               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 26.11.2015
            COM(2015) 692 final
            Limité cabinets            Embargo jusqu'à l'adoption
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om den økonomiske politik i euroområdet
            {SWD(2015) 700 final}

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om den økonomiske politik i euroområdet

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136 sammenholdt med artikel 121, stk. 2,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstillingen fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelsen fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelsen fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Det økonomiske opsving fortsætter i et moderat tempo i euroområdet
                  3
               . En vedvarende og styrket vækst i euroområdet kræver en fortsat politisk indsats, som kan støtte en afbalanceret tilpasning i den private og den offentlige sektor, øge tilpasningsevnen og forbedre økonomiernes konkurrenceevne og vækstpotentiale på mellemlang til lang sigt. Tempoet i væksten holdes tilbage af eftervirkningerne af den seneste økonomiske og finansielle krise, bl.a. den igangværende tilpasning i forhold til udlandet, høje offentlige og private gældsniveauer, høj arbejdsløshed og vedvarende strukturelle stivheder på de nationale arbejds- og produktmarkeder. Investeringsniveauet er stadig lavt, bl.a. på grund af disse faktorer, men også som følge af andre flaskehalse, f.eks. ufordelagtige rammevilkår for erhvervslivet, ineffektivitet i den offentlige forvaltning samt adgangsbarrierer for finansiering.

               (2)Gennemførelsen af ambitiøse strukturreformer, som øger produktiviteten og stimulerer vækstpotentialet, skal styrkes i overensstemmelse med de politiske prioriteringer i den årlige vækstundersøgelse 2016 for alle medlemsstaterne
                  4
               . En fælles gennemførelse af strukturreformer på tværs af medlemsstaterne vil være til gavn for hele euroområdet som følge af deres positive afsmittende virkninger på navnlig handelen og det finansielle kredsløb. Trods visse reformfremskridt for at gøre arbejdsmarkederne mere robuste, er der stadig meget store forskelle på tværs af euroområdet, navnlig hvad angår langtidsledighed og ungdomsarbejdsløshed. De medlemsstater, der før krisen gennemførte omfattende arbejdsmarkedsreformer og reformer af de sociale beskyttelsesordninger, har været bedre rustet til at holde beskæftigelsen oppe og bevare retfærdigheden under den økonomiske nedtur. Sådanne reformer omfatter fleksible og pålidelige ansættelseskontrakter, omfattende strategier for livslang læring, virkningsfulde aktive arbejdsmarkedspolitikker og moderne sociale beskyttelsesordninger. En reduktion af skattekilen på arbejde, særligt for lavtlønnede, og sikring af retfærdige skattesystemer vil også forbedre resultaterne.

               (3)Veludformede reformer, der gennemføres hurtigt, kan hjælpe til at rette op på ubalancerne i euroområdet og til at forebygge akkumuleringen af nye ubalancer. De tematiske drøftelser i Eurogruppen, hvor der i højere grad fokuseres på benchmarking, stræben efter bedste praksis, og hvor medlemsstaterne lægger større pres på hinanden, kan være med til at fremme konvergens i retning af bedste praksis. Eurogruppen bør derfor søge yderligere at forstærke de tematiske drøftelser om reformer på de områder, der er centrale for en velfungerende ØMU, og regelmæssigt overvåge reformgennemførelsen i eurolandene samt de fremskridt, der gøres med korrektionen af ubalancer som led i proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer.

               (4)Finanspolitikken er af afgørende fælles interesse i Den Økonomiske og Monetære Union. Det er vigtigt at føre en ansvarlig national budgetpolitik, der overholder de fælles budgetregler, for at sikre bæredygtigheden af gælden og give de finanspolitiske stabilisatorer mulighed for at fungere og afbøde landespecifikke chok. I betragtning af de afsmittende virkninger mellem eurolandene er det desuden afgørende at nå frem til en hensigtsmæssig finanspolitisk kurs i euroområdet som helhed og at undgå procykliske finanspolitikker. Det kræver, at samordningen af finanspolitikken i euroområdet styrkes i fuld overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. I den forbindelse synes den stort set neutrale samlede finanspolitiske kurs, der ventes for euroområdet i 2016, at være passende i lyset af de overordnede makroøkonomiske forhold og nedadgående risici for væksten. På grundlag af prognosen om en gradvis indsnævring af outputgabet bør finanspolitikken i 2017 skabe en passende balance mellem nødvendigheden af at undgå procyklikalitet og behovet for at nedbringe den offentlige gæld for at genopbygge de finanspolitiske stødpuder. Dette bør afspejles i forberedelserne af de opdaterede stabilitetsprogrammer i foråret 2016, idet der tages højde for den seneste økonomiske og finanspolitiske udvikling. Sammensætningen af budgetstrategierne er endnu ikke tilstrækkeligt vækstfremmende. Som understreget i henstillingerne til eurolandene i sommeren 2015
                  5
                bør medlemsstaterne afholde tematiske drøftelser om at øge kvaliteten og holdbarheden af de offentlige finanser.

               (5)Bankunionen skal gennemføres til fulde. For det første skal direktivet om genopretning og afvikling gennemføres fuldt ud i national lovgivning inden den 30. november 2015 i alle 28 medlemsstater. For det andet skal der med hensyn til bankafvikling omgående oprettes hensigtsmæssige brofinansieringsordninger, så den fælles afviklingsfond kan imødekomme eventuelle finansieringsbehov fra den 1. januar 2016. Der bør også snarest muligt vedtages en budgetneutral bagstopper for den fælles afviklingsfond i løbet af overgangsperioden. Endelig fremsatte Kommissionen den 24. november 2015 som led i den videre udvikling af bankunionen et forslag om indførelse af en europæisk indskudsgarantiordning for eurolandene
                  6
               .

               (6)Generelt set er betingelserne fortsat gode på finansmarkederne i euroområdet i betragtning af den lempede pengepolitik. De stadig ringe økonomiske fundamentaler og den store gældsætning i den private sektor vejer dog stadig tungt på efterspørgslen efter banklån og dermed på den økonomiske vækst. Bankernes balancer er stadig pressede som følge af den store andel af misligholdte lån, hvilket hæmmer låneaktiviteten. De mange forskellige og undertiden uhensigtsmæssige ordninger for insolvensbehandling i EU er med til at forsinke nedbringelsen af gælden i den private sektor og lægger en dæmper på investeringerne.

               (7)Til trods for de seneste resultater i styrkelsen af ØMU'ens arkitektur, skal der stadig arbejdes på at fuldende den. De fem formænds rapport fra juni 2015 indeholder en køreplan for gennemførelse af ØMU'en senest i 2025
                  7
               . Den 21. oktober 2015 vedtog Europa-Kommissionen en første række opfølgende forslag til rapporten
                  8
               . Eurolandene bør tage fælles ejerskab og tage de videre skridt i rette tide til at gennemføre de kort- og mellemfristede initiativer til at skabe en fuldkommen økonomisk og monetær union. For at fremme konvergensen yderligere i euroområdet indeholder forslagene foranstaltninger til at styrke euroområdedimensionen af det europæiske semester, gennem bl.a. en tidligere offentliggørelse af henstillingerne til euroområdet, med henblik på at identificere fælles udfordringer tidligt i forløbet og danne grundlag for de landespecifikke henstillinger til eurolandene, der vedtages senere i det europæiske semester,

               HENSTILLER, at eurolandene i perioden 2016-2017 træffer foranstaltninger, på egen hånd og i fællesskab inden for Eurogruppen, med henblik på at:

               1.Føre en politik, der understøtter opsvinget, fremmer konvergens, letter korrektionen af makroøkonomiske ubalancer og øger tilpasningsevnen. Med dette for øje bør medlemsstaterne, navnlig dem med store private og udenlandske gældsbyrder, gennemføre reformer, der øger produktiviteten, fremmer jobskabelsen, forbedrer konkurrenceevnen og skaber bedre rammevilkår for erhvervslivet. De medlemsstater, der har store overskud på de løbende poster, bør have som hovedprioritet at træffe foranstaltninger, der hjælper med at kanalisere de overskydende besparelser over i den indenlandske økonomi og dermed sætter skub i de indenlandske investeringer.

               2.Iværksætte reformer, der kombinerer i) fleksible og pålidelige ansættelseskontrakter, der letter overgangene på arbejdsmarkedet og forhindrer et todelt arbejdsmarked, ii) omfattende strategier for livslang læring, iii) virkningsfulde politikker til at hjælpe arbejdsløse med at komme tilbage på arbejdsmarkedet, iv) moderne sociale beskyttelsesordninger, som støtter dem, der har mest behov for det, og som skaber incitament til at integrere sig på arbejdsmarkedet og v) åbne og konkurrenceprægede produkt- og tjenestemarkeder. Reducere skattekilen på arbejde, navnlig for de lavtlønnede, på budgetneutral vis for at fremme jobskabelsen.

               3.Opretholde den planlagte stort set neutrale finanspolitiske kurs i 2016. Med henblik på 2017 at nedbringe den offentlige gæld for at genopbygge de finanspolitiske stødpuder og samtidig undgå procyklikalitet, i fuld overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. Differentiere mellem de enkelte medlemsstaters finanspolitiske indsats, idet der tages hensyn til deres respektive placering i forhold til kravene under stabilitets- og vækstpagten, deres stabiliseringsbehov samt de afsmittende virkninger mellem eurolandene. Med henblik herpå drøfte den finanspolitiske kurs i euroområdet i rette tid forud for udarbejdelsen og fremlæggelsen af stabilitetsprogrammerne og udkastene til budgetplaner.

               4.Lette den gradvise nedbringelse af bankernes misligholdte lån og forbedre insolvensbehandlingen af virksomheder og husholdninger. I medlemsstater med en stor privat gældsbyrde fremme en velordnet gældsnedbringelse, bl.a. ved at lette afviklingen af ikke-bæredygtig privat gæld.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  Kommissionens økonomiske efterårsprognose 2015.

                     (4)
                  Den årlige vækstundersøgelse 2016.

                     (5)
                  EUT C 272 af 18.8.2015, s. 98.

                     (6)
                  COM(2015) 586 final af 24.11.2015.

                     (7)
                  "Gennemførelse af Europas Økonomiske og Monetære Union", rapport af Jean-Claude Juncker i tæt samarbejde med Donald Tusk, Jeroen Dijsselbloem, Mario Draghi og Martin Schulz.

                     (8)
                  http://ec.europa.eu/priorities/economic-monetary-union/docs/single-market-strategy/communication-emu-steps_en.pdf


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 18.5.2016
            COM(2016) 347 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Sveriges nationale reformprogram for 2016og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2016

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Sveriges nationale reformprogram for 2016

                  og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2016

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Sverige blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Landerapporten for Sverige 2016
                  5
                blev offentliggjort den 26. februar 2016. Den indeholdt en analyse af Sveriges fremskridt med hensyn til gennemførelsen af den landespecifikke henstilling, der blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og opfyldelsen af Sveriges nationale Europa 2020-mål. Rapporten indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Den 8. marts 2016 fremlagde Kommissionen resultaterne af den dybdegående undersøgelse.
                  6
                Kommissionen konkluderer i sin analyse, at Sverige oplever makroøkonomiske ubalancer. Især husholdningernes store og voksende gæld, der hænger sammen med høje og stigende boligpriser i en kontekst med positive kreditstrømme, indebærer en risiko for en ukontrolleret korrektion med følger for realøkonomien og banksektoren. Der er truffet politiske foranstaltninger på det makroprudentielle område, som dog muligvis kan være utilstrækkelige. Der forekommer stadig huller i den politik, der føres i forhold til boligrelaterede skatter, amortiseringen af realkreditlån og den måde, som ejerbolig- og lejeboligmarkedet fungerer på.

               (3)Den 28. april 2016 afleverede Sverige sit nationale reformprogram for 2016 og sit konvergensprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer, hvor det er nødvendigt. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  7
               .

               (5)Sverige er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I henhold til konvergensprogrammet for 2016 agter regeringen at nå en samlet saldo på -0,4 % af BNP og fortsat opfylde den mellemfristede budgetmålsætning — et strukturelt underskud på 1 % af BNP — i hele programperioden. Ifølge konvergensprogrammet forventes den offentlige gældskvote at falde til 42,5 % i 2016 og fortsætte faldet til 39,1 % i 2019. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk frem til 2016 og forsigtigt derefter. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2016 forventes den strukturelle saldo at udgøre -0,5 % af BNP i 2016 og -0,9 % i 2017 og dermed ligge over det mellemfristede budgetmål. Eventuelle fremtidige afvigelser vil blive vurderet i forhold til kravet om at fastholde den strukturelle saldo på samme niveau som det mellemfristede budgetmål. På grundlag af vurderingen af konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose fra 2016 er Rådet af den opfattelse, at Sverige ventes at være i overensstemmelse med bestemmelserne med stabilitets- og vækstpagten.

               (6)Husholdningernes gæld ligger på et meget højt niveau i Sverige og er vokset med en af de hurtigste vækstrater i EU i de seneste ti år. Husholdningernes gæld i forhold til den årlige disponible indkomst udgjorde 175 % i 2015 ifølge Riksbankens beregninger og 87 % i forhold til BNP. Sverige har et af de største skatteincitamenter til at eje fast ejendom i EU på grund af de forholdsvis lave ejendomsskatter og den høje rentefradragsret på realkreditlån. Husholdningernes høje gæld udgør en risiko for den makroøkonomiske stabilitet. Regeringen har taget visse skridt til at dæmme op for husholdningernes gældsætning, herunder lovgivning, der pålægger obligatoriske amortiseringskrav i forbindelse med nye realkreditlån, som Rigsdagen vedtog den 23. marts 2016. Vedtagelsen af denne vigtige foranstaltning blev betydeligt forsinket, fordi der blev rejst spørgsmål om den makroprudentielle myndigheds juridiske mandat til at indføre dette krav. Der er risiko for, at de yderligere foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at tackle Sveriges stigende ubalancer, ligeledes kan blive forsinket, medmindre de juridiske forhold omkring den makroprudentielle myndigheds mandat revideres. Endelig har regeringen ikke taget skridt til at justere de skattemæssige incitamenter ved f.eks. at reducere rentefradragsretten på realkreditlån eller ændre ejendomsbeskatningen.

               (7)Det svenske boligmarked udgør fortsat en potentiel kilde til ustabilitet. Boligpriserne er steget næsten konstant i de sidste 20 år, især i og omkring Stockholm og Göteborg. Boligpriserne stiger ikke kun på grund af stærke fundamentale økonomiske forhold, f.eks. væksten i den disponible indkomst, men også på grund af en strukturel ineffektivitet på boligmarkedet. Boligudbuddet hæmmes af en ineffektiv udnyttelse af boligmassen, en høj grad af huslejekontrol, en svag konkurrence i byggesektoren, utilstrækkelig adgang til jordarealer til nybyggeri og langvarige og komplekse planlægningsprocedurer. Den nuværende beskatning af kapitalgevinster fra salg af fast ejendom begrænser potentialet for en mere effektiv udnyttelse af den eksisterende boligmasse. Strukturelle skævheder resulterer i utilstrækkelige boliginvesteringer og udbredt boligmangel og bidrager til konstante stigende boligpriserne. Manglen på ledige og økonomisk overkommelige boliger begrænser også mobiliteten på arbejdsmarkedet og udgør en hindring for en effektiv integration af migranter på arbejdsmarkedet. Regeringen har truffet visse foranstaltninger, herunder øget offentlig finansiering til investeringer i boligsektoren og forenkling af visse planlægningsprocedurer. I december 2015 fremkom der i forbindelse med en undersøgelse af konkurrencen i bygge- og anlægssektoren forslag til en række mulige foranstaltninger, herunder større gennemsigtighed, når det gælder offentlige boligkontrakter. Regeringen har imidlertid ikke gjort fremskridt med at reformere reglerne for huslejefastsættelse.

               (8)Trods de relativt gode investeringsresultater står Sverige over for en række udfordringer, der kan få negativ indvirkning på landets langsigtede konkurrenceevne. Navnlig den strukturelle ineffektivitet på boligmarkedet hæmmer investeringer på dette område. Investeringer i infrastruktur med henblik på at forbedre forbindelserne i og mellem byområder er utilstrækkelige i betragtning af de begrænsninger, der følger af manglen på boliger.

               (9)Sverige har ifølge PISA-undersøgelsen oplevet det største fald i uddannelsesresultaterne blandt de 15-årige i samtlige OECD-lande i de sidste ti år, og niveauet ligger nu under både EU- og OECD-gennemsnittet. Denne forværring af uddannelsesresultaterne risikerer at lægge pres på Sveriges konkurrenceevne og innovationskapacitet på lang sigt. Udfordringen på uddannelsesfronten skærpes af store forskelle mellem resultaterne blandt unge med og uden indvandrerbaggrund. Denne forskel kræver særlig opmærksomhed, når henses til det store antal unge migranter, der er ankommet for nylig, og som skal integreres i uddannelsessystemet. Uklare skolefinansieringsmekanismer kombineret med en usystematisk kontrol med anvendelsen af midler på forskellige niveauer af skolesystemet hindrer en effektiv udnyttelse af ressourcer. Regeringen har bevilget supplerende midler til forbedring af resultaterne og ligheden i skolerne, og den tager skridt til at integrere de nyankomne migranter i uddannelsessystemet.

               (10)Den store tilstrømning af flygtninge det seneste år har en række sociale og økonomiske konsekvenser for Sverige. Mens de mange flygtninge på kort sigt vil få de offentlige udgifter til at stige og øge den indenlandske efterspørgsel og dermed BNP, afhænger den mellemfristede effekt for beskæftigelse og vækst af, at det lykkes at indsluse flygtningene på arbejdsmarkedet og at integrere dem socialt, bl.a. gennem støtte til uddannelse. Dette emne står højt på den politiske dagsorden på både EU- og medlemsstatsniveau og vil blive overvåget og analyseret nøje i bl.a. landerapporten for 2017.

               (11)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Sveriges økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Sverige i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Sverige, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1 nedenfor.

               (12)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet og er af den opfattelse
                  8
               , at Sverige forventes at overholde stabilitets- og vækstpagten.

               (13)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 er afspejlet i henstilling 1 nedenfor,

               HENSTILLER, at Sverige i 2016 og 2017 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Sætte ind over for stigningen i husholdningernes gæld ved at tilpasse skatteincitamenterne, navnlig ved gradvist at nedsætte rentefradragene i forbindelse med realkreditlån eller øge de løbende ejendomsskatter, sikre, at den makroprudentielle myndighed har retlige beføjelser til at gennemføre foranstaltninger for at sikre den finansielle stabilitet i tide, og fremme boliginvesteringer og forbedre effektiviteten på boligmarkedet, bl.a. ved at indføre større fleksibilitet i fastsættelsen af huslejer og ved at revidere udformningen af kapitalvindingsskatten for at lette bolighandelen.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 347 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 og P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  SWD(2016) 95 final.

                     (6)
                  COM(2016) 95 final.

                     (7)
                  COM(2014) 494 final.

                     (8)
                  I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 13.5.2015
            COM(2015) 259 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Spaniens nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2015

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Spaniens nationale reformprogram for 2015

                  og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2015

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget fra Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på øget samordning af de økonomiske politikker. Strategien fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en indsats for at øge EU’s potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker. Disse udgør tilsammen de ”integrerede retningslinjer”, som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling om Spaniens nationale reformprogram for 2014 og afgav sin udtalelse om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram for 2014. Den 28. november 2014 fremlagde Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 473/2013
                  5
                sin udtalelse om Spaniens udkast til budgetplan for 2015
                  6
               .

               (4)Den 28. november 2014 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  7
               , som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker for 2015. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  8
               , hvori Spanien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybtgående undersøgelse.

               (5)Den 18. december 2014 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne om at sætte skub i investeringer, fremskynde strukturreformer og forfølge en ansvarlig vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.

               (6)Den 26. februar 2015 offentliggjorde Kommissionen sin landerapport om Spanien for 2015
                  9
               . Den analyserede Spaniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget den 8. juli 2014. Landerapporten indeholder også resultaterne af den dybtgående undersøgelse, jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer på baggrund af sin analyse, at Spanien har makroøkonomiske ubalancer, som kræver afgørende politiktiltag og særlig overvågning. Trods en vis forbedring i balancen på de løbende poster er der navnlig fortsat grund til at holde nøje øje med risiciene i forbindelse med den høje private og offentlige gældsætning og den stærkt negative nettostilling over for udlandet, set på baggrund af den meget høje arbejdsløshed. Det er særligt vigtigt at skride ind for at mindske risikoen for skadelige virkninger for den spanske økonomi, der på grund af dens størrelse risikerer at brede sig til hele Den Økonomiske og Monetære Union.

               (7)Den 30. april 2015 fremlagde Spanien sit nationale reformprogram for 2015 og sit stabilitetsprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (8)Spanien befinder sig i øjeblikket under den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. Regeringen stiler i landets stabilitetsprogram for 2015 mod en reduktion af det samlede underskud til 4,2 % af BNP i 2015 og til 2,8 % af BNP i 2016. Regeringen venter, at den mellemfristede målsætning om strukturel budgetbalance vil blive nået i 2019. I henhold til stabilitetsprogrammet topper den offentlige gældskvote i 2015 med 98,9 % og falder gradvist til 93,2 % i 2018. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk for 2015 og efterfølgende positivt. Med udgangspunkt i Kommissionens 2015forårsprognose forventes der et underskud på 4,5 % og 3,5 % i henholdsvis 2015 og 2016. Der er derfor risiko for, at målene for det samlede underskud for 2015 og 2016 ikke nås. Spaniens planlagte finanspolitiske indsats i perioden 2013-2016 forventes desuden at ligge under det anbefalede niveau, og der vil være behov for yderligere strukturelle foranstaltninger i 2015 og 2016. Ud fra sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyn til Kommissionen 2015-forårsprognose er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Spanien ikke vil opfylde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Spanien har gjort visse fremskridt med tilbagebetalingen af den offentlige sektors forretningsgæld. Spanien gjorde i 2014 også visse fremskridt med udarbejdelse af forslag til at rationalisere udgifterne inden for sundhedsvæsenet, uddannelse og på det sociale område i regionerne, men de endte med ikke at blive vedtaget. Parlamentet er dog i øjeblikket ved at behandle et udkast til lovgivning om indførelse af regler for regionernes udgifter til farmaceutiske produkter og sundhedspleje.

               (9)Gennemførelsen af de præventive, korrigerende og håndhævende foranstaltninger, der er fastsat i forfatningsloven om budgetstabilitet og finansiel bæredygtighed, skrider langsomt frem. Omkostningseffektiviteten i sundhedssektoren er forbedret, men det er fortsat vigtigt at holde væksten i udgifterne til farmaceutiske produkter nede og navnlig at føre kontrol med disse udgifter i hospitalerne. Underskuddet inden for elektricitetssektoren blev fjernet i 2014, og der er taget hånd om problemet med konkursramte betalingsmotorveje, hvilket har reduceret statens udgifter. Spanien har imidlertid ikke indført et system til at gennemføre uafhængige vurderinger af større fremtidige infrastrukturprojekter.

               (10)Der er gjort visse fremskridt på beskatningsområdet med gennemførelsen af en bred skattereform, som skal gøre skattesystemet enklere og mere fremme vækst og jobskabelse. Der blev den 20. november 2014 vedtaget en skattereform med ikrafttrædelse i januar 2015, som omfatter indkomstskat og selskabsskat. Der blev også gjort visse fremskridt med bekæmpelsen af skatteunddragelse, men der var ingen fremskridt med hensyn til miljøbeskatning. Omstruktureringen af den spanske banksektor, herunder navnlig af banker, der har modtaget statsstøtte, skrider godt frem. Samtidigt har nylige foranstaltninger til fremme af adgangen til anden finansiering end via banker i det mindste i et vist omfang forbedret adgangen til finansiering for virksomheder - navnlig set på baggrund af de spanske virksomheders store afhængighed af banklån. Det er meget vigtigt, at disse reformer gennemføres fuldt ud med henblik på at kunne lette omfordelingen af ressourcer og understøtte den igangværende tilpasning. Udestående problemer, der ikke er adresseret med de indtil nu iværksatte reformer, vil også skulle løses. Der er gjort visse fremskridt med hensyn til at fjerne flaskehalsproblemer i systemet til behandling af virksomhedskonkurser, og den 27. februar 2015 blev der vedtaget et kongeligt dekret om personlig konkurs. Der er imidlertid behov for yderligere forbedringer af den administrative og retlige kapacitet til at behandle konkurssager.

               (11)Høj langtidsledighed og segmentering af arbejdsmarkedet er fortsat til hinder for vækst i produktiviteten og med til at forringe arbejdsvilkårene i Spanien. Arbejdsmarkedets parter drøfter en bred tværfaglig aftale for perioden 2015-2017. I den forbindelse og på grund af den meget høje arbejdsløshed vil det for visse sektorer og virksomheder måske på kort sigt være nødvendigt at lade lønningerne stige i et langsommere tempo end produktiviteten for at skabe job og opnå yderligere konkurrenceforbedringer. Det forventes, at dette kan understrege vigtigheden af, at der gennem sektor- og virksomhedsforhandlinger fastlægges det princip, at lønningerne skal udvikle sig i overensstemmelse med produktivitetsudviklingen i de enkelte virksomheder. På trods af lovgivningsreformer begyndte andelen af arbejdsstyrken med midlertidig beskæftigelse igen at stige i 2014 og nåede op på 24 %. Dette berørte især unge og den lavtkvalificerede arbejdskraft. De nye typer kontrakter, der blev taget i brug, og incitamenterne til at tilskynde arbejdsgiverne til at ansætte medarbejdere på ubestemt tid synes desuden endnu ikke at blive udnyttet fuldt ud. De spanske myndigheder bekendtgjorde, at der senest i maj 2016 ville blive foretaget en vurdering af de subsidier, der ydes til arbejdsgivere ved nyansættelser. Kapaciteten i den offentlige arbejdsformidling og enheder, til hvilke denne opgave er outsourcet, er meget vigtig i forsøget på at sikre effektivitet og passende indsats rettet mod det aktive arbejdsmarked og aktiveringspolitikker, herunder effektiv omskoling, der gør det muligt for arbejdstagerne at søge ind i de sektorer, hvor der skabes flest job. Spanien har gjort begrænsede fremskridt med at fremskynde moderniseringen af den offentlige arbejdsformidling og adressere regionale forskelle.

               (12)Ungdomsarbejdsløsheden i Spanien er fortsat meget høj (mere end 53 %), og antallet af børn og unge, der ikke afslutter deres skolegang, er et af de højeste i EU. Spanien er ved at gennemføre de nye uddannelsestiltag, der er fastsat ved lov nr. 8/2013 om uddannelsens kvalitet, og som skal højne kvaliteten på primær- og sekundærtrinnet. Der er gjort begrænsede fremskridt med hensyn til at øge erhvervsuddannelsernes arbejdsmarkedsrelevans, og indsatsen for at forbedre samarbejdet mellem de højere læreanstalter og arbejdsgiverne er bagud i forhold til tidsplanen. Der er planer om at udvide ordningen med tosporede erhvervsuddannelser i 2015, men der er fortsat betydelige regionale forskelle med hensyn til gennemførelsen. Der er nedsat et særligt udvalg, der skal undersøge studieplanernes relevans i forhold til arbejdsmarkedets behov.

               (13)Spanien har gjort begrænsede fremskridt med forbedringen af sit socialsikringssystem. Det har indført et nyt aktiveringsprogram for langtidsledige, der kombinerer indkomststøtte og bistand ved jobsøgning. Begrænset koordinering af jobanvisning og sociale ydelser og den manglende kompatibilitet mellem forskellige minimumsindkomstordninger har imidlertid reduceret de sociale bistandsprogrammers effektivitet. Der er udbredt fattigdom i Spanien, navnlig hos lavindkomstfamilier med børn, men landet har kun gjort begrænsede fremskridt med hensyn til at forbedre målretningen af ordninger for familiestøtte og sociale ydelser.

               (14)Strukturreformerne skal omfatte fjernelse af hindringer for virksomhedernes vækst, bistand til SMV'ernes udvidelse af markeder, fremme af innovation, forbedring af eksportevnen, stimulering af jobskabelse og fremme af virksomhedernes konkurrenceevne – herunder på indre markeder – samt generel forbedring af produktiviteten. Spanien er begyndt at analysere årsagerne til, at der i landets økonomi findes så mange små virksomheder og mikrovirksomheder. En analyse af, hvorfor virksomhederne er forblevet små, vil gøre det muligt for regeringen at fjerne reguleringsmæssige hindringer for deres vækst. Selv om der er gjort visse fremskridt med gennemførelsen af lov nr. 20/2013 om markedsenhed, er der stadig forsinkelser inden for den offentlige sektor i regionerne. Loven om regulering af miljøtilladelser er endnu ikke blev gennemført af alle regioner. Der er ikke gjort fremskridt med vedtagelse af reformen af liberale tjenesteydelser og faglige sammenslutninger. Strukturelle svagheder i Spaniens forsknings- og innovationssystem udgør en fortsat begrænsning for landets vækstpotentiale. Det er derfor afgørende, at der findes nye kilder til finansiering, at der sikres virkningsfuld og effektiv anvendelse af ressourcer, at der oprettes et nyt forskningsagentur og fremmes foranstaltninger, der kan gøre erhvervsmiljøet mere innovationsvenligt.

               (15)Der er gjort visse fremskridt med jernbanenettet, og man er ved at træffe foranstaltninger, der skal sikre effektiv konkurrence inden for jernbanegods- og passagertransport. Den 4. juli 2014 vedtog ministerrådet kongeligt dekret nr. 8/2014 om oprettelse af en fond til forbedring af adgangen til havne over land.

               (16)Spanien har gjort fremskridt med at efterleve henstillingerne fra komitéen for reform af den offentlige administration på alle regeringsniveauer. Indtil videre er det imidlertid hovedsageligt på nationalt plan, at reformens effekt har været synlig med hensyn til effektivitetsgevinster og budgetbesparelser. Der er taget vigtige skridt til at forbedre gennemsigtigheden af administrative beslutninger, men der er ikke gjort fremskridt med hensyn til at styrke overvågningsordningerne, hvilket specielt gjaldt offentlige indkøb på regionalt og lokalt plan. Der er ikke truffet foranstaltninger til at styrke overvågningsbeføjelserne inden for offentlige indkøb og byplanlægning. Der er gjort begrænsede fremskridt med vedtagelsen af retlige reformer, der skal forbedre retsvæsenets effektivitet: udkast til lovgivning om retsvæsenet og retspleje, som omfatter visse reformer, blev forelagt parlamentet den 27. februar 2015. Udkast til lovgivning om retshjælp og frivillig retspleje er underlagt en parlamentsprocedure. Der er gjort visse fremskridt med gennemførelse af vedtagne reformer, herunder Oficina Judicial, reformen om digitalisering inden for retsvæsenet og forbedring af interoperabiliteten mellem regionernes elektroniske sagsforvaltningssystemer. Indsatsen skal fortsættes på dette område.

               (17)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Spaniens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2015. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, landet har truffet som opfølgning på de henstillinger, der blev rettet til Spanien de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Spanien, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1-4 nedenfor.

               (18)På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået Spaniens stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse
                  10
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (19)På baggrund af Kommissionens dybtgående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Henstillingerne i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 4 nedenfor.

               (20)Som led i det europæiske semester har Kommissionen også foretaget en analyse af den økonomiske politik i euroområdet som helhed. På dette grundlag har Rådet formuleret specifikke henstillinger rettet til medlemsstater, der har euroen som valuta. Spanien bør også sikre fuld og rettidig gennemførelse af disse henstillinger,

               HENSTILLER, at Spanien i perioden 2015 og 2016 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Sikre en varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2016 ved at træffe de nødvendige strukturelle foranstaltninger i 2015 og 2016 og anvende ekstraordinære indtægter til at fremskynde nedbringelsen af underskuddet og gælden. Øge gennemsigtigheden og ansvarligheden i forbindelse med de regionale offentlige finanser. Forbedre omkostningseffektiviteten i sundhedssektoren og rationalisere de farmaceutiske udgifter i hospitalssektoren.

               2.Afslutte reformen af sparekassesektoren, herunder ved hjælp af lovgivningsforanstaltninger, og afslutte omstruktureringen og privatiseringen af statsejede sparekasser.

               3.Sikre bedre overensstemmelse mellem lønninger og produktivitet i samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national praksis, idet der tages hensyn til forskelle på kvalifikationer og lokale arbejdsmarkedsvilkår samt forskelle på de økonomiske resultater i forskellige regioner, sektorer og virksomheder. Tage skridt til at forbedre kvaliteten og effektiviteten af arbejdsformidlingen, herunder som led i indsatsen mod ungdomsarbejdsløsheden. Forenkle minimumsindkomst- og familiebistandsordninger og fremme regional mobilitet.

               4.Fjerne hindringer for virksomhedernes vækst, herunder størrelsesbetingede regler. Vedtage den planlagte reform af liberale tjenesteydelse og fremskynde gennemførelsen af loven om markedsenhed.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 259.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11.

                     (6)
                  C(2014) 8804 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  C(2014) 8804 final.

                     (10)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 18.5.2016
            COM(2016) 334 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Letlands nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Letlands stabilitetsprogram for 2016

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Letlands nationale reformprogram for 2016

                  og med Rådets udtalelse om Letlands stabilitetsprogram for 2016

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  4
               , som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  5
               , hvori Letland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet
                  6
               . Den 18.-19. februar 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 8. marts 2016 blev den vedtaget af Rådet. Da Letland har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Letland sikre en fuldstændig og rettidig implementering af denne henstilling.

               (2)Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Letland 2016
                  7
                offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Letlands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og opfyldelsen af Letlands nationale Europa 2020-mål.

               (3)Den 14. april 2016 fremlagde Letland sit nationale reformprogram for 2016 og sit stabilitetsprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  8
               .

               (5)Letland har i sit stabilitetsprogram for 2016 anmodet om en midlertidig afvigelse fra den påkrævede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2017 på 0,5 % af BNP for at tage hensyn til omfattende strukturreformer, der bidrager positivt til de offentlige finansers bæredygtighed på længere sigt, navnlig den igangværende reform af sundhedssektoren, der bygger på sundhedsstrategien for 2014-2020. Reformens nærmere enkeltheder er gengivet i stabilitetsprogrammet. Målet er at øge den offentlige finansiering til sundhedssektoren til 4 % af BNP frem til 2020 i forhold til 3 % af BNP i 2015. Når reformen er gennemført fuldt ud, anslås den at øge beskæftigelsen med 0,6 % og BNP-niveauet med 2,2 % i 2023, hvilket vil bidrage positivt til de offentlige finansers bæredygtighed på lang sigt. Den positive virkning på væksten og de offentlige finansers langsigtede bæredygtighed vurderes som realistisk. Letland kan på nuværende tidspunkt anses for at være berettiget til den ønskede midlertidige afvigelse i 2017, forudsat at landet foretager en passende gennemførelse af de bebudede reformer, hvilket vil blive overvåget som led i det europæiske semester. Omfanget af den tilladte midlertidige afvigelse er imidlertid betinget af, at minimumsbenchmarket overholdes (dvs. et strukturelt underskud på 1,7 % af BNP). Ifølge Kommissionens forårsprognose 2016 skulle der være mulighed for en yderligere midlertidig afvigelse på 0,1 % i 2017.

               (6)Letland er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2016 planlægger regeringen en gradvis forbedring af den samlede saldo til 0,5 % af BNP i 2019. Den planlagte tilpasningssti i retning af den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 1 % af BNP tager højde for den ønskede afvigelse relateret til den systemiske pensionsreform i 2017 og 2018 og den omfattende strukturreform i sundhedssektoren i perioden 2017-2019. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at stige til 40 % i 2016, før den atter falder til 38 % i 2018. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2017, er imidlertid ikke tilstrækkeligt specificerede. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 peger den overordnede vurdering i retning af en risiko for en vis afvigelse i 2016 og, under antagelse af uændret politik, i 2016 og 2017 samlet set. På grundlag af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at Letland forventes at være i bred overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil imidlertid være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2016.

               (7)Den faldende andel af befolkningen i den erhvervsaktive alder hæmmer arbejdsudbuddet, og samtidig stiger lønningerne mere end produktiviteten, hvilket skaber en trussel for omkostningskonkurrenceevnen. Der er derfor behov for foranstaltninger til at forbedre beskæftigelsesegnetheden og den menneskelige kapital for at fremme konkurrenceevnen.

               (8)Letlands tal for risiko for fattigdom og social eksklusion er blandt de højeste i EU. Der arbejdes på at indføre en mindsteløn, men den konkrete gennemførelse heraf er behæftet med usikkerhed, og ordningens universelle anvendelse udvandes på grund af budgetomkostningerne. Siden 2009 er der intet gjort for at forbedre den utilstrækkelige sociale bistand, hvilket gør det vanskeligt at bekæmpe fattigdommen effektivt. Mindstelønsreformen ventes at reducere fragmenteringen af den sociale bistand og øge incitamentet til at arbejde.

               (9)Aktiveringsforanstaltningerne er stadig ikke tilstrækkeligt dækkende, navnlig for de langtidsledige. Kombineret med ringe og utilstrækkelige sundhedstjenester og sociale tjenester forhindrer dette en effektiv reintegration på arbejdsmarkedet. Øget anvendelse af aktiveringsforanstaltninger ville fremme beskæftigelsen.

               (10)Lav offentlig finansiering af sundhedssystemet, iboende strukturelle svagheder, en høj grad af egenbetaling og en suboptimal omkostningseffektivitet medfører, at størstedelen af befolkningen ikke får dækket sine sundhedsmæssige behov. I forbindelse med adgangen til sundhedsydelser har man valgt at opprioritere særligt alvorlige sygdomstilfælde, mens adgangen til almene sundhedsydelser hæmmes af budgetrestriktioner.

               (11)Selv om Letland har gjort fremskridt med hensyn til at reformere de videregående uddannelser, navnlig ved at belønne kvalitet og indføre et uafhængigt akkrediteringssystem, er der behov for at give erhvervsuddannelserne et løft og navnlig reformere studieordningerne og indføre rammer for en praktikbaseret ordning med henblik på at øge kvaliteten og udbuddet. Arbejdsmarkedets parter kan spille en rolle i udviklingen af disse praktikbaserede ordninger, som det også fremgår af loven om efteruddannelser.

               (12)Innovationsproblemer, uhensigtsmæssige rammer for erhvervslivet og en faldende arbejdsstyrke er alle med til at lægge en dæmper på investeringer. Den ringe innovationsdynamik og et fragmenteret forskningsgrundlag gør det vanskeligt for Letland at sikre en hurtig og effektiv overgang til mere videnintensive aktiviteter, der skaber større merværdi. Investeringerne begrænses yderligere af den ringe beskyttelse af investorer under insolvensreglerne samt af manglende effektivitet i den offentlige forvaltning.

               (13)Regeringen har truffet foranstaltninger til at reducere fragmenteringen af forskningsgrundlaget, forbedre forskningens kvalitet og virksomhedernes innovationsevne. Slev om der er gjort fremskridt, er niveauet for både offentlige og private investeringer i forskning og innovation stadig meget lavt i forhold til EU-gennemsnittet. Der skal fortsat arbejdes på at konsolidere forskningsgrundlaget, og samtidig skal antallet af forskere og kvaliteten af forskningen øges. En fuld gennemførelse af reformer, der bygger på den intelligente specialiseringsstrategi, og en omfattende anvendelse af alle eksisterende politiske instrumenter vil kunne fremme private investeringer i innovation.

               (14)Erhvervslivet betragter insolvensreglerne som en hindring for investering, eftersom inddrivelsesprocenten er lav, og der ikke føres tilstrækkeligt tilsyn med insolvensbehandlerne.

               (15)Letland har gennemført flere vellykkede initiativer til at effektivisere retssystemet og forbedre kvaliteten heraf. Selv om der findes et omfattende system til at håndtere interessekonflikter for offentligt ansatte, er systemet komplekst og rigidt, og der lægges større vægt på den formelle overensstemmelse end på situationen i de enkelte tilfælde. Samtidig er anti-korruptionsrådet påvirket af interne spændinger, som har gjort det mere ustabilt og svækket den offentlige tillid til dets aktiviteter og dets vilje til at prioritere højt profilerede sager.

               (16)Den generelle ineffektivitet i den offentlige forvaltning, som overvejende skyldes en høj personaleomsætning, forsinkelser i gennemførelsen af reformen af de offentlige tjenester og svag projektledelse, bidrager ikke til at skabe et gunstigt investeringsmiljø. Lønsystemet i den offentlige sektor er ikke tilstrækkeligt knyttet til ansvarsniveauet.

               (17)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Letlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Letland i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Letland, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 til 3 nedenfor.

               (18)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet, og dets holdning
                  9
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

               HENSTILLER, at Letland i 2016 og 2017 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Sikre, at afvigelsen fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 og 2017 begrænses til, hvad der er tilladt i relation til den systemiske pensionsreform og den omfattende reform i sundhedssektoren. Mindske skattekilen for lavtlønnede ved at udnytte de vækstfremmende fordele ved at omlægge skatten til miljø- og ejendomsbeskatning samt forbedre overholdelsen af skattereglerne.

               2.Sikre mere dækkende sociale bistandsydelser og optrappe foranstaltningerne til at hjælpe bistandsmodtagere med at finde og fastholde arbejde, herunder gennem mere omfattende aktiveringsforanstaltninger. Fremskynde reformen af studieordningerne på erhvervsuddannelserne og i samarbejde med arbejdsmarkedets parter vedtage rammer for praktikbaserede ordninger og øge udbuddet heraf. Forbedre adgangsmulighederne til samt kvaliteten og omkostningseffektiviteten af sundhedssystemet.

               3.Arbejde på at konsolidere forskningsinstitutionerne og skabe incitament til private investeringer i innovation. Styrke ordningen for håndtering af interessekonflikter og etablere en fælles retlig ramme for alle offentligt ansatte. Øge insolvensbehandlernes ansvarlighed og forbedre det offentlige tilsyn med dem.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 334 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 og P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 82 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 18.5.2016
            COM(2016) 329 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Spaniens nationale reformprogram for 2016og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2016

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Spaniens nationale reformprogram for 2016

                  og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2016

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  5
               , som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  6
               , hvori Spanien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet
                  7
               . Den 18.-19. februar 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 8. marts 2016 blev den vedtaget af Rådet. Da Spanien har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Spanien sikre en fuldstændig og rettidig implementering af denne henstilling.

               (2)Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Spanien 2016
                  8
                offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Spaniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og opfyldelsen af Spaniens nationale Europa 2020-mål. Rapporten indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Den 8. marts 2016 fremlagde Kommissionen resultaterne af den dybdegående undersøgelse.
                  9
                Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Spanien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Det er navnlig den omfattende udenlandske og indenlandske gæld, både den offentlige og private, der udgør en svaghed, samtidig med at ledigheden stadig er høj. For at mindske risikoen for skadelige virkninger for den spanske økonomi, som pga. dennes størrelse risikerer at brede sig til hele Den Økonomiske og Monetære Union, er det særlig vigtigt at gribe ind. Trods forbedringer af den løbende betalingsbalance er der ikke udsigt til, at nettoforpligtelserne over for udlandet inden for kort tid når ned på et holdbart niveau. Gældsnedbringelsen i den private sektor er på rette spor og støttes delvist af gunstige vækstbetingelser, men behovene for gældsnedbringelse er store, og den offentlige gæld er fortsat høj. Inden for den finansielle sektor og for så vidt angår insolvensprocedurerne for virksomheder og privatpersoner er der truffet foranstaltninger, men der er behov for yderligere tiltag vedrørende innovation og kvalifikationer samt for overholdelsen af stabilitets- og vækstpagten.

               (3)Den 29. april 2016 forelagde Spanien sit nationale reformprogram for 2016 og den 30. april 2016 sit stabilitetsprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  10
               .

               (5)Spanien befinder sig i øjeblikket under den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. Spanien stiler i landets stabilitetsprogram for 2016 mod at nå målene for det samlede offentlige underskud på 3,6 % af BNP i 2016 og 2,9 % af BNP i 2017. Det uforholdsmæssigt store underskud vil derfor blive korrigeret ét år senere, end hvad Rådet i øjeblikket henstiller, idet den finanspolitiske indsats og målene for det samlede underskud ikke blev nået i 2014 og 2015. Opfyldelsen af disse mål forudsætter, at de faste besparelser på 0,4 % af BNP gennemføres fuldt ud på centralt og regionalt forvaltningsniveau, hvilket blev bekendtgjort som opfølgning af den uafhængige kommissionshenstilling af 9. marts 2016. Underskuddet forventes derefter at falde yderligere til 1,6 % af BNP i 2019. Det mellemfristede mål om et ligevægtigt strukturelt budget vil dog ikke blive nået inden for den frist, der er fastsat i stabilitetsprogrammet. Navnlig forventes den genberegnede strukturelle saldo kun at blive marginalt bedre i 2016 og 2017 til omkring -2½ % af BNP, og derefter vil den falde langsomt til -2¾ % af BNP i 2019. Den offentlige gældskvote faldt kun marginalt i 2015 til 99,2 % af BNP, og i 2016 og 2017 forventes den at falde en anelse for i de efterfølgende to år at falde mere udpræget til 96 % af BNP i 2019, i takt med at den primære saldo bliver til et overskud. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, er realistisk for 2016 og 2017 og noget optimistisk derefter; det er godkendt af Spaniens uafhængige finanstilsyn (AIReF). Ifølge Kommissionens forårsprognose 2016 forventes underskuddet at udgøre 3,9 % af BNP i 2016 og 3,1 % af BNP i 2017, hvilket ligger over målene for det samlede underskud i stabilitetsprogrammet. Spanien forventes derfor ikke at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2016 som henstillet af Rådet. Risiciene hvad angår underskudsmålene i programmet skyldes hovedsageligt usikkerhed i gennemførelsen af besparelserne fra de foranstaltninger, der blev truffet i marts/april 2016. Eftersom det strukturelle underskud forventes at falde en anelse i begge år, stemmer den finanspolitiske indsats ikke overens med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Ud fra sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyn til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Spanien ikke vil opfylde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der er derfor behov for yderligere foranstaltninger for at sikre opfyldelse af bestemmelserne i 2016 og 2017.

               (6)I henhold til artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1467/97 vil Kommissionen regelmæssigt overvåge gennemførelsen af de foranstaltninger, som Spanien har truffet som opfølgning af den seneste henstilling fra Rådet efter artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde: Kommissionen henstiller derfor til Rådet de nødvendige foranstaltninger, der skal træffes inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

               (7)Siden 2012 er Spaniens finanspolitiske ramme blevet styrket for bl.a. at forhindre afvigelser og sikre, at alle forvaltningsniveauer opfylder deres respektive underskuds-, gælds- og udgiftsmål. I midten af 2015 blev der desuden vedtaget en bestemmelse, som (på et frivilligt grundlag) skal finde anvendelse på regionalt plan for at begrænse væksten i udgifterne til sundhedspleje og farmaceutiske produkter, og i november 2015 blev der som et bidrag til rationaliseringen af lægemiddeludgifterne indgået en aftale mellem regeringen og medicinalindustrien. Til trods herfor har de fleste regioner og socialsikringssektoren i 2015 langt fra nået deres regionale finanspolitiske mål. Stabilitetslovens udgiftsregel blev på centralt, regionalt og regionalt plan ikke overholdt i de offentlige delsektorer, og udgifterne til farmaceutiske produkter, navnlig i hospitaler, er steget yderligere, selv hvis virkningen af nye hepatitis C-behandlinger ikke medregnes.

               (8)På området for offentlige udbud klarer Spanien sig godt for så vidt angår kvaliteten af lovgivningen og adgangen til klageprocedurer. Der er gjort en indsats for at rationalisere offentlige udbud, navnlig via fælles udbudsmekanismer. Der er dog forskelle i gennemførelsen af offentlige udbud i forvaltningerne, og utilstrækkelige kontrolmekanismer hindrer en korrekt anvendelse af reglerne for offentlige udbud. Antallet af formodede overtrædelser af EU's lovgivning om offentlige udbud, som Kommissionen i de seneste år er blevet gjort opmærksom på, har været relativt højt. Den spanske revisionsret har desuden afsløret en række svagheder, som f.eks. hyppig brug af udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse, gentagen brug af kontraktændringer, opsplitning af kontrakter i mindre dele samt upræcise og uklare udbudsdokumenter og administrative beslutninger.

               (9)Spanien har gjort betydelige fremskridt med at omstrukturere den finansielle sektor. Loven om sparekasser, der har til formål at styrke styringen af dem og mindske de kontrollerende andele, som ejes af bankfonde, er blevet gennemført. Gennemførelsen af omstruktureringsplaner for så vidt angår statsejede banker er godt i gang. Spaniens centralbank har ændret den eksisterende regnskabsordning for kreditinstitutter samt vedtaget nye rammer for det spanske kapitalforvaltningsselskab SAREB. Disse nye rammer vil gøre det muligt for SAREB at behandle værdiforringede aktiver korrekt og hjælpe med at afstemme dets restrukturerings- og afviklingspolitik til realistiske markedsforventninger.

               (10)De seneste års arbejdsmarkedsreformer har øget beskæftigelsens reaktionsevne i forhold til væksten, og der er kommet gang i jobskabelsen igen som følge af øget fleksibilitet og en vedvarende løntilbageholdenhed. Kollektive overenskomster har udgjort en støtte for denne udvikling, bl.a. i form af den brancheaftale, der blev indgået i juni 2015. Den nylige stigning i den samlede beskæftigelse har hovedsageligt haft form af tidsbegrænset ansættelse, skønt antallet af nyligt undertegnede ikketidsbegrænsede ansættelseskontrakter er langsomt stigende. Antallet af nye incitamenter til sikring af nye faste arbejdspladser er dog stadigvæk begrænset, og antallet af midlertidigt ansatte hører fortsat til de højeste i EU, samtidig med at der stadig kun er ringe muligheder for at gå fra en midlertidig til en fast ansættelseskontrakt. De midlertidige ansættelseskontrakters korte varighed begrænser incitamenterne til at investere i menneskelig kapital, hvilket hæmmer væksten i produktiviteten. Selv om ledigheden er hurtigt faldende, er den fortsat meget høj, navnlig blandt unge, og den gennemsnitlige varighed er stigende. Fortsætter langtidsledigheden med at være høj, risikerer den at forankre sig, hvilket indvirker negativt på arbejdsvilkår og sociale vilkår. Næsten 60 % af de langtidsledige er lavtkvalificerede, hvilket gør det nødvendigt at føre passende aktive og passive arbejdsmarkeds- og uddannelsespolitikker for at imødegå de udbredte misforhold mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer og forhindre en forringelse af denne gruppes kvalifikationer. Ved udformningen af uddannelsesprogrammer er samspillet med arbejdsgiverne fortsat mangelfuldt.

               (11)Effektiviteten af aktiverings- og aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger afhænger i høj grad af de offentlige arbejdsformidlingers kapacitet til at udforme og tilbyde individualiseret støtte til modtagerne. Gennemførelsen af de nylige reformer af den aktive arbejdsmarkedspolitik skrider langsomt frem, og de offentlige arbejdsformidlingers kapacitet til at yde effektiv, individualiseret rådgivnings- og jobsøgningsbistand er stadig begrænset. Samarbejdet mellem de regionale offentlige arbejdsformidlinger og de private arbejdsformidlingskontorer er fortsat begrænset Desuden afviger samarbejdet mellem arbejdsformidlingerne og socialforvaltningerne fra region til region, hvilket hæmmer ydelsen af koordineret støtte til dem, der er længere væk fra arbejdsmarkedet, navnlig mindstelønsmodtagere. Der er betydelige forskelle mellem regionerne for så vidt angår indkomststøtteordninger, f.eks. i formidlingen af støtten, kravene til støtteberettigelse, dækningen og tilstrækkeligheden, samtidig med at det er vanskeligt at overføre sociale ydelser, hvilket hæmmer den tværregionale jobmobilitet. Hertil kommer, at kendskabet til overgang til beskæftigelse under mindstelønsordninger er forholdsvis begrænset. Spanien er i øjeblikket ved at udarbejde en landsdækkende oversigt over nationale og regionale indkomststøtteordninger, både på nationalt og regionalt plan. Selv om der er truffet visse foranstaltninger, er effektiviteten af familie- og boligydelser til at mindske fattigdom fortsat begrænset, og manglen på en passende og økonomisk overkommelig barnepleje og langtidspleje afholder især kvinder fra at tage et job.

               (12)De hastigt skiftende forhold i beskæftigelsens sektorspecifikke sammensætning, som Spanien har oplevet siden 2008, har ført til et stigende antal misforhold mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer. Det generelt set lave kvalifikationsniveau vanskeliggør overgangen til aktiviteter med større værditilvækst og hæmmer væksten i produktiviteten. Trods de videregående uddannelsers høje gennemførelsesniveau stemmer udbuddet af kvalifikationer ikke tilstrækkeligt overens med arbejdsmarkedets behov, og graden af beskæftigelsesegnethed for personer, der netop har færdiggjort en videregående uddannelse, hører til de laveste i Europa, med en betydelig del i beskæftigelse, der ikke kræver universitetsuddannelse. Selv om der i løbet af seneste fem år er sket en mindre forbedring, som til dels skyldes initiativer til fremme af erhvervslivets repræsentation i universitetsbestyrelserne, er samarbejdet mellem universiteter og virksomheder fortsat mangelfuldt. Akademikernes begrænsede mobilitet, universiteternes rigide forvaltning og de administrative hindringer, som kontorerne for overførsel af forskningsresultater (Oficinas de transferencia de resultados de investigación) står over, hindrer tilsammen et tættere samarbejde.

               (13)Forsknings- og innovationspolitikken i Spanien står over for adskillige udfordringer. Samspillet mellem offentlig og privat forskning er mangelfuldt. På baggrund af relativt få innovative virksomheder og begrænsede incitamenter til samarbejde mellem offentlige forskningsinstitutter og virksomheder er Spaniens FoU-intensitet (udgifter til forskning og udvikling i forhold til BNP) og innovationsresultater fortsat faldende. Med hensyn til de fleste innovationsindikatorer for virksomheder præsterer Spanien for lidt. Forskellen mellem udgifterne til FoU-intensiteten sammenlignet med EU som helhed er særlig signifikant for så vidt angår den private sektors investering i FoU (0,6 % i Spanien i forhold til 1,3 % i EU som helhed). Anvendelsen af venturekapital er stadig ikke udbredt i Spanien, især i iværksætterfasen. Den ringe koordinering af FoU-politikker i Spanien har ført til et fragmenteret, regionalt landskab af organer og programmer til fremme af innovationsaktiviteter og samarbejde mellem forskningsinstitutter og virksomheder, hvilket udgør en stor udfordring for virksomhederne, navnlig mindre virksomheder. Den lave deltagelse af virksomheder i innovationsaktiviteter kan tyde på, at der mangler innovationsvenlige rammebetingelser og incitamenter. Som Udvalget for det Europæiske Forskningsrum og Innovation (ERAC) fremhævede i sin peerevaluering fra 2014 af det spanske forsknings- og innovationssystem, er de fleste vellykkede offentlige forskningssystemer drevet af en højere grad af evaluering og ansvarlighed, end der er i Spanien. Her er tildelingen af offentlige midler til FoU-aktiviteter på universiteter og i offentlige forskningsorganer normalt ikke resultatbaseret, hvilket mindsker incitamenterne til at forbedre kvaliteten og relevansen af videnskabelige resultater.

               (14)De spanske virksomheders beskedne gennemsnitlige størrelse er med til at forklare økonomiens vedvarende lave produktivitet. Virksomhedsvækst kombineret med forbedringer for så vidt angår menneskelig kapital, innovation, teknologi, adgang til finansiering og effektive retlige rammer vil kunne stimulere den samlede produktivitet. I 2015 blev virksomhedsinvesteringen styrket gennem bl.a. dynamiske efterspørgselsforhold, lave låneomkostninger og erhvervslivets og husholdningernes løbende genoprettelse af balancen. Spanien har truffet adskillige foranstaltninger for at lette virksomhedsvæksten. En nyligt vedtaget lov om virksomhedsfinansiering forventes f.eks. at lette adgangen til finansiering for små og mellemstore virksomheder (SMV'er). Det er desuden nu blevet obligatorisk at foretage en forudgående vurdering af en ny lovgivnings potentielle indvirkning på SMV'er. Det tager dog stadig relativt lang tid at etablere en virksomhed og iværksætte visse økonomiske aktiviteter, og der kræves stadig mange tilladelser.

               (15)De betydelige regionale forskelle i Spanien hvad angår lovgivningspraksis, herunder på området for erhvervstilladelser, kan hindre en virksomheds vækst. Loven om markedsenhed har til formål at mindske hindringerne for adgangen til og udøvelsen af økonomiske aktiviteter i de spanske regioner samt at forbedre de lovgivningsmæssige rammer. Potentielt set kan den i betydelig grad medvirke til at fjerne hindringerne for investeringer og fremme erhvervstilladelser, forretningsaktiviteter og virksomhedsvækst. De regionale forvaltninger er dog langsomme om at gennemføre loven, selv om den har fundet anvendelse i tre år. Det samme gælder fordelene ved detailsektorreformen af 2014, som afhænger af de regionale forvaltningers vedtagelse af de fornødne gennemførelsesretsakter. Fjernelsen af hindringerne for adgangen til sektoren for liberale tjenesteydelser vil herudover formentlig forbedre produktiviteten i andre sektorer, der gør brug af disse input. Ud over gennemførelsen af servicedirektivet i spansk ret er der ikke sket fremskridt med hensyn til horisontale reformer af retsgrundlaget for lovregulerede erhverv og faglige sammenslutninger, med undtagelse af certificeringen af projekter i faglige råd. Den reform, der var planlagt som led i de på hinanden følgende nationale reformprogrammer, er ikke blevet vedtaget. Formålet med denne reform var at fastsætte de erhverv, der kræver registrering i en faglig organisation, øge gennemsigtigheden og ansvarligheden i faglige organisationer, åbne op for aktiviteter, der uretmæssigt er forbeholdt bestemte faggrupper, og sikre markedets enhed i forbindelse med adgangen til og udøvelsen af liberale erhverv i Spanien.

               (16)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en analyse af Spaniens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Spanien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Spanien, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger. De henstillinger, der afgives som led i Det Europæiske Semester, er afspejlet i henstilling 1-4 nedenfor.

               (17)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Spaniens stabilitetsprogram, og dets holdning
                  11
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (18)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 er afspejlet i henstilling 1-4 nedenfor,

               HENSTILLER, at Spanien i 2016 og 2017 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Sikre en varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2017 i form af en nedbringelse af det offentlige underskud til 3,7 % af BNP i 2016 og til 2,5 % af BNP i 2017 ved at træffe de nødvendige strukturelle foranstaltninger og anvende alle uventede indtægter til at nedbringe underskuddet og gælden. Dette svarer til en forbedring af den strukturelle saldo på 0,25 % af BNP i 2016 og på 0,5 % af BNP i 2017. Gennemføre de i den finanspolitiske rammelov fastsatte værktøjer på samtlige forvaltningsniveauer. Styrke kontrolmekanismerne for offentlige udbud og koordineringen af politikkerne for offentlige udbud på samtlige forvaltningsniveauer.

               2.Træffe yderligere foranstaltninger til at forbedre arbejdsmarkedsintegrationen ved at fokusere på individualiseret støtte og styrke effektiviteten af uddannelsesforanstaltninger. Øge de regionale arbejdsformidlingers kapacitet og styrke disses koordinering med socialforvaltningerne. Afhjælpe mangler og forskelle i minimumsindkomstordninger og forbedre familiestøtteordninger, herunder adgangen til barnepleje og langtidspleje af høj kvalitet.

               3.Træffe yderligere foranstaltninger til at forbedre arbejdsmarkedsrelevansen af videregående uddannelser, bl.a. ved at skabe incitamenter til samarbejde mellem universiteter, virksomheder og forskningsmiljøer. Øge resultatbaseret finansiering af offentlige forskningsorganer og universiteter og fremme FoU-investering i den private sektor.

               4.Fremskynde gennemførelsen af loven om markedsenhed på regionalt plan. Sikre at de selvstyrende regioner gennemfører de reformforanstaltninger, der er vedtaget for detailsektoren. Vedtage den planlagte reform af liberale tjenesteydelser og faglige sammenslutninger.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 329 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 og P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 78 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.