmærksomheden
        mod strategier, som fokuserer på holdbarhed", og desuden "henstiller Rådet til Kommissionen, at den
        sammen med Udvalget for Økonomisk Politik og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg
        videreudvikler metoderne til vurdering af de offentlige finansers langsigtede holdbarhed i god tid inden
        næste holdbarhedsrapport", der er planlagt til 2012.
DA                                                      9                                                        DA
 ---pagebreak---              på     at      forbedre    effektiviteten   gennem       reguleret    konkurrence      og
             omkostningsbegrænsning. Dette forekommer at være et væsentlig middel til at
             kontrollere de forventede udgiftsstigninger, der er knyttet til befolkningsaldringen.
             På indtægtssiden understreger man i programmet den positive virkning, indførelsen
             af den mellemfristede budgetramme vil få for tilvejebringelsen af mere nøjagtige og
             sensitive indtægtsprognoser på mellemlang sigt. Myndighederne bemærker, at
             indtægtsfremskrivningerne på grund af skatteelasticiteternes volatilitet i de seneste år
             som følge af højkonjunkturen for aktiver er blevet tilpasset for at tage hensyn til
             virkningerne af priserne på aktiver og BNP-vækstens sammensætning. I programmet
             peges der endvidere på myndighedernes konstante overvågning af skatte- og
             understøttelsessystemet for at sikre, at det kan betale sig at arbejde, og samtidig sørge
             for støtte til sårbare samfundsgrupper.
   (13)      Under hensyntagen til ovennævnte risici i forbindelse med budgetmålene kan
             fastholdelsen i 2010 af en finanspolitik, der understøtter den økonomiske
             genopretning, samlet set betragtes som værende i overensstemmelse med den
             europæiske økonomiske genopretningsplan. Som følge af den økonomiske krises
             negative konsekvenser forventes underskuddet på de offentlige finanser i 2010 at
             forblive på 6% af BNP, hvorefter det gradvist vil bevæge sig ned under
             referenceværdien på 3 %. I programstrategien er der forudset en gennemsnitlig årlig
             finanspolitisk indsats på ¾ procentpoint af BNP i perioden 2010-2013, men dette mål
             er forbundet med risici. Derfor vil den finanspolitiske indsats i betragtning af
             risiciene ikke være tilstrækkelig til at bringe underskuddet ned under
             referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2013 som planlagt. Desuden synes
             sammensætningen af programmets konsolideringsstrategi i vid udstrækning at være
             baseret på indtægtsforøgende foranstaltninger, mens udgiftsbegrænsningen er
             minimal. Således forventes det i programmet, at udgiftskvoten vil blive stabiliseret
             på et højere niveau i 2013 end det, der var resultatet i 2009. Foranstaltninger, der vil
             kunne vende denne situation, er stadig under drøftelse med arbejdsmarkedsparterne,
             og er derfor er omfattet af risici med hensyn til de nærmere bestemmelser og
             tidsplanen for gennemførelsen. Som følge heraf vil udviklingen i gældskvoten, som
             forventes at overstige 60 % af BNP fra 2010 og videre frem, måske også blive
             mindre gunstig en det, der er forudset i opdateringen.
   (14)      Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og
             konvergensprogrammerne, indeholder programmet alle de obligatoriske og
             fakultative data.
   Den overordnede konklusion er, at Cyperns offentlige finanser er blevet betydeligt forringet
   som følge af den økonomiske nedgang og en ekspansiv finanspolitisk kurs, som skyldes
   vedtagelsen af betydelige stimulerende foranstaltninger i overensstemmelse med den
   europæiske økonomiske genopretningsplan. Som følge heraf udviste budgetsaldoen et
   underskud på 6,1 % af BNP i 2009 efter et overskud på 0,9 % af BNP i 2008. I programmet
   skitseres en konsolideringsproces, der starter i 2010 og tager sigte på at bringe den offentlige
   saldo ned under referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2013. Imidlertid forventes det, at
   tilpasningen fortrinsvis vil blive opnået via budgettets indtægtsside, mens udgiftskvoten
   fortsat vil ligge på historisk høje niveauer. Hertil kommer, at budgetstrategien på baggrund af
   en skrøbelig global økonomisk genopretning er genstand for betydelige risici, idet de
   vækstantagelser, der ligger til grund for programmets makroøkonomiske scenario, er
   optimistiske. Som følge af de store indenlandske og eksterne ubalancer bør fastholdelse af
   forsigtige politikker og styrkelse af finanspolitisk holdbarhed prioriteres højt. Derfor vil
DA                                                   10                                                DA
 ---pagebreak---    kontrol med de løbende udgifter i kraft af gennemførelsen af en effektiv flerårig budgetramme
   være et væsentligt instrument til at støtte virkeliggørelsen af konsolideringsplanerne og
   budgetmålene. Desuden er det vigtigt at forbedre de offentlige finansers kvalitet, bl.a. for at
   sikre en gnidningsløs tilpasning af økonomien trods de ubalancer, den er konfronteret med,
   navnlig ved at øge det potentielle BNP, forbedre konkurrenceevnen og yderligere reducere
   den eksterne ubalance.
   På baggrund af ovenstående vurdering opfordres Cypern til:
   i)       at begrænse underskuddet for 2010 til højst 6 % af BNP, om nødvendigt ved at
            styrke konsolideringsforanstaltningerne, især hvis den makroøkonomiske udvikling
            viser sig at blive mindre gunstig end i programmets scenario, og træffe rettidige
            foranstaltninger til at udarbejde en mere udgiftsdrevet konsolideringsstrategi; at
            benytte muligheder ud over den bebudede finanspolitiske indsats til at fremskynde
            den finanspolitiske konsolidering og på ny bringe bruttogældskvoten ned under
            referenceværdien
   ii)      som planlagt at gennemføre en effektiv flerårig budgetramme for at sikre, at
            budgetmålene overholdes, og for strengt at begrænse udgifterne på mellemlang sigt
   iii)     at forbedre de offentlige finansers langsigtede holdbarhed ved at gennemføre
            reformforanstaltninger for at kontrollere udgifter på pensions- og sundhedsområdet
            for at begrænse den forventede stigning i aldersrelaterede udgifter.
DA                                               11                                                DA
 ---pagebreak---         Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger
                                                                 2008       2009       2010        2011      2012      2013
                                            SP apr. 2010           3,6       -1,7        0,5        1,5        3,0       3,2
                Realt BNP
                                           KOM maj 2010            3,6       -1,7       -0,4        1,3         -         -
               (% ændring)
                                            SP feb. 2009           3,8        2,1        2,4        3,0        3,2        -
                                            SP apr. 2010           4,4        0,2        2,7        2,0        2,0       2,0
             HICP-inflation
                                           KOM maj 2010            4,4        0,2        2,7        2,5         -         -
                    (%)
                                            SP feb. 2009           4,4        2,0        2,5        2,5        2,5        -
                                            SP apr. 2010           2,9       -1,3       -2,4       -2,5       -1,6      -0,5
                Outputgab1
                                           KOM maj 2010            3,4       -0,7       -2,1       -1,6         -         -
         (% af potentielt BNP)
                                            SP feb. 2009           0,8       -0,1       -0,6       -0,5       -0,2        -
    Nettolångivning/låntagning i            SP apr. 2010         -17,7       -8,5      -11,5      -12,2      -12,6     -12,9
      forhold til resten af verden         KOM maj 2010          -17,6       -8,2       -6,8       -6,7         -         -
               (% af BNP)                   SP feb. 2009         -12,4      -12,1      -11,5      -10,9      -10,2        -
                                            SP apr. 2010          43,5       40,3       41,6       42,8       43,6      44,2
          Offentlige indtægter
                                           KOM maj 2010           43,5       40,3       41,2       41,3         -         -
               (% af BNP)
                                            SP feb. 2009          45,3       43,8       44,0       44,4       44,8        -
                                            SP apr. 2010          42,6       46,4       47,6       47,2       47,0      46,7
           Offentlige udgifter
                                           KOM maj 2010           42,6       46,4       48,3       49,0         -         -
               (% af BNP)
                                            SP feb. 2009          44,3       44,6       45,5       46,3       47,1        -
                                            SP apr. 2010           0,9       -6,1       -6,0       -4,5       -3,4      -2,5
             Offentlig saldo
                                           KOM maj 2010            0,9       -6,1       -7,1       -7,7         -         -
               (% af BNP)
                                            SP feb. 2009           1,0       -0,8       -1,4       -1,9       -2,2        -
                                            SP apr. 2010           3,7       -3,6       -3,7       -2,1       -1,0       0,1
              Primær saldo
                                           KOM maj 2010            3,7       -3,6       -4,4       -4,8         -         -
               (% af BNP)
                                            SP feb. 2009           3,9        1,5        0,8        0,2       -0,2        -
                                            SP apr. 2010          -0,2       -5,6       -5,1       -3,5       -2,8      -2,3
     Konjunkturkorrigeret saldo1
                                           KOM maj 2010           -0,4       -5,8       -6,3       -7,1         -         -
               (% af BNP)
                                            SP feb. 2009           0,7       -0,8       -1,2       -1,7       -2,1        -
                                            SP apr. 2010          -0,2       -5,6       -5,2       -3,6       -2,9      -2,3
            Strukturel saldo3
                                           KOM maj 2010           -0,4       -5,8       -6,3       -7,1         -         -
               (% af BNP)
                                            SP feb. 2009           0,7       -0,8       -1,2       -1,7       -2,1        -
                                            SP apr. 2010          48,4       56,2      61,0        63,2       63,1     62,3
          Offentlig bruttogæld
                                           KOM maj 2010           48,4       56,2      62,3        67,6         -         -
               (% af BNP)
                                            SP feb. 2009          49,3       46,8      45,4        44,2       44,2        -
      Anm:
      1
        Outputgab og konjunkturkorrigerede saldi fra programmerne som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på basis
   af oplysningerne i programmerne.
      2
        Baseret på en anslået potentiel vækst på henholdsvis 2,0 %, 2,8 %, 2,8 %, 2,8 % og 2,8 % i perioden 2009-2013.
      3
        Konjunkturkorrigeret saldo ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger.
   Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger repræsenterer 0,1 % i årene 2010, 2011 og 2012 (alle
   underskudsreducerende) i henhold til det seneste program. Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige
   foranstaltninger i Kommissionens prognose fra foråret 2010.
      Kilde:
      Stabilitetsprogram (SP): Kommissionens prognoser fra foråret 2010 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionen.
DA                                                               12                                                          DA


title: Rådets henstilling af 8. juli 2014 om Nederlandenes nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2014

text:
               29.7.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 247/88

         RÅDETS HENSTILLING
   af 8. juli 2014
   om Nederlandenes nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2014
   2014/C 247/17
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstillingen fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   under henvisning til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som fokuserer på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Rådet vedtog den 13. juli 2010 på grundlag af Kommissionens forslag en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (3), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 29. juni 2012 vedtog stats- og regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.

               (4)

               Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling (4) om Nederlandenes nationale reformprogram for 2013 og afgav udtalelse om Nederlandenes ajourførte stabilitetsprogram for 2012-2017. Den 15. november 2013 forelagde Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 (5) sin udtalelse om Tysklands udkast til budgetplan for 2014.

               (5)

               Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker 2014. Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen ligeledes på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Nederlandene blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.

               (6)

               Den 20. december 2013 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.

               (7)

               Den 5. marts 2014 offentliggjorde Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for Nederlandene9, jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionens analyse førte til den konklusion, at Nederlandene fortsat oplever makroøkonomiske ubalancer, som kræver overvågning og politisk handling. Der bør navnlig rettes opmærksomhed på den makroøkonomiske udvikling i forbindelse med gælden og den igangværende nedgearing i den private sektor samt den resterende ineffektivitet på boligmarkedet. Skønt det store overskud på de løbende poster ikke udgør samme risiko som store underskud og delvis skyldes behovet for nedgearing, vil Kommissionen overvåge udviklingen i Nederlandenes løbende poster inden for rammerne af det europæiske semester.

               (8)

               Den 29. april 2014 forelagde Nederlandene sit nationale reformprogram for 2014 og den 30. april 2014 sit stabilitetsprogram for 2014. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet samtidig.

               (9)

               Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet for 2014, har til formål at sikre en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2013 og nå en budgetstilling tæt på den mellemfristede målsætning i 2015. Den mellemfristede målsætning er et strukturelt underskud på højst 0,5 % af BNP, der afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. Der blev gennemført yderligere betydelige finanspolitiske foranstaltninger, men den (omregnede) strukturelle saldo i 2014 forventes at være konstant i forhold til 2013, hvilket peger på en betydelig afvigelse fra den nødvendige mindstetilpasning på 0,5 % af BNP. I 2015 forventes den (omregnede) strukturelle saldo at blive forbedret med 0,3 procentpoint af BNP. Udgifterne forventes at stige i et tempo, der er foreneligt med benchmarket for udgifter både i 2014 og 2015. Efter en samlet vurdering af Nederlandenes budgetstrategi er tilpasningskursen i retning af den mellemfristede målsætning delvist i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Ifølge stabilitetsprogrammet vil den offentlige bruttogæld være stabiliseret i 2015 og derefter være faldende. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for stabilitetsprogrammets budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk og udarbejdet af Nederlandenes centrale planlægningsbureau (CPB). Risiciene for budgetmålene er betydelige, men stort set afbalancerede. Ifølge Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2014 forventes der en stabilisering af den strukturelle saldo i 2014 og en forbedring på 0,5 % af BNP i 2015. Ifølge Kommissionens prognose vil Nederlandene opfylde benchmarket for udgifter i 2014, men ikke i 2015. For at fremme Nederlandenes vækstpotentiale er det af allerstørste betydning, at den nødvendige konsolidering bevarer vækstfremmende udgifter, som f.eks. innovation og forskning, herunder grundforskning, uddannelse og erhvervsuddannelse. Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet og på Kommissionens prognose i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at Nederlandene på holdbar vis har bragt det offentlige underskud ned på under 3 % af BNP i 2013, men risikerer i betydelig grad at afvige fra den præventive del i 2014.

               (10)

               En nøgleudfordring er boligmarkedet, hvor der gennem flere årtier er opstået stivheder og forvridende incitamenter, der har indflydelse på boligfinansieringen og opsparingsmønstrene i de forskellige sektorer. Husholdningernes tendens til at optage lån mod sikkerhedsstillelse i fast ejendom er i høj grad et resultat af årelange finanspolitiske incitamenter, navnlig fuld fradragsret for renteudgifter. Siden april 2012 er der gennemført en række foranstaltninger, som i nogen grad tager fat på disse incitamenter. Nogle af disse vedrører tilpasning af den skattemæssige behandling af boligfinansiering. Den gradvise begrænsning af rentefradragsretten og forøgelsen af incitamenter til at tilbagebetale er sikret, men indfasningen af denne foranstaltning sker for langsomt til på afgørende vis at påvirke tilbagebetalingen. Belåningsprocenten på 100 %, der vil være nået i 2018, er stadig høj. Lejeboligmarkedet bremses af lovgivningen og et meget stort segment af socialt boligbyggeri, der ligeledes skal tackle lange ventelister. Den nylige indførelse af en større huslejedifferentiering i det sociale boligbyggeri baseret på indkomst er et skridt i den rigtige retning, men virkningen er begrænset. Almennyttige boligselskaber kan stadig bygge boliger med en månedlig leje over loftet for socialt boligbyggeri. Henstillingerne i 2013 opfordrede til mere fokus på støtte til de husholdninger, der har størst behov, men der arbejdes stadig på denne opfordring. Selv om de foreslåede foranstaltninger således er skridt i den rigtige retning, er det generelle reformtempo langsomt, når det gælder om at tackle de underliggende problemer, og tempoet skal derfor sættes op, når økonomien tillader det, samtidig med at det fortsat bør sikres, at der er socialt boligbyggeri til rådighed for dårligt stillede borgere, som ikke kan opnå en bolig på markedsbetingelser, herunder i meget efterspurgte områder.

               (11)

               Pensionssystemets langsigtede holdbarhed er blevet forbedret ved gradvist at hæve den lovbestemte pensionsalder fra 65 år i 2012 til 67 år i 2023. Nederlandene har indledt omfattende reformer af den offentligt og privatfinansierede del af pensionssystemet og af langtidsplejesystemet. Dette suppleres af reformer, der opfordrer ældre arbejdstagere til at blive længere på arbejdsmarkedet og øge arbejdskraftens mobilitet. Ansvaret for reformer af langtidsplejen overgik til kommunerne med en nedbringelse af de samlede udgifter og fokus på effektiviseringsgevinster. Dele af disse væsentlige reformer er endnu ikke vedtaget. Udestående udfordringer omfatter en passende fordeling af omkostninger og risici inden for og mellem generationer, og kvaliteten af og adgangen til langtidspleje skal overvåges. Gennemførelsen af reformplaner for langtidspleje kunne bidrage til at dæmpe de hurtigt voksende omkostninger i forbindelse med befolkningsaldringen og således støtte de offentlige finansers holdbarhed. I den henseende skal kvaliteten af og adgangen til langtidspleje bevares på et passende niveau.

               (12)

               De arbejdsmarkedsreformer, som regeringen har foreslået, tager sigte på at øge arbejdsmarkedsdeltagelse og mobilitet. Loven om arbejdsmarkedsdeltagelse tager sigte på at styrke arbejdsmarkedsdeltagelsen. Reformerne er imidlertid endnu ikke omsat til lovgivning. Endvidere er det nødvendigt at mindske incitamenterne til ikke at tage arbejde og forbedre beskæftigelsesegnetheden for de personer, der befinder sig i periferien af arbejdsmarkedet, herunder kvinder, personer med indvandrerbaggrund, handicappede og ældre. Nederlandene har annonceret reformer af arbejdsløshedssystemet og landets relativt strenge lovgivning om sikkerhed i ansættelsen, herunder et skatteincitament til at øge arbejdsmarkedsdeltagelsen. Selv om disse foranstaltninger peger i den rigtige retning, kan de imidlertid først vurderes fuldt ud, når de er gennemført. En hurtigere afskaffelse af de resterende faktorer, der afholder sekundære forsørgere fra at øge antallet af arbejdstimer yderligere, kunne afhjælpe kommende arbejdskraftmangel. Endelig kan en bedre brug af den eksisterende fleksibilitet i de institutionelle rammer til mere differentierede lønstigninger støtte husholdningernes samlede indkomst og dermed den indenlandske efterspørgsel uden at skade konkurrenceevnen.

               (13)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Nederlandenes økonomiske politik. Den har vurderet det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Nederlandene, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og ‐retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-niveau gives input til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-4 nedenfor.

               (14)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået stabilitetsprogrammet, og Rådets udtalelse (6) afspejles særligt i henstilling 1 nedenfor.

               (15)

               På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 2 og 4 nedenfor.

               (16)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen også analyseret den økonomiske politik i euroområdet som helhed. På grundlag af denne analyse har Rådet fremsat specifikke henstillinger til de medlemsstater, der har euroen som valuta (7). Som et land, der har euroen som valuta, bør Nederlandene også sikre en fuldstændig og rettidig gennemførelse af disse henstillinger —

         HENSTILLER, at Nederlandene i perioden 2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på følgende:

               1.

               Efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud styrke budgetforanstaltningerne for 2014 i lyset af budgetunderskuddet på 0,5 % af BNP baseret på Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2014, der antydede en risiko for en betydelig afvigelse i forhold til den præventive del af kravene i stabilitets- og vækstpagten. I 2015 i betydelig grad styrke budgetstrategien for at nå den mellemfristede målsætning og fastholde den derefter og sikre, at gældsbestemmelserne overholdes for at holde den offentlige gældskvote på en holdbar nedadgående kurs. Bevare udgifter på områder, der er direkte relevante for vækst, f.eks. uddannelse, innovation og forskning.

               2.

               Når den økonomiske situation tillader det, styrke foranstaltninger til at reformere boligmarkedet ved at fremskynde begrænsningen af fradragsretten for renteudgifter, sikre en mere markedsorienteret prismekanisme på lejeboligmarkedet og i højere grad knytte huslejer til husstandsindkomst i det sociale boligbyggeri. Overvåge virkningerne af reformer i det sociale boligbyggeri med hensyn til adgang og tilgængelighed for lavindkomsthusstande. Fortsætte bestræbelserne på at få nyt fokus på politikker for socialt boligbyggeri, så de støtter de husholdninger, der har størst behov.

               3.

               Gennemføre reformer af pensionssystemets anden søjle, så der sikres en passende fordeling af omkostninger og risici inden for og mellem generationerne. Støtte den gradvist højere lovbestemte pensionsalder med foranstaltninger, der forbedrer ældre arbejdstageres beskæftigelsesegnethed. Gennemføre den planlagte reform af langtidsplejen for at sikre holdbarhed, samtidig med at der sikres adgang til og kvalitet for tjenesterne, og overvåge reformens virkninger.

               4.

               Træffe yderligere foranstaltninger for at fremme arbejdsmarkedsdeltagelsen, navnlig for de personer, der befinder sig i periferien af arbejdsmarkedet, og mindske de skattemæssige negative incitamenter for arbejde. Gennemføre reformer af lovgivningen om sikkerhed i ansættelsen og arbejdsløshedssystemet og yderligere tackle stivheder på arbejdsmarkedet. I samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national praksis tillade mere differentierede lønstigninger ved fuldt ud at gøre brug af den eksisterende institutionelle ramme.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2014.

            På Rådets vegne

         P.C. PADOAN

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Opretholdt for 2014 ved Rådets afgørelse 2014/322/EU af 6. maj 2014 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2014 (EUT L 165 af 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUT C 217 af 30.7.2013, s. 89.

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 af 21. maj 2013 om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet (EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11).

      (6)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

      (7)  Se side 141 i denne EUT.


title: Rådets henstilling af 11. juli 2017 om Slovakiets nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Slovakiets stabilitetsprogram for 2017

text:
               9.8.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 261/110

         RÅDETS HENSTILLING
   af 11. juli 2017
   om Slovakiets nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Slovakiets stabilitetsprogram for 2017
   (2017/C 261/24)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (2) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Slovakiet ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen desuden en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd godkendte den 9.-10. marts 2017. Den 21. marts 2017 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (»henstillingen til euroområdet«) (3).

               (2)

               Da Slovakiet har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Slovakiet sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 1 og 2 nedenfor.

               (3)

               Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Slovakiet 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Slovakiets fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Slovakiets nationale Europa 2020-mål.

               (4)

               Den 26. april 2017 fremlagde Slovakiet sit nationale reformprogram for 2017 og sit stabilitetsprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (6)

               Slovakiet er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2017 forventer regeringen en gradvis forbedring af det samlede underskud til 1,3 % af BNP i 2017 og 0 % af BNP i 2019 og 2020. Den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, forventes opfyldt i 2018. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2017 ventes den offentlige gældskvote at falde gradvist til 46 % i 2020. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, er realistisk.

               (7)

               Den 12. juli 2016 henstillede Rådet til Slovakiet at gennemføre en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,5 % af BNP hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i 2017. På basis af Kommissionens forårsprognose 2017 er der risiko for en vis afvigelse fra denne henstilling i 2017.

               (8)

               I 2018 forventes Slovakiet i lyset af sin finanspolitiske situation at foretage yderligere tilpasninger med henblik på sin mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP. Ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten, indebærer tilpasningen et krav om en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter (5), som ikke overstiger 2,9 %. Dette svarer til en strukturel tilpasning på 0,5 % af BNP. Med en uændret politik er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i perioden 2017-2018 samlet set. Rådet er af den opfattelse, at Slovakiet skal være parat til at træffe yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2017, og at der vil være behov for yderligere foranstaltninger fra 2018 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Som fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97 bør der i vurderingen af budgetplanerne og resultaterne tages højde for medlemsstatens budgetbalance i lyset af konjunkturforholdene. Som anført i Kommissionens meddelelse om det europæiske semester 2017, der ledsager disse landespecifikke henstillinger, skal der ved vurderingen af udkastet til budgetplan for 2018 og den efterfølgende vurdering af 2018-budgetresultaterne tages behørigt hensyn til målet om at opnå en finanspolitisk kurs, der bidrager til både at styrke det igangværende opsving og sikre Slovakiets offentlige finansers holdbarhed. Rådet noterer sig i den sammenhæng, at Kommissionen agter at foretage en samlet vurdering i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/97, navnlig i lyset af konjunkturforholdene i Slovakiet.

               (9)

               Slovakiets offentlige finanser er stadig ikke fri for risici på længere sigt. Sundhedsudgifterne truer fortsat de offentlige udgifters holdbarhed på lang sigt, da det stadig er lidt af en udfordring at forbedre sundhedsvæsenets omkostningseffektivitet i Slovakiet. Der er truffet visse foranstaltninger til at rationalisere hospitalsvæsenet og nedbringe omkostningerne, men endnu ses ingen konkrete resultater. I udgiftsanalyserne for 2016 blev der peget på mulige besparelser. Ikke desto mindre har gennemførelsen af en omfattende reform af sundhedsvæsenet og sundhedsudgifterne trukket ud, og der er kun gjort begrænset fremskridt med indførelsen af systemet med diagnoserelaterede grupper, som skal ligge til grund for betalinger, og lanceringen af e-sundhedssystemer. Underskuddet i det offentlige pensionssystem forventes samtidig at blive dobbelt så stort på lang sigt, og pensionsalderen i Slovakiet er blandt de laveste i Unionen. De seneste justeringer af pensionssystemet er primært foretaget ad hoc og på kort sigt.

               (10)

               Skatteunddragelse og skatteundgåelse er blevet mindre udbredt, og der gøres en indsats for at anspore til frivillig efterlevelse af skattereglerne. Forbedringer i skatteinddrivelse har reduceret det store momsgab, der fandtes tidligere, betydeligt. Begrænsningen af momssvig ser også ud til at have haft en positiv virkning på opkrævningen af virksomheders indkomstskat. Den finansielle myndighed har sat fokus på at forbedre overholdelsen af momsreglerne, særlig ved revision. Samtidig undersøges mulighederne for, hvordan efterlevelsen af reglerne kan styrkes ved hjælp af andre foranstaltninger end revision.

               (11)

               På trods af forbedringer på arbejdsmarkedet som følge af god økonomisk genopretning og god jobskabelse, er langtidsledigheden fortsat en udfordring. Arbejdsløsheden blandt langtidsledige er fortsat blandt en af de højeste i Unionen. Det er især marginaliserede romaer, de lavtuddannede og unge, der er ramt. Derudover er der fortsat regionale skævheder — arbejdsløsheden i Østslovakiet er stadig dobbelt så høj som i Bratislava. Deltagelsen i livslang læring og voksenuddannelse er fortsat lav. På trods af foranstaltninger, der ansporer lavtlønnede til at arbejde, og en igangværende reform af arbejdsformidlingen, er det stadig vanskeligt at få indført skræddersyet støtte til langtidsledige og udsatte grupper, bl.a. på grund af det høje antal sager. Slovakiets handlingsplan for integration af langtidsledige, som i vidt omfang finansieres af Den Europæiske Socialfond, har til formål at afhjælpe dette ved hjælp af en overordnet strategi for personaliserede tjenester. Den vil blive gennemført ved specialiseret rådgivning, et nyt system til fastlæggelse af profiler, samarbejde med private ansættelseskontorer og gennemførelse af målrettede uddannelsesprogrammer, der er udformet af arbejdsgivere på basis af det regionale arbejdsmarkeds behov. Romaernes deltagelse i det slovakiske arbejdsmarked er fortsat meget lav, og der gøres kun langsomt fremskridt med at øge deres beskæftigelsesfrekvens. Lav uddannelse og få færdigheder samt diskrimination er faktorer, der bidrager til deres ringe resultater på arbejdsmarkedet. Den lave beskæftigelsesfrekvens blandt kvinder i den fødedygtige alder afspejler den lange forældreorlov (op til tre år), som sjældent tages af mænd, manglende børnepasningsmuligheder, især for børn under tre år, og begrænset brug af fleksible arbejdstidsordninger.

               (12)

               Uddannelsessystemet er ikke tilstrækkelig gearet til at øge Slovakiets økonomiske potentiale. Uddannelsesniveauet og de grundlæggende færdigheder er fortsat alt for lavt efter internationale standarder og er blevet ringere i 2012-2015. Derudover er der stadig store regionale forskelle. De dårlige resultater skyldes primært, at de studerendes samfundsøkonomiske og etniske baggrund spiller en stor rolle, at der er problemer med ligestilling, adgang og inklusion, og at arbejdet som lærer ikke er særlig attraktivt. På trods af totrinslønstigningen for lærere i 2016 (4 % i januar og 6 % i september) og planer om yderligere stigninger i 2017-2020 er dårlige lønvilkår og begrænset efteruddannelse af lærere blandt de faktorer, der betyder, at professionen stadig ikke er speciel attraktivt, især ikke for nye unge lærere og de, der bor i de mere veludviklede områder i landet. Den nyligt vedtagne lovgivning til bekæmpelse af segregation af det marginaliserede romasamfund skal stadig gennemføres fuldt ud, hvis den skal skabe positive forandringer og øge romaernes deltagelse i en inklusiv almen uddannelse med særlig fokus på førskoleundervisning og pasning.

               (13)

               Slovakiets offentlige forvaltning er ved at blive moderniseret, men korruption er stadig et stort problem. Korruption opfattes stadig som et udbredt fænomen, hvilket er en stor hindring for erhvervslivet. Kontrolmekanismer og håndhævelse af reglerne til bekæmpelse af korruption forekommer stadig utilstrækkelige, og det er ikke givet, at de politiske initiativer vedrørende whistleblowing og skuffeselskaber er tilstrækkelige til at løse problemet. Derudover mangler der på en række områder god praksis i forbindelse med offentlige udbud. Der udvikles uddannelsestiltag, som skal sætte personalet i stand til at benytte et mere effektivt udbudssystem. Interessekonflikter, skræddersyede udbudsspecifikationer og overdreven brug af tildelingskriterier, som bygger på laveste pris, er stadig et problem og resulterer i en konkurrence, der kun i begrænset omfang er kvalitetsbaseret. Det anføres jævnligt, at svagheder i forbindelse med offentlige udbud betyder, at tildelingen af offentlige midler ikke er effektiv.

               (14)

               Hyppige lovgivningsændringer gør det vanskeligt og dyrt for virksomheder at overholde lovgivningen og lovgivningsmæssige og reguleringsmæssige procedurer, og insolvensordninger anses ofte for ikke i tilstrækkelig grad at fremme et erhvervsvenligt miljø. Der blev for nylig nedsat en tværministeriel arbejdsgruppe vedrørende erhvervslivet under ledelse af økonomiministeren, som senest i juni 2017 forventes at fremlægge forslag til foranstaltninger, der kan forbedre erhvervsklimaet. Der er stadig mange reguleringsmæssige hindringer for virksomhedsservicesektoren i Slovakiet. For at tackle dette problem blev der som led i en pakke af foranstaltninger, der havde til formål at opbløde hindringer på markedet for tjenesteydelser, i januar 2017 givet specifik vejledning pr. faggruppe i en meddelelse fra Kommissionen om anbefalinger til reformer af reguleringen af liberale erhverv.

               (15)

               Det er stadig en udfordring for Slovakiet at forbedre effektiviteten, herunder retsvæsenets uafhængighed, selv om der gøres en indsats for at rette op på manglerne. Domstolens manglende effektivitet og uafhængighed giver dog fortsat anledning til bekymring. Den offentlige forvaltning er derudover stadig plaget af ineffektivitet, utilstrækkelig kapacitet og opsplitning. Vedtagelsen af strategien for personaleforvaltning i oktober 2015 og den nylige vedtagelse af loven om offentlig tjeneste er positive skridt i den rigtige retning. Det nye politisk uafhængige råd for offentlig tjeneste skal overvåge gennemførelsen af principperne i loven om offentlig tjeneste og den etiske kodeks for tjenestemænd. De komplekse og uigennemskuelige retsregler vanskeliggør forbindelserne mellem interesserede parter på energimarkedet. De seneste ændringer i fastsættelsen af distributionstariffer tyder på, at området fortsat er under politisk og erhvervsmæssig indflydelse. Det forventes, at den prisregulerende instans uafhængighed vil falde efter vedtagelsen af lovgivning, som giver regeringen eneret til at udnævne instansens formand og økonomiministeriet og miljøministeriet ret til at deltage i prisfastsættelsesproceduren.

               (16)

               Som led i det europæiske semester 2017 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Slovakiets økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2017, det nationale reformprogram for 2017 og opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Slovakiet i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Slovakiet, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (17)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2017, og dets holdning (6) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

         HENSTILLER, at Slovakiet i 2017 og 2018 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Gøre en betydelig finanspolitisk indsats i 2018, der stemmer overens med bestemmelserne under den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, under hensyntagen til behovet for at styrke det igangværende opsving og sikre de offentlige finansers holdbarhed. Forbedre omkostningseffektiviteten i sundhedssystemet, bl.a. ved at gennemføre projektet om »værdi for pengene«.

               2.

               Forbedre aktiveringsforanstaltningerne for dårligt stillede grupper, bl.a. ved at gennemføre handlingsplanen for langtidsledige og ved at tilbyde individualiserede ydelser og målrettet uddannelse. Forbedre beskæftigelsesmulighederne for kvinder, især ved at øge udbuddet af børnepasning af god kvalitet til en rimelig pris. Forbedre uddannelseskvaliteten og øge romaernes deltagelse i inklusiv almen uddannelse.

               3.

               Forbedre konkurrencen og gennemsigtigheden i forbindelse med udbud og øge bekæmpelsen af korruption ved en bedre håndhævelse af gældende lovgivning. Vedtage og gennemføre en omfattende plan for, hvordan administrative og forskriftsmæssige forhindringer for erhvervslivet kan reduceres. Gøre retssystemet mere effektivt, bl.a. ved at reducere længden af civilretlige og handelsretlige sager.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2017.

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUT C 92 af 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (5)  De offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.

      (6)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.