title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2008

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52006SC0107

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2008  /* SEK/2006/0107 endelig udg. */

	Bruxelles, den 1.2.2006SEK(2006) 107 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2008(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEBaggrundStabilitets- og vækstpagen, der trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke grundlaget for prisstabilitet og for en stærk holdbar vækst, som virker beskæftigelsesfremmende. I 2005 blev pagten ændret for første gang. Med reformen anerkendtes pagtens nytte med hensyn til at fastholde finanspolitisk disciplin, men hovedsigtet var at øge dens effektivitet og økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i pagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Østrigs første stabilitetsprogram blev forelagt i november 1998. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet den 18. januar 1999 en udtalelse på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.I disse programmer skal medlemsstaterne specificere deres mellemfristede målsætning for budgetstillingen og anføre deres økonomisk-politiske foranstaltninger med henblik på at nå og opretholde denne stilling, herunder de underliggende økonomiske antagelser. Reformen af pagten betyder, at den mellemfristede målsætning bør differentieres for de enkelte medlemsstater i lyset af den økonomiske og budgetmæssige forskellighed i Unionen, herunder hvad angår den finanspolitiske risiko for holdbarhed. Herudover indebærer reformen, at der bør opnås en mere symmetrisk tilgang til finanspolitikken over konjunkturforløbet gennem en øget budgetdisciplin i økonomisk gode tider, mens "større strukturreformer" med en konstaterbar virkning på den langsigtede holdbarhed bør tages i betragtning i forbindelse med en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede målsætning eller tilpasningskursen hen imod den.Under hensyntagen til prognosen fra efteråret 2005 fra Kommissionens tjenestegrene, adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af potentielle output og konjunkturkorrigerede saldi samt de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer, der er inkluderet i de integrerede retningslinjer for 2005-2008, har Kommissionen undersøgt Østrigs nyligt fremlagte opdaterede stabilitetsprogram og har på grundlag af nedenstående vurdering vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse om det.Vurdering1.  Den 30. november 2005 forelagde Østrig den seneste opdatering af sit stabilitetsprogram, der dækker perioden fra 2005 til 2008. Programmet følger i store træk modellen og datakravene for stabilitets- og konvergensprogrammerne i den nye adfærdskodeks[3].2.  I sin udtalelse af 18. januar 2005 om den tidligere opdatering af stabilitetsprogrammet for perioden 2004-2008 opfordrede Rådet Østrig til at gøre en større indsats i begyndelsen af den samlede budgetkonsolideringsproces og til nærmere at beskrive de særlige foranstaltninger, som kan sikre en væsentlig budgetkonsolidering i programmets sidste to år.3.  I det sidste årti er den østrigske økonomi i gennemsnit vokset med 2,2 % pr. år i reale termer og har dermed ligget på linje med vækstraten for euroområdet som helhed. Selv om jobskabelsen har været mindre dynamisk end i euroområdet, har Østrig fortsat en af de laveste arbejdsløshedsprocenter i hele EU. Med hensyn til budgetsaldoen udviste de offentlige finanser et overskud eller en stilling tæt på balance i 2001 og 2002. Den seneste udvikling har været karakteriseret af, at der igen er opstået et underskud (1,2 % og 1 % af BNP i henholdsvis 2003 og 2004).4.  Ifølge opdateringen forventes den reale BNP-vækst at stige fra 1¾ % i 2005 og 2006 til 2½ % i 2008. Væksten i 2005 og 2006, der er resulteret i en udvidelse af det negative outputgab, er lavere end tidligere forventet, hvilket tilskrives en mindre dynamisk international handel og højere oliepriser. Der forventes en stigning i den økonomiske aktivitet i de sidste år af programperioden som følge af vækst i investeringerne og det private forbrug. Både det kortsigtede og det mellemfristede scenario er baseret på plausible vækstantagelser. Det ville imidlertid være noget optimistisk at forvente beskæftigelsesgevinster. Inflationen forventes at falde fra 2,3 % i 2005 til 1,5 % i 2008, hvilket forekommer sandsynligt.5.  Ifølge de foreløbige resultater udgjorde det offentlige underskud i 2005 1,7 % af BNP, hvilket var 0,2 procentpoint lavere end planlagt i det opdaterede program og 0,1 procentpoint lavere end fremskrevet af Kommissionens tjenestegrene. At resultatet blev bedre end planlagt, skyldtes en gunstigere udvikling på indtægtssiden trods væsentlige skattenedskæringer. De planlagte udgifter blev også overskredet, men dog i mindre omfang.6.  I programmet beskrives budgetstrategien som "trestrenget". For det første sigter den på et balanceret budget over konjunkturcyklen. For det andet opereres der i strategien med, at skattebyrden falder til 40 % af BNP senest i 2010. For det tredje satses der på at øge den potentielle vækst ved at fremme investeringer i forskning, uddannelse og infrastruktur. Ifølge opdateringen sigtes der på et fald i det offentlige underskud fra 1,9 % af BNP i 2005 til 0 % i 2008. Den finanspolitiske justering i retning af et balanceret budget vil ske i sidste del af programperioden med kun en mindre forbedring i 2006 efterfulgt af to relativt væsentligere skridt. Profilen af det primære overskud er tilsvarende. Det forventes at stige fra 1,1 % af BNP i 2005 til 2,7 % ved udgangen af perioden. Da indtægterne forventes at falde med 0,9 procentpoint af BNP over perioden 2005-2008, skal den planlagte konsolidering ske via udgiftsnedskæringer, sådan at udgifternes andel af BNP reduceres med 2,8 procentpoint. Hovedparten af udgiftsbesparelserne skønnes at falde på kategorierne "andre primære udgifter" og "sociale overførsler". Sammenlignet med det foregående program bekræfter den nye opdatering i det store og hele den planlagte justering, men med udgangspunkt i et mindre gunstigt makroøkonomisk scenario.7.  Den strukturelle saldo (konjunkturkorrigeret og ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) forventes i gennemsnit at forbedres med omkring 0,5 procentpoint af BNP pr. år i en situation med et negativt outputgab i hele perioden. I programmet sættes den mellemfristede målsætning for budgetstillingen som omhandlet i stabilitets- og vækstpagten til 0 % af BNP i strukturelle termer, og der sigtes på at nå denne stilling senest i 2008. Da programmets mellemfristede målsætning er mere ambitiøs end minimumskravet (som er sat til et underskud på ca. 1½ % af BNP), vil et sådant resultat formentlig opfylde målet om en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede målsætning i programmet er hensigtsmæssig, da den ligger inden for det interval, der anføres for euroområdet og ERM-medlemsstaterne i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og den er mere ambitiøs, end gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt implicerer.8.  Den budgetmæssige kurs, der er fremskrevet i opdateringen, synes plausibel for årene 2005 og 2006, hvor den er baseret på lovgivningsforanstaltninger, bl.a. skattenedskæringer. Konsolideringen i 2007 og 2008 ser ikke ud til at være fuldstændig underbygget af de økonomisk-politiske foranstaltninger, der diskuteres i opdateringen. Desuden afhænger troværdigheden af den fremskrevne forbedring i vid udstrækning af den østrigske nationale stabilitetspagt. Den hidtidige erfaring med pagten giver imidlertid kun et begrænset bidrag til at afgøre, om dens målsætninger vil blive opfyldt. Gennemførelsen af de planlagte udgiftsmål repræsenterer den største risiko for budgetstrategien, sådan som det allerede har været understreget i vurderingerne af de tidligere opdateringer.9.  Med hensyn til denne risikovurdering er budgetpolitikken i programmet måske ikke tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede målsætning i programmet nås senest i 2008. Som nævnt ovenfor er den mellemfristede målsætning i programmet imidlertid mere ambitiøs end krævet af stabilitets- og vækstpagten. Hvis budgetstrategien gennemføres som anført i programmet, synes den at være tilstrækkelig til at sikre en budgetstilling i strukturelle termer, der ved udgangen af programperioden kan betragtes som passende i henhold til pagten. Budgetpolitikken i programmet synes herudover at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien for underskuddet på 3 % af BNP under normale konjunktursvingninger i hele programperioden. Den hastighed, hvormed tilpasningen hen imod den mellemfristede målsætning skal ske efter programmet, ligger fuldstændig på linje med stabilitets- og vækstpagten, der specificerer, at den årlige forbedring af den strukturelle saldo for medlemsstaterne i euroområdet og ERM II som benchmark bør være på 0,5 % af BNP, og at tilpasningen bør være størst i gode økonomiske tider og kan være mindre i dårlige økonomiske tider. Mens Kommissionens tjenestegrene forventer, at tilpasningen vil blive langsommere end anført i programmet, vil den fortsat være forenelig med kravene i pagten i betragtning af, at der vil være et negativt outputgab i hele programperioden.10.  Gældskvoten vurderes til at have udgjort 63,4 % af BNP i 2005, hvilket er lidt over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programperioden forventes gældskvoten at falde med 3,9 procentpoint, sådan at den igen kommer under referenceværdien. Bidraget fra den primære saldo antages at vokse væsentligt over programperioden, mens bidraget fra rentebetalinger og den nominelle BNP-vækst forventes at forblive stort set uændret. Risiciene med hensyn til den fremskrevne udvikling i gældskvoten ser i det store og hele ud til at være afbalanceret. På den ene side kan det være vanskeligt at fastholde tilpasningskursen i programmet, hvis underskuddet overstiger det opstillede mål. På den anden side tager opdateringen ikke hensyn til privatiseringsmulighederne i Østrig. Med hensyn til denne risikovurdering ser gældskvoten ud til at være tilstrækkeligt aftagende hen imod referenceværdien.11.  Med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed ser Østrig ikke ud til at være udsat for særlige problemer, når man ser på de fremskrevne budgetudgifter til en aldrende befolkning. Gældsniveauet, der i øjeblikket ligger over 60 % af BNP, er fremskrevet til at falde og forblive under referenceværdien frem til 2050 under forudsætning af, at den planlagte budgetkonsolidering gennemføres. Østrigs nylige pensionsreform skulle bidrage betydeligt til at dæmpe fremtidige stigninger i de offentlige udgifter. Det strukturelle underskud på de offentlige finanser kunne indebære en risiko for de offentlige finansers holdbarhed, hvis det ikke korrigeres. Gennemførelsen af den planlagte konsolidering af de offentlige finanser på mellemlang sigt vil derfor bidrage til at reducere risiciene for de offentlige finansers holdbarhed.12.  De påtænkte foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer, der er inkluderet i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Specielt ligger foranstaltningerne på linje med retningslinjerne for at sikre økonomisk og finanspolitisk holdbarhed og for at fremme en effektiv ressourceallokering, som kan bidrage til at skabe højere vækst og beskæftigelse. De negative risikomomenter for den fremtidige budgetudvikling kan imidlertid gøre det sværere for landet at nå det mellemfristede mål.13.  I Østrigs nationale reformprogram, der blev fremlagt den 19. oktober 2005 inden for rammerne af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og jobskabelse, fremhæves det, at en af nøgleudfordringerne for Østrig er at skabe holdbare offentlige finanser. Det forklares imidlertid ikke tydeligt, hvilke fremtidige foranstaltninger der tænkes truffet for at tage denne udfordring op. I denne henseende er stabilitetsprogrammet mere detaljeret, da det indeholder oplysninger om nogle af de foranstaltninger, der skal bidrage til at konsolidere de offentlige finanser. Budgetvirkningerne af de foranstaltninger på det mikroøkonomiske og beskæftigelsesmæssige område, der er skitseret i det nationale reformprogram, afspejles i store træk i budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet. I stabilitetsprogrammet skitseres foranstaltninger, der skal effektivisere den offentlige administration og sundhedssystemet. Det kompletterer disse foranstaltninger med forslag til ændringer af de institutionelle træk ved de offentlige finanser, nemlig to omfattende reformer af lovgivningen om budgetprocessen i Østrig, der medfører indførelse af en mellemfristet budgetramme fra 2007 og indebærer en ændring fra inputdominerede til måldrevne budgetter fra 2011. Disse foranstaltninger er i overensstemmelse med prioriteringen i det nationale program.Med hensyn til ovennævnte vurdering hilses den strukturelle tilpasning, der er planlagt over programperioden, velkommen. Østrig bør imidlertid sikre sig, at den mellemfristede målsætning i programmet nås ved udgangen af opdateringsperioden ved nærmere at specificere og gennemføre de foranstaltninger, som skal understøtte budgetkonsolideringen i programmets to sidste år.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2008RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[4], særlig artikel 5, stk. 3,under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:14.  I det sidste årti har Østrigs økonomiske vækst i gennemsnit været på 2,2 % pr. år i reale termer og har dermed ligget på linje med vækstraten for euroområdet som helhed. Selv om jobskabelsen har været mindre dynamisk end i euroområdet, har Østrig fortsat en af de laveste arbejdsløshedsprocenter i hele EU. Med hensyn til budgetsaldoen udviste de offentlige finanser et overskud eller en stilling tæt på balance i 2001 og 2002. Den seneste udvikling har været karakteriseret af, at der igen er opstået et underskud (1,2 % og 1 % af BNP i henholdsvis 2003 og 2004).15.  I sin udtalelse af 18. januar 2005 om den tidligere opdatering af stabilitetsprogrammet for perioden 2004-2008 opfordrede Rådet Østrig til at gøre en større indsats i begyndelsen af den samlede budgetkonsolideringsproces og til nærmere at beskrive de særlige foranstaltninger, som kan sikre en væsentlig budgetkonsolidering i programmets sidste to år.16.  Ifølge de foreløbige resultater udgjorde det offentlige underskud i 2005 1,7 % af BNP, hvilket var 0,2 procentpoint lavere end planlagt i det opdaterede program og 0,1 procentpoint lavere end fremskrevet af Kommissionens tjenestegrene. At resultatet blev bedre end planlagt, skyldtes en gunstigere udvikling på indtægtssiden trods væsentlige skattenedskæringer. De planlagte udgifter blev også overskredet, men dog i mindre omfang.17.  Den [14. februar 2006] gennemgik Rådet Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, der dækker perioden 2005-2008. Programmet følger i store træk modellen og datakravene for stabilitets- og konvergensprogrammerne i den nye adfærdskodeks[5].18.  Ifølge opdateringen forventes den reale BNP-vækst at stige fra 1¾ % i 2005 og 2006 til 2½ % i 2008. Væksten i 2005 og 2006, der er resulteret i en udvidelse af det negative outputgab, er lavere end tidligere forventet, hvilket tilskrives en mindre dynamisk international handel og højere oliepriser. Der forventes en stigning i den økonomiske aktivitet i de sidste år af programperioden som følge af vækst i investeringerne og det private forbrug. Både det kortsigtede og det mellemfristede scenario er baseret på plausible vækstantagelser. Det ville imidlertid være noget optimistisk at forvente beskæftigelsesgevinster. Inflationen forventes at falde fra 2,3 % i 2005 til 1,5 % i 2008, hvilket forekommer sandsynligt.19.  I programmet beskrives budgetstrategien som "trestrenget". For det første sigter den på et balanceret budget over konjunkturcyklen. For det andet opereres der i strategien med, at skattebyrden falder til 40 % af BNP senest i 2010. For det tredje satses der på at øge den potentielle vækst ved at fremme investeringer i forskning, uddannelse og infrastruktur. Ifølge opdateringen sigtes der på et fald i det offentlige underskud fra 1,9 % af BNP i 2005 til 0 % i 2008 og en stigning i det primære overskud fra 1,1 % af BNP til 2,7 %. Da indtægterne forventes at falde med 0,9 procentpoint af BNP over perioden 2005-2008, skal den planlagte konsolidering ske ved at begrænse udgifterne, sådan at udgifternes andel af BNP reduceres med 2,8 procentpoint. Hovedparten af udgiftsbesparelserne vil falde på kategorierne "andre primære udgifter" og "sociale overførsler". Sammenlignet med det foregående program bekræfter den nye opdatering i det store og hele den planlagte justering, men med udgangspunkt i et mindre gunstigt makroøkonomisk scenario.20.  Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo ekskl. engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger) beregnet efter den i fællesskab aftalte metode på grundlag af programdataene forventes i gennemsnit at forbedres med omkring 0,5 % af BNP pr. år i programperioden. I programmet sættes den mellemfristede målsætning for budgetstillingen til 0 % af BNP i strukturelle termer, og der sigtes på at nå denne stilling senest i 2008. Den mellemfristede målsætning i programmet er hensigtsmæssig, da den ligger inden for det interval, der anføres for euroområdet og ERM-medlemsstaterne i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og den er mere ambitiøs, end gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt implicerer.21.  Den budgetmæssige kurs, der er fremskrevet for 2005 og 2006, synes plausibel, da den er baseret på lovgivningsforanstaltninger, bl.a. skattenedskæringer. Konsolideringen i 2007 og 2008 ser imidlertid ikke ud til at være fuldstændig underbygget af de økonomisk-politiske foranstaltninger, der diskuteres i opdateringen. Næsten halvdelen af udgiftsbegrænsningerne omfatter kategorien "andre primære udgifter", men der gives ingen oplysninger i programmet om, hvordan de præcist vil blive gennemført. Hertil kommer, at troværdigheden af den fremskrevne forbedring i vid udstrækning afhænger af effektiviteten af den østrigske nationale stabilitetspagt. Den hidtidige erfaring med pagten giver imidlertid kun et begrænset bidrag til at afgøre, om dens målsætninger vil blive opfyldt.22.  Med hensyn til denne risikovurdering er budgetpolitikken i programmet måske ikke tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede målsætning i programmet nås senest i 2008. Som nævnt ovenfor er den mellemfristede målsætning i programmet imidlertid mere ambitiøs end krævet af stabilitets- og vækstpagten. Hvis budgetstrategien gennemføres som anført i programmet, synes den at være tilstrækkelig til at sikre en budgetstilling i strukturelle termer, der ved udgangen af programperioden kan betragtes som passende i henhold til pagten. Budgetpolitikken i programmet synes herudover at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien for underskuddet på 3 % af BNP under normale konjunktursvingninger i hele programperioden. Den hastighed, hvormed tilpasningen hen imod den mellemfristede målsætning skal ske efter programmet, ligger fuldstændig på linje med stabilitets- og vækstpagten, der specificerer, at den årlige forbedring af den strukturelle saldo for medlemsstaterne i euroområdet og ERM II som benchmark bør være på 0,5 % af BNP, og at tilpasningen bør være størst i gode økonomiske tider og kan være mindre i dårlige økonomiske tider. Mens Kommissionens tjenestegrene forventer, at tilpasningen vil gå langsommere end anført i programmet, vil den fortsat være forenelig med kravene i pagten, navnlig i betragtning af, at der vil være et negativt outputgab i hele programperioden.23.  Gældskvoten vurderes til at have udgjort 63,4 % af BNP i 2005, hvilket er lidt over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programperioden forventes gældskvoten at falde med 3,9 procentpoint, sådan at den igen kommer under referenceværdien. Risiciene med hensyn til den fremskrevne udvikling i gældskvoten ser i det store og hele ud til at være afbalanceret. På den ene side kan det være vanskeligt at fastholde tilpasningskursen i programmet, hvis underskuddet overstiger det opstillede mål. På den anden side tager opdateringen ikke hensyn til potentielle privatiseringsindtægter. Med hensyn til denne risikovurdering ser gældskvoten ud til at være tilstrækkeligt aftagende hen imod referenceværdien.24.  Med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed ser Østrig ikke ud til at være udsat for særlige problemer, når man ser på de fremskrevne budgetudgifter til en aldrende befolkning[6]. Gældsniveauet, der i øjeblikket ligger over 60 % af BNP, er fremskrevet til at falde og forblive under referenceværdien frem til 2050 under forudsætning af, at den planlagte budgetkonsolidering gennemføres. Østrigs nylige pensionsreform skulle bidrage betydeligt til at dæmpe fremtidige stigninger i de offentlige udgifter. Det strukturelle underskud på de offentlige finanser kunne indebære en risiko for de offentlige finansers holdbarhed, hvis det ikke korrigeres. Gennemførelsen af den planlagte konsolidering af de offentlige finanser på mellemlang sigt vil derfor bidrage til at reducere risiciene for de offentlige finansers holdbarhed.25.  De påtænkte foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for perioden 2005-2008. Foranstaltningerne ligger navnlig på linje med retningslinjerne for at sikre økonomisk og finanspolitisk holdbarhed og for at fremme en effektiv ressourceallokering, som kan bidrage til at skabe højere vækst og beskæftigelse. De negative risikomomenter for den fremtidige budgetudvikling kan imidlertid gøre det sværere for landet at nå det mellemfristede mål.26.  I Østrigs nationale reformprogram, der blev fremlagt den 19. oktober 2005, fremhæves det, at en af nøgleudfordringerne for Østrig er at skabe holdbare offentlige finanser. Det forklares imidlertid ikke tydeligt, hvilke fremtidige foranstaltninger der tænkes truffet for at tage denne udfordring op. I denne henseende er stabilitetsprogrammet mere detaljeret, da det indeholder oplysninger om nogle af de foranstaltninger, der skal bidrage til at konsolidere de offentlige finanser. Budgetvirkningerne af de foranstaltninger på det mikroøkonomiske og beskæftigelsesmæssige område, der er skitseret i det nationale reformprogram, afspejles i store træk i budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet. I stabilitetsprogrammet skitseres foranstaltninger, der skal effektivisere den offentlige administration og sundhedssystemet. Det kompletterer disse foranstaltninger med forslag til ændringer af de institutionelle træk ved de offentlige finanser, nemlig to omfattende reformer af lovgivningen om budgetprocessen i Østrig, der medfører indførelse af en mellemfristet budgetramme fra 2007 og indebærer en ændring fra inputdominerede til måldrevne budgetter fra 2011. Disse foranstaltninger er i overensstemmelse med prioriteringen i det nationale program.Med hensyn til ovennævnte vurdering hilser Rådet den strukturelle tilpasning, der er planlagt over programperioden, velkommen. Rådet finder imidlertid, at Østrig bør sikre sig, at den mellemfristede målsætning i programmet nås ved udgangen af opdateringsperioden ved nærmere at specificere og gennemføre de nødvendige foranstaltninger, som skal understøtte den planlagte budgetkonsolidering i programmets to sidste år.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Real BNP-vækst (procentvis ændring) | SP nov. 2005 | 2,4 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 |KOM nov. 2005 | 2., | 1,7 | 1,9 | 2,2 | - |SP nov. 2004 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |HICP-inflation (%) | SP nov. 2005 | 2,0 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 |KOM nov. 2005 | 2,0 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | - |SP nov. 2004 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |Outputgab (% af potentielt BNP) | SP nov. 20051 | -0,2 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 |KOM nov. 20053 | -0,2 | -0,7 | -1,0 | -0,9 | - |SP nov. 20041 | -1,3 | -0,8 | -0,4 | -0,1 | 0,2 |Offentlig saldo (% af BNP) | SP nov. 2005 | -1,0 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |KOM nov. 20052 | -1,0 | -1,8 | -1,8 | -1,4 | - |SP nov. 2004 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |Primær saldo (% af BNP) | SP nov. 2005 | 2,1 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 |KOM nov. 2005 | 1,9 | 1,0 | 1,0 | 1,4 | - |SP nov. 2004 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |Konjunkturkorrigeret saldo =strukturel saldo (% af BNP) | SP nov. 20051 | -0,9 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 |KOM nov. 2005 | -0,9 | -1,5 | -1,3 | -1,0 | - |SP nov. 20041 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP nov. 2005 | 63,6 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 |KOM nov. 20052 | 63,7 | 63,6 | 63,5 | 62,8 | - |SP nov. 2004 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |Fodnoter: 1 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2 Fremskrivningerne af underskuds- og gældskvoterne i efterårsprognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra 2005 er gjort sammenlignelige med fremskrivningerne i stabilitetsprogrammet ved at nyberegne kvoterne på grundlag af de nye BNP-tidsserier. 3 Baseret på en skønnet potentiel vækst på 1,9 %, 2,2 %, 2,2 % og 2,1 % i de enkelte år i perioden 2004-2008. Kilde: Stabilitetsprogram (SP), økonomiske prognoser fra efteråret 2005 fra Kommissionens tjenestegrene (KOM), beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Forordning som ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EFT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjerne for konvergensprogrammernes indhold og form", der blev godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.[3] Det indeholder alle de obligatoriske og de fleste af de fakultative data, der er fastsat i den nye adfærdskodeks. Det er en mindre mangel, at der ikke er foretaget en beregning af skattebyrden i tabel 2.[4] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Forordning som ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EFT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der refereres til i dette dokument, findes på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Det indeholder alle de obligatoriske og de fleste af de fakultative data, der er fastsat i den nye adfærdskodeks. Det er en mindre mangel, at der ikke er foretaget en beregning af skattebyrden i tabel 2.[6] Nærmere oplysninger om holdbarheden på lang sigt findes i den tekniske vurdering af programmet fra Kommissionens tjenestegrene på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


title: Kommissionens henstilling (EU) 2015/976 af 19. juni 2015 om overvågning af forekomsten af tropanalkaloider i fødevarer (EØS-relevant tekst)

text:
               23.6.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 157/97

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2015/976
   af 19. juni 2015
   om overvågning af forekomsten af tropanalkaloider i fødevarer
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA's) Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden (i det følgende benævnt »ekspertpanelet«) har vedtaget en udtalelse om tropanalkaloider i fødevarer og foder (1).

               (2)

               De mest undersøgte tropanalkaloider er (–)-hyoscyamin og (–)-scopolamin. Atropin er den racemiske blanding af (–)-hyoscyamin og (+)-hyoscyamin, hvor kun enantiomeren af (–)-hyoscyamin udviser anticholinerg aktivitet.

               (3)

               Forekomsten af tropanalkaloider i slægten Datura er kendt. Datura stramonium er meget udbredt i tempererede og tropiske regioner, og der er derfor fundet frø af Datura stramonium som urenheder i hørfrø, sojabønner, durra, hirse, solsikke, boghvede og produkter deraf. Frøene af Datura stramonium kan ikke let fjernes fra durra, hirse og boghvede ved sortering og rensning.

               (4)

               Der er brug for flere oplysninger om forekomsten af tropanalkaloider i fødevarer. Det også nødvendigt at forstå de landbrugsmæssige betingelser, hvorunder tropanalkaloider forekommer i landbrugsvarer.

               (5)

               Der bør derfor anbefales overvågning af forekomsten af tropanalkaloider i fødevarer —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               1.

               Medlemsstaterne bør med aktiv inddragelse af fødevarevirksomhedslederne overvåge forekomsten af tropanalkaloider i fødevarer og særligt i:

                           —

                           korn og kornbaserede produkter især (i prioriteret rækkefølge)

                                       —

                                       boghvede, durra, hirse og majs samt boghvede-, durra-, hirse- og majsmel

                                       —

                                       kornbaserede produkter til spædbørn og småbørn

                                       —

                                       morgenmadscerealier

                                       —

                                       formalingsprodukter

                                       —

                                       korn til konsum

                           —

                           glutenfrie produkter

                           —

                           kosttilskud, te og urteudtræk

                           —

                           Bælgplanter (uden bælg), tørrede bælgfrugter og olieholdige frø samt afledte produkter.

               2.

               Analyserne af tropanalkaloider bør mindst omfatte atropin og scopolamin og, hvis det er muligt, enantiomerer af hyoscyamin, der bør analyseres særskilt, og andre tropanalkaloider.

               3.

               For at sikre, at stikprøverne er repræsentative for det parti, hvoraf de er udtaget, bør medlemsstaterne følge prøveudtagningsprocedurerne i Kommissionens forordning (EF) nr. 401/2006 (2).

               4.

               Den foretrukne metode til overvågning er højtryksvæskekromatografi-massespektrometri/(massespektrometri) (HPLC-MS/(MS)) eller, hvis HPLC-MS/(MS) ikke er mulig, gaskromatografi-massespektrometri (GC-MS).
               Bestemmelsesgrænsen for atropin (racemisk blanding af enantiomerer af hyoscyamin) og scopolamin bør helst være under 5 μg/kg og ikke over 10 μg/kg for landbrugsvarer, ingredienser, kosttilskud og urteudtræk og bør helst være under 2 μg/kg for færdige fødevarer (f.eks. morgenmadscerealier) og 1 μg/kg for kornbaserede fødevarer til spædbørn og småbørn.

               5.

               Medlemsstaterne bør med aktiv inddragelse af fødevarevirksomhedslederne foretage undersøgelser for at identificere landbrugsmæssige betingelser, der forårsager forekomst af tropanalkaloider, hvis der konstateres væsentlige niveauer af tropanalkaloider.

               6.

               Medlemsstaterne bør sikre, at analyseresultaterne indberettes regelmæssigt og senest i oktober 2016 til EFSA i EFSA's dataindgivelsesformat i overensstemmelse med kravene i EFSA's vejledning om standardprøvebeskrivelse for fødevarer og foder (3) og EFSA's supplerende specifikke indberetningskrav.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juni 2015.

            På Kommissionens vegne

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFSA CONTAM Panel (EFSA's Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden), 2013. Videnskabelig udtalelse om tropanalkaloider i fødevarer og foder. EFSA Journal 2013;11(10):3386, 113 pp. doi:10.2903/j.efsa.2013.3386.

      (2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 401/2006 af 23. februar 2006 om prøveudtagnings- og analysemetoder til offentlig kontrol af indholdet af mykotoksiner i fødevarer (EUT L 70 af 9.3.2006, s. 12).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm.


title: Rådets henstilling af 17. februar 2015 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (9. EUF) for regnskabsåret 2013

text:
               24.2.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 66/2

         RÅDETS HENSTILLING
   af 17. februar 2015
   om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (9. EUF) for regnskabsåret 2013
   (2015/C 66/02)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),
   som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Niende Europæiske Udviklingsfond (9. EUF), særlig artikel 32, stk. 3,
   som henviser til finansforordningen af 27. marts 2003 vedrørende den 9. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 96-103,
   som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2013 vedrørende transaktionerne under 9. EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter, vedrørende regnskabsåret 2013, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning (5), og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 32, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af 9. EUF efter henstilling fra Rådet.

               (2)

               Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under 9. EUF i regnskabsåret 2013 har været tilfredsstillende,

         HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under 9. EUF for regnskabsåret 2013.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. februar 2015.

            På Rådets vegne

         J. REIRS

            Formand

      (1)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (3)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

      (4)  EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

      (5)  EUT C 398 af 12.11.2014, s. 289.


title: Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Belgiens opdaterede stabilitetsprogram, 2002-2005

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


				|

		52014DC0415

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Letlands nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Letlands stabilitetsprogram for 2014 /* COM/2014/0415 final - 2014/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Letlands nationale reformprogram for 2014
og med Rådets udtalelse om Letlands stabilitetsprogram for 2014
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF)
nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af
budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk.
2,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[3],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske
og Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa
2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer
på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas
potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet
den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21.
oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes
beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de "integrerede
retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede
retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og
beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog stats- og
regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende
ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under
anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De
traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og
forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og
gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling om
Letlands nationale reformprogram for 2013 og afgav sin udtalelse om Letlands
opdaterede konvergensprogram for 2012-2016.
(5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den
årlige vækstundersøgelse[4],
som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de
økonomiske politikker i 2014. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af
forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[5], hvori Letland ikke
blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført
en dybdegående undersøgelse.
(6)
Den 20. december 2013 tilsluttede Det Europæiske
Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet,
finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede
behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk
konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og
konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen
og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 29. april 2014 afleverede Letland sit nationale
reformprogram for 2014 og den 30. april 2014 sit stabilitetsprogram for
2014. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer
er de blevet vurderet sammen.
(8)
Formålet med den budgetstrategi, der skitseres i
stabilitetsprogrammet for 2014, er gradvist at reducere det samlede underskud
og at bevare en strukturel saldo, som er i overensstemmelse med den
mellemfristede målsætning, under hensyntagen til den tilladte afvigelse fra den
mellemfristede målsætning på grund af effekten af den systemiske
pensionsreform. I programmet er den mellemfristede målsætning ændret fra
-0,5 % til -1,0 %; den nye mellemfristede målsætning afspejler
kravene i stabilitets- og vækstpagten. Den planlagte sti for den offentlige
saldo i Letlands program indebærer en gradvis forringelse af den (genberegnede)
strukturelle saldo, selvom denne fortsat vil være inden for den margen, der
tillades i som følge af gennemførelsen af den systemiske pensionsreform. Tages
der hensyn til den tilladte afvigelse fra den mellemfristede målsætning, er det
planlagte strukturelle underskud i overensstemmelse med kravene i pagten indtil
2016. Den planlagte stigning i det genberegnede strukturelle underskud i 2017
medfører imidlertid en afvigelse fra den nødvendige tilpasningssti hen imod den
mellemfristede målsætning. Generelt er den budgetstrategi, der skitseres i
programmet, hovedsageligt i overensstemmelse med kravene i vækst- og
stabilitetspagten. Den offentlige gæld forventes at holde sig pænt under 60 %
af BNP i hele programperioden med et fald til 31 % af BNP i 2017. Det
makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for programmets
budgetfremskrivninger, som ikke er blevet godkendt af en uafhængig institution,
er realistisk. Den økonomiske vækst forventes at ligge på ca. 4 % om året
i programperioden, og de forventede prisstigninger er moderate. I programmets
budgetscenarie forventes der et skarpt fald i den andel af BNP, som udgøres af
statens indtægter og udgifter, hvilket afspejler adskillige indtægtsreducerende
foranstaltninger og målrettede udgiftsbegrænsninger. Stigende udgiftskrav på
flere politikområder udgør en risiko for de forventede udgiftsreduktioner i
programmet. Kommissionens forårsprognose fra 2014 viser, at der, på trods af at
finanspolitikken for 2014 er i overensstemmelse med pagtens krav, er en risiko
for en afvigelse i 2015. Baseret på dets vurdering af programmet i henhold til
forordning (EF) nr. 1466/97 og Kommissionens prognose er Rådet af den
opfattelse, at det strukturelle underskuds afvigelse fra den mellemfristede
målsætning afspejler effekten af den systemiske pensionsreform i 2014, mens der
fra 2015 er en risiko for afvigelse fra den påkrævede tilpasningssti.
(9)
Letland har taget skridt til mindske skattebyrden
for lavtlønnede og familier med forsørgerpligt og styrke ejendoms- og
miljøbeskatningen, men disse skatters niveau og udformning påvirker ikke i
tilstrækkelig grad adfærden blandt de økonomisk aktører, og visse
miljøskadelige former for støtte finder fortsat anvendelse. Selvom
myndighederne har gjort fremskridt med hensyn til at forbedre overholdelsen af
skattereglerne og reducere andelen af økonomisk aktivitet, der ikke opgives til
skattevæsenet, hvilket især skyldes forbedret risikovurdering og skærpelse af
sanktionerne over for svig, er der fortsat udfordringer i kampen mod skattesvig
og skatteunddragelse. Dette gælder især indtægterne fra forbrugsafgifter, der,
på trods af at de udgør en betydelig del af den samlede beskatning, kan øges
betydeligt, hvis overholdelsen af reglerne forbedres.
(10)
Selvom der oprindeligt var en ambitiøs reformplan
for de højere uddannelser, har Letland ikke gjort fremskridt med hensyn til at
etablere et internationalt godkendt akkrediteringssystem, planerne for at
indføre en ny finansieringsmodel er usikre, konsolideringen af institutter for
højere uddannelse er blevet svækket, og begrænsningerne med hensyn til brug af
fremmedsprog er fortsat uændrede. Dette på trods af at der er betydelig plads
til reformer af det højere uddannelsessystem, som er for stort i forhold til
det faldende befolkningstal, udbyder for mange forskellige studieprogrammer og
ikke er særlig attraktivt for udenlandske studerende og undervisere. Resultatet
af den første uafhængige vurdering af forskningsinstitutioner viser, at kun ca.
10 % af dem, der blev evalueret, kan betragtes som internationale
forskningscentre på højt niveau. Derudover havde Letland en forsknings- og
udviklingsintensitet på 0,66 % af BNP i 2012, og landet er ikke på vej til
at opfylde sit Europa 2020-mål om at anvende 1,5 % af BNP til
forskning og udvikling.
(11)
Letland har gjort fremskridt med hensyn til at
bekæmpe arbejdsløsheden, som er faldet betragteligt. Ungdomsarbejdsløsheden er
imidlertid relativt høj, og der er behov for opsøgende foranstaltninger over for
de arbejdsløse unge, som ikke er registreret hos arbejdsformidlingen. Selvom
Letland har iværksat foranstaltninger vedrørende kvalifikationsmismatch, kræver
dette aspekt fortsat opmærksomhed, især med hensyn til at forbedre kvaliteten
af praktikpladser og udviklingen af en omfattende karrierevejledning. De aktive
arbejdsmarkedspolitikker er fortsat af begrænset omfang og er i for høj grad
afhængige af offentlige arbejder.
(12)
Fattigdommen i den arbejdsdygtige lettiske
befolkning er fortsat høj. Letland har taget visse skridt til at reformere den
sociale bistand og har gennemført en omfattende evaluering af
socialsikringssystemet, som giver et solidt grundlag for en evidensbaseret
reform. Landet har hævet de forskellige børnerelaterede ydelser betydeligt og de
skattefrie tærskler for personlig indkomst ved forsørgerpligt. Den sociale
beskyttelses effektivitet med hensyn til fattigdomsbekæmpelse er imidlertid
fortsat begrænset, og det er stadig en udfordring at skabe et effektivt socialt
sikkerhedsnet. Generelt risikerer en stor andel af befolkningen fattigdom og
social udstødelse, og denne andel er endnu højere for børn. Familier med
børn, arbejdsløse, handicappede og landbefolkningen risikerer i særligt høj
grad fattigdom og social udstødelse. Letlands udgifter til social beskyttelse
målt som andel af BNP er den laveste i EU. Adgangen til sundhedsydelser
begrænses af omkostningerne, herunder høj egenbetaling og almindelig udbredt
sort betaling, hvilket betyder, at en stor del af befolkningen ikke får opfyldt
deres behov for disse ydelser. Der er betydelig plads til at forbedre systemets
effektivitet, sikre omkostningseffektiv finansiering og fremme
sygdomsforebyggende aktiviteter.
(13)
Letland har gjort visse fremskridt med hensyn til
at åbne sit elektricitetsmarked for konkurrence, og denne åbning udvides til
husholdningssektoren i begyndelsen af 2015. Letland tilsluttede sig det
regionale skandinavisk-baltiske Nord Pool Spot-marked for elektricitet i juni
2013. Der er yderligere behov for at styrke sammenkoblingen med EU's
energimarked, eftersom Letland for øjeblikket er afhængig af import, og den
grænseoverskridende forbindelse til Estland oftest er overbelastet. Udviklingen
af infrastrukturen er derfor afgørende, og Letland står over for betydelige
udfordringer med hensyn til at lukke huller i deri. Der er gjort visse fremskridt i naturgassektoren, idet parlamentet har
godkendt ændringer af energilovgivningen, som betyder en gradvis åbning af
gasmarkedet fra april 2014; en fuldstændig markedsåbning er imidlertid blevet
udsat til 2017. Letland har iværksat en balanceret blanding af foranstaltninger
med henblik på energibesparelser i økonomiens væsentligste sektorer, og i de
kommende år vil mere end 70 % af energibesparelserne komme fra
bygningssektoren. Der er imidlertid fortsat behov for at forbedre
effektiviteten inden for transport, bygninger og varmesystemer.
(14)
Letland har gjort en betydelig indsats for at
forbedre kapaciteten i retssystemet med henblik på at mindske efterslæbet og
længden af sager. Det juridiske efterslæb udgør imidlertid fortsat en trussel
for erhvervslivet, og der er behov for at gennemføre reformer, som forbedrer
retssystemets effektivitet og kvalitet, bl.a. med hensyn til insolvens, mægling
og voldgift. Letland har foreslået ambitiøse reformer af den offentlige
forvaltning; men gennemførelsen af dem er langsom og gælder ikke
lokalforvaltningerne, og reformen af de statsejede virksomheder er blevet meget
forsinket. Der er behov for ændringer af
konkurrencelovgivningen for at sikre konkurrencerådet større institutionel og
finansiel uafhængighed, så det kan gribe effektivt ind, når offentlige og
private organer begrænser den frie konkurrence.
(15)
Som led i det europæiske semester har Kommissionen
gennemført en omfattende analyse af Letlands økonomiske politik. Den har
vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram. Kommissionen har
ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik i Letland, men også til, i hvor høj grad de er i
overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at
styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-plan gives input
til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger som
led i det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-5 nedenfor.
(16)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
Letlands stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse[6]
afspejles især i henstilling 1 nedenfor,
(17)
Inden for rammerne af det europæiske semester har
Kommissionen også foretaget en analyse af den økonomiske politik i euroområdet
som helhed. På dette grundlag har Rådet udstedt specifikke henstillinger rettet
til medlemsstater, der har euroen som valuta. Letland bør også sikre fuld og
rettidig gennemførelse af disse henstillinger,
HENSTILLER, at Letland i perioden
2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på at:
1.           Bevare
en sund finanspolitisk stilling i 2014 og styrke budgetstrategien fra og med
2015 og derigennem sikre, at afvigelsen fra den mellemfristede målsætning
fortsat begrænses til effekten af den systemiske pensionsreform. Fortsætte
bestræbelser på yderligere at reducere skattebyrden for lavtlønnede inden for
rammerne af et skifte til mere vækstvenlige ejendoms- og miljøskatter og ved at
forbedre overholdelsen af skattereglerne og skatteinddrivelsen.
2.           Øge indsatsen for at
gennemføre reformen af de højere uddannelser, især ved at oprette et uafhængigt
akkrediteringsorgan og en finansieringsmodel, der belønner kvalitet. Sørge for
karrierevejledning på alle uddannelsesniveauer, forbedre kvaliteten
erhvervsuddannelserne, herunder ved at styrke praktikordningerne, og forbedre
unges beskæftigelsesegnethed, bl.a. gennem opsøgende foranstaltninger over for
unge, der ikke er registreret hos arbejdsformidlingen og hverken er i arbejde
eller under uddannelse. Tage skridt til at skabe et mere integreret og
omfattende forskningssystem, herunder ved at koncentrere finansieringen om
internationalt konkurrencedygtige forskningsinstitutioner.
3.           Reformere den sociale bistand
og dens finansiering yderligere med henblik på at sikre bedre dækning,
tilstrækkelige ydelser, styrket aktivering og målrettede sociale tjenester.
Udvide dækningen af de aktive arbejdsmarkedspolitikker. Forbedre
omkostningseffektiviteten, kvaliteten og tilgængeligheden i sundhedssystemet.
4.           Fremskynde udviklingen af
gas- og elektricitetssammenkoblinger til nabomedlemsstater for at opnå en
spredning af energikilderne og fremme konkurrencen via forbedret integration af
de baltiske energimarkeder. Fortsætte bestræbelserne på at øge energieffektiviteten
yderligere inden for transport, bygninger og varmesystemer.
5.           Gennemføre
reformer af retssystemet, herunder de igangværende reformer af rammerne for
insolvens, voldgift og mægling, for at sikre mere erhvervs- og forbrugervenlige
retlige rammer. Styrke indsatsen for at reformere den offentlige forvaltning,
bl.a. ved at gennemføre reformer af styringen af statsejede virksomheder og øge
konkurrencerådets institutionelle og finansielle uafhængighed.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 415 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


title: Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Ungarns nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2014_x000b_

text:
				|

		52014DC0418

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Ungarns nationale reformprogram for 2014_x000b__x000b_og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2014_x000b_ /* COM/2014/0418 final - 2014/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Ungarns nationale reformprogram for 2014
og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk.
2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske
og Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020,
baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som fokuserer på
nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas
potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den
13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21.
oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes
beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de "integrerede
retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede
retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og
beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog stats- og
regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende
ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under
anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De
traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og
forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og
gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling om
Ungarns nationale reformprogram for 2013 og afgav sin udtalelse om Ungarns konvergensprogram
for 2013-2016.
(5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den
årlige vækstundersøgelse[5],
som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de
økonomiske politikker 2014. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af
forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[6], hvori Ungarn blev
udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en
dybdegående undersøgelse.
(6)
Den 20. december 2013 tilsluttede Det Europæiske
Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet,
finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede
behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk
konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og
konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen
og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 5. marts 2014 offentliggjorde Kommissionen
resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for Ungarn[7] i henhold til artikel 5
i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer på grundlag af sin
analyse, at Ungarn stadig har makroøkonomiske ubalancer, som kræver overvågning
og en beslutsom politisk indsats. Især bør den igangværende justering af den
stærkt negative internationale nettoposition og den store offentlige og private
gæld i en situation med en skrøbelig finansiel sektor og faldende eksport
fortsat følges meget nøje for at mindske de store risici for negative
virkninger for økonomiens måde at fungere på.
(8)
Den 30. april 2014 forelagde Ungarn sit nationale
reformprogram for 2014 og sit konvergensprogram for 2014. For at tage hensyn
til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet
sammen.
(9)
Målet for den budgetstrategi, der er skitseret i
konvergensprogrammet for 2014, er at nedbringe underskuddet fra 2,9 % af
BNP i 2014 til 1,9 % af BNP ved afslutningen af programperioden. Dette
skal nås med en konsolidering, hvor langt den største indsats ligger sidst i
perioden, mens underskudsmålene er blevet opjusteret betydeligt i forhold til
det tidligere program. Programmet bekræfter den mellemfristede målsætning om et
underskud på 1,7 %, hvilket afspejler stabilitets- og vækstpagtens mål. På
grundlag af den genberegnede strukturelle saldo forventes den mellemfristede
målsætning imidlertid ikke opfyldt ved programperiodens slutning. Ifølge
programmet forringes den (genberegnede) strukturelle saldo med 1,5 procentpoint
i 2014, hvilket indebærer en væsentlig afvigelse fra den mellemfristede målsætning;
derefter forventes en stabilisering i 2015, således at der bliver et underskud
på 0,5 % af BNP i forhold til den krævede forbedring i retning af den
mellemfristede målsætning. Udgiftsbenchmarket viser en væsentlig afvigelse i
både 2014 og 2015. Ifølge programmet forringes den (genberegnede) strukturelle
saldo yderligere i både 2016 og 2017. Samlet forventes der fra og med 2014 en
betydelig afvigelse fra tilpasningskursen i retning af den mellemfristede
målsætning. Der forventes et gradvis men vedvarende fald i den offentlige gæld
fra 79 % af BNP i 2013 til omkring 75 % af BNP i 2017. Det makroøkonomiske
scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i
programmet, er stort set realistisk for 2014-2016, idet BNP forventes at vokse
med henholdsvis 2,3 % og 2,5 % i år og næste år, set i forhold til 2,3 %
og 2,1 % ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2014. Hvad angår 2017,
er programmet dog for optimistisk. Risiciene for budgetmålene er stort set
afbalancerede i 2014, men der er voksende risiko for, at underskuddet derefter
bliver større end tilsigtet. Der er navnlig risici forbundet med den
omstændighed, at den planlagte nedbringelse af udgiftskvoten forventes opnået
gennem en nominel fastfrysning over hele linjen eller ved at holde stigningerne
nede under inflationsraten for de fleste diskretionære udgiftsposter. Ifølge
Kommissionens prognose fra foråret 2014 forventes det offentlige underskud i
2014 og 2015 at svare til programmets mål. Med et forventet strukturelt
underskud på 2,2 % af BNP i 2014 og 2,3 % i 2015 bekræfter
Kommissionens prognose, at der fra 2014 er risiko for en alvorlig afvigelse fra
den mellemfristede målsætning. Desuden tyder Kommissionens prognose på, at
gældsreduktionsmålet ikke vil blive opfyldt i 2014 og 2015. Baseret på
vurderingen af konvergensprogrammet for 2013 i henhold til Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at der er behov for en yderligere
strukturel konsolidering i betragtning af risikoen for en væsentlig afvigelse
fra den mellemfristede målsætning og for, at gældskriteriet ikke vil blive
opfyldt fra 2014.
(10)
Den mellemfristede budgetramme er blevet styrket
ved, at tidshorisonten for planlægningen er udvidet ud over det aktuelle
budgetår. Dens effektivitet og bindende karakter er dog endnu ikke sikret. Der
er indført nye numeriske finanspolitiske regler, men der er endnu ikke rettet
op på grundlæggende svagheder, der navnlig skyldes en manglende systematisk
efterfølgende overvågning, og, at der hverken er fastsat maksimalt tilladelige
afvigelsesniveauer eller solide korrektionsmekanismer. Finansrådets begrænsede
liste over obligatoriske opgaver og dets analysekapacitet er stadig ikke i
overensstemmelse med dets vetoret i budgetspørgsmål. Hvis den mellemfristede
budgetramme styrkes yderligere, og finansrådets mandat udvides, vil det kunne
bidrage til at gøre de overordnede finanspolitiske rammer mere troværdige,
transparente og effektive.
(11)
Trods centralbankens subsidierede
vækstfinansieringsordning for små og mellemstore virksomheder er der endnu ikke
holdbart genetableret normale låneforhold i økonomien. Regelbyrden for den
finansielle sektor er vokset yderligere og begrænser dermed mulighederne for
kapitalakkumulation. Foranstaltninger som forøgelse af afgiften på finansielle
transaktioner har medvirket til øget brug af kontanter i økonomien. Udlånsporteføljen
til husholdninger er forringet yderligere, og den høje andel af misligholdte
lån udgør i øjeblikket en af de største udfordringer for den finansielle
sektor. Porteføljesanering hæmmes af manglende effektivitet i
afviklingsprocedurerne. Der er ikke truffet nye foranstaltninger af betydning
for at fjerne dårlige aktiver fra bankernes statusser. Kombinationen af en tung
regelbyrde og en høj andel af misligholdte lån har medført pres på de
tilrådighedværende kreditter. Regeringen har gentagne gange varslet nye
lempelsesordninger til støtte for låntagere af lån i udenlandsk valuta; i de
fleste tilfælde har disse foranstaltninger dog ikke været målrettet mod de
nødlidende låntagere, men har haft en negativ virkning på husholdningernes
betalingskultur på grund af forventninger om yderligere hjælp fra regeringen.
Den finansielle regulering og det finansielle tilsyn er blevet styrket, ved at
finanstilsynet er blevet integreret i centralbankstrukturen, og ved at
centralbanken har fået ansvar for makroprudentielt tilsyn. Der er indledt
forberedelser på at etablere en bankafviklingsordning.
(12)
Skattereglerne er ikke blevet ændret så hyppigt som
i det foregående år, men på den anden side er det ikke gået væsentligt fremad
med at gøre selskabsbeskatningen mere afbalanceret. Nogle af de eksisterende
sektorspecifikke skatter er endda blevet sat op. Anvendelsen af forskellige
skattesatser i de forskellige sektorer er en hindring for en effektiv ressourcefordeling
og har således en negativ indflydelse på væksten. For at gøre beskatningen mere
beskæftigelsesvenlig har Ungarn udvidet muligheden for fradrag i den personlige
indkomstskat for familier, der kan være en hjælp for lavtlønnede. Skattekilen for lavtlønnede enlige er en af de højeste i Unionen. Kriterierne for at komme i betragtning i henhold til
jobbeskyttelsesloven er forblevet grundlæggende uændrede, selv om en stor andel
af de lavtlønnede stadig ikke kan nyde godt af denne foranstaltning. Det er vigtigt
at evaluere ordningens virkninger og omkostningseffektivitet og at tilpasse
den, hvor det er nødvendigt, for at øge dens muligheder for at bringe folk i
beskæftigelse. Der er gjort visse fremskridt med at flytte beskatningen væk fra
arbejde og over til miljøafgifter, men der er behov for yderligere tiltag.
Efter gentagne forsinkelser er der gradvist ved at blive etableret
onlineforbindelse fra kasseapparater til skattemyndighederne. Ungarn lider dog
stadig under en høj gad af manglende overholdelse af skattereglerne, og
omfanget af sort arbejde og momssvig er uændret. Kontrolforanstaltningerne bør
skærpes, og navnlig bør bekæmpelsen af momssvig gøres mere effektiv.
(13)
Ungdomsarbejdsløsheden faldt i 2013, mens andelen
af unge, der hverken er under uddannelse, i arbejde eller i lære, steg. Ved at
sørge for en effektiv koordinering mellem den offentlige arbejdsformidlings
lokalkontorer, uddannelsesinstitutionerne og lokale interesseparter vil man
kunne nå ud til flere unge. Der er taget fat på kapacitetsopbygningen i den
offentlige arbejdsformidling, herunder tilrettelæggelsen af et
kundeprofileringssystem, men de aktive arbejdsmarkedspolitikker til det åbne
arbejdsmarked bør evalueres og deres effektivitet og virkningsfuldhed vurderes,
og om nødvendigt må de justeres for at forbedre adgangen til arbejdsmarkedet
for visse dårligt stillede befolkningsgrupper. Aktiveringselementet i
forskellige arbejdsmarkedstiltag og sociale foranstaltninger (offentlig
beskæftigelsesordning, arbejdsløshedsunderstøttelse og sociale ydelser) skal
styrkes. Den offentlige beskæftigelsesordning sluger hovedparten af de
budgetmidler, der er afsat til beskæftigelsesforanstaltninger, men i 2013 var
mindre end 10 % af deltagerne i stand til at vende tilbage til det åbne
arbejdsmarked efter afsluttet deltagelse i ordningen. Dette rejser spørgsmål
om, om ordningen bør tilpasses, f.eks. ved at den kædes tættere sammen med
aktivering, faglig uddannelse og støtte til jobsøgning, så den kan få en mere
varig effekt. Der er taget skridt til at tilskynde kvinder til at deltage i
arbejdsmarkedet, i form af øget fleksibilitet i ordningen for betalt
forældreorlov og børnepasningsfaciliteter, men der skal mere til, da
beskæftigelsen blandt kvinder fortsat ligger under 60 %.
Støtteberettigelsesperioden for arbejdsløse er kortere end den tid, det i
gennemsnit tager de jobsøgende at finde arbejde. Antallet af personer, der er
truet af fattigdom eller social udstødelse i Ungarn, er støt stigende og udgør
i dag tæt ved en tredjedel af hele befolkningen. Fattigdom berører fortsat i
uforholdsmæssigt stort omfang ugunstigt stillede befolkningsgrupper, især børn
og romaer. Selv om der er indført en national strategi for social inklusion,
fremmer de politiske foranstaltninger på de fleste områder ikke systematisk målene
for denne strategi. Der er behov for integrerede og
strømlinede politiske foranstaltninger for at effektivt at nedbringe
fattigdommen.
(14)
Erhvervsvilkårene i Ungarn er
kendetegnet ved hyppige ændringer i lovrammerne og begrænset konkurrence i et
stigende antal sektorer. Der er indført nye hindringer i servicesektoren, og de
eksisterende er ikke ryddet af vejen (f.eks. for apoteker affaldsforvaltning,
mobilbetaling, detailsalg af tobak og lærebøger). De samlede investeringer er
faldet særlig kraftigt i disse sektorer, hvor der er pålagt sektorspecifikke
tillægsskatter i de senere år. Mellem 2010 og 2013 faldt de nominelle
investeringer med 44 % i energisektoren, 28 % i finanssektoren og
18 % i kommunikationssektoren, mens de for alle sektorer samlet steg med
3,4 %. Der er gjort visse fremskridt med at forbedre konkurrencen i
forbindelse med offentlige indkøb, men der er behov for en yderligere indsats.
For eksempel kunne udvidet brug af elektroniske offentlige indkøb give
betydelige besparelser, øget transparens og øget konkurrence. Der er taget
skridt til at gennemføre strategier for integritet og fremme en højere grad af
åbenhed i den offentlige forvaltning, men det er nødvendigt med yderligere
tiltag for at bekæmpe korruptionen effektivt.
(15)
Andelen af unge, der forlader skolen tidligt, er
stigende, og vedtagelsen af en strategi til bekæmpelse af skolefrafald er
blevet forsinket gentagne gange. Der skal gøres en yderligere indsats for at
udstyre eleverne med grundlæggende færdigheder, kompetencer og kvalifikationer,
der er relevante for arbejdsmarkedet. Det er stadig et problem for dårligt
stillede børn, især romaer, at få lige adgang til almen uddannelse af høj
kvalitet. Der er vedtaget en ny lov om erhvervsuddannelse,
der bl.a. indfører en ny "tostrenget model", der
skal lette overgangen fra uddannelse til arbejdsmarkedet, som stadig volder
problemer; virkningerne af denne lov skal overvåges nøje.
(16)
Ungarn er fortsat med at gennemføre nedsættelser af
slutbrugerpriserne på elektricitet og gas i 2013 og 2014. Kombineret med den
ekstra skattebyrde for energiselskaberne har disse prisnedsættelser haft en
negativ indflydelse på selskabernes mulighed for at få dækket omkostninger,
energiinvesteringer og vedligeholdelse af nettene. I øjeblikket er
husholdningernes energiintensitet blandt de højeste i Unionen, og navnlig i
boligsektoren kunne energieffektiviteten med fordel forbedres. Den nationale
myndigheds manglende uafhængighed i fastsættelsen af nettakster og vilkår for
netadgang giver stadig anledning til bekymring. Der er taget visse skridt til
at strømline de offentlige transportvirksomheder, men den finansielle
holdbarhed kunne forbedres yderligere ved at rydde op i driftsomkostningerne og
omlægge takstsystemet.
(17)
Som led i det europæiske semester har Kommissionen
gennemført en omfattende analyse af Ungarns økonomiske politik. Den har
vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram. Den har ikke blot
taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk
politik i Ungarn, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med
EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede
økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-plan gives input
til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger som led i det
europæiske semester er afspejlet i henstilling 1 til 7 nedenfor.
(18)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
Ungarns konvergensprogram, og Rådets udtalelse[8]
afspejles især i henstilling 1 nedenfor,
(19)
På baggrund af resultaterne af Kommissionens
dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale
reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger i henhold til artikel
6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1, 2, 3 og 5 nedenfor,
HENSTILLER, at Ungarn i perioden
2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på at:
1.           Styrke
budgetforanstaltningerne i 2014 i betragtning af, at der ifølge Kommissionens
prognose fra foråret 2014 er ved at opstå en kløft på 0,9 % af BNP i forhold
til kravene i stabilitets- og vækstpagten, navnlig gældsreduktionskriteriet.
Styrke budgetstrategien væsentligt i 2015 og fremover for at nå den
mellemfristede målsætning og overholde gældsreduktionskravene, så den
offentlige gældskvote holdes på en stabil nedadgående kurs. Yderligere styrke
den mellemfristede budgetrammes bindende karakter gennem systematisk
efterfølgende tilsyn med overholdelsen af numeriske finanspolitiske regler samt
brug af korrektionsmekanismer. Skabe øget åbenhed omkring de offentlige
finanser, bl.a. ved at udvide finansrådets mandat og kræve, at der udarbejdes
regelmæssige makroøkonomiske prognoser og vurderinger af de budgetmæssige
konsekvenser af større politiske forslag.
2.           Bidrage til at genetablere
normale lånemuligheder i økonomien, bl.a. ved at forbedre udformningen af
skatterne og lette skattebyrden for de finansielle institutioner. Justere
afgiften på finansielle transaktioner for at undgå, at opsparinger dirigeres
væk fra banksektoren, og øge incitamenterne til at benytte elektronisk
betaling. Undersøge og fjerne hindringer for porteføljesanering, bl.a. ved at
stramme reglerne for finansiering af omstrukturerede lån, fjerne hindringerne
for tvangssikring af aktiver, der er stillet som sikkerhed, samt sørge for, at
insolvenssager behandles hurtigere og mere effektivt. I denne forbindelse nøje
konsultere interesseparterne om nye politiske initiativer og sikre, at disse er
klart målrettede, og at de ikke medfører øget moralsk hasard blandt låntagere.
Yderligere styrke den finansielle regulering og det finansielle tilsyn.
3.           Sikre en stabil, mere
afbalanceret og strømlinet selskabsbeskatning, bl.a. ved gradvist at afvikle
forvridende sektorspecifikke skatter. Reducere skattekilen for lavtlønnede,
bl.a. ved at udnytte miljøafgifter mere effektivt. Optrappe indsatsen for at
forbedre overholdelsen af skattereglerne – særlig for at bekæmpe momssvig – og
nedbringe de samlede omkostninger herved.
4.           Fremme målrettede aktive
arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger, bl.a. ved at fremskynde indførelsen
af kundeprofileringssystemet i den offentlige arbejdsformidling. Etablere det
planlagte mentornetværk for unge og koordinere det med
uddannelsesinstitutionerne og interesseparter på lokalt plan for at nå ud til
flest muligt. Gennemgå den offentlige beskæftigelsesordning og vurdere, hvor
effektivt den hjælper folk til at finde arbejde, samt yderligere styrke
ordningens aktiveringselementer. Overveje at forlænge
støtteberettigelsesperioden for arbejdsløse, idet der tages hensyn til, hvor lang
tid det gennemsnitligt tager at finde nyt arbejde, og kæde understøttelsen
sammen med aktiveringsforanstaltninger. Forbedre de sociale ydelsers dækning og
tilstrækkelighed, samtidig med at ydelserne kædes sammen med aktivering.
Gennemføre strømlinede og integrerede politiske foranstaltninger for at mindske
fattigdommen væsentligt, især blandt børn og romaer.
5.           Skabe mere stabile lovrammer
og fremme markedskonkurrence, bl.a. ved at fjerne barriererne i
servicesektoren. Tage mere ambitiøse skridt til at skabe øget konkurrence og
åbenhed i forbindelse med offentlige indkøb, herunder indførelsen af
elektroniske offentlige indkøb, og yderligere reducere korruption og den
samlede administrative byrde.
6.           Gennemføre en national
strategi for bekæmpelse af skolefrafald med særligt fokus på dem, der forlader
erhvervsuddannelser og lærepladser i utide. Systematisk mindske adskillelsen i
uddannelsessystemet og fremme en almindelig, inklusiv uddannelse for dårligt
stillede befolkningsgrupper, især romaer. Støtte overgangen mellem forskellige
faser i uddannelsen og til arbejdsmarkedet og nøje overvåge gennemførelsen af
reformen af erhvervsuddannelserne. Gennemføre en reform af de videregående
uddannelser, som kan øge mulighederne for at gennemføre sådanne uddannelser, især
blandt dårligt stillede studerende.
7.           Undersøge, hvordan
reguleringen af energipriserne påvirker incitamenterne til investering og
konkurrencen på elektricitets- og gasmarkederne. Tage yderligere skridt til at
sikre den nationale myndigheds uafhængighed i fastsættelsen af energinettakster
og vilkår for netadgang. Træffe foranstaltninger for at øge
energieffektiviteten, især i boligsektoren. Yderligere forbedre
transportsystemets finansielle holdbarhed, bl.a. ved at reducere
driftsomkostningerne og tage de statsejede transportvirksomheders takstsystemer
op til revision.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 418 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               COM(2014) 85 final.
[8]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr.
1466/97.


Avis juridique important

|

52004SC0817

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Ungarns opdaterede konvergensprogram, 2004-2008  /* SEK/2004/0817 endelig udg. */

Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Ungarns opdaterede konvergensprogram, 2004-2008(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [1] fastsætter, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. medlemsstater, der ikke har indført den fælles valuta, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen med henblik på en periodisk multilateral overvågning efter traktatens artikel 99.[1]   EFT L 209 af 2.8.1997. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htmI overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet undersøge hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det ved traktatens artikel 114 nedsatte udvalg (Det Økonomiske og Finansielle Udvalg). På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive en udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne forelægge årlige opdaterede konvergensprogrammer, der også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.De ti lande, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, er omfattet af en dispensation og deltager derfor endnu ikke i den fælles valuta. De har forpligtet sig til at forelægge deres konvergensprogrammer senest den 15. maj 2004 og en første opdatering ved udgangen af 2004.Ungarns konvergensprogram for perioden 2004-2008 blev forelagt den 14. maj 2004. Kommissionen har foretaget en teknisk vurdering af dette program under hensyntagen til resultaterne af prognoserne fra foråret 2004 og adfærdskodeksen [2] samt de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om en bedre samordning af finanspolitikken [3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:[2]  Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, der blev godkendt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.[3]  KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.Den 14. maj 2004 forelagde Ungarn sit første konvergensprogram, som blev vedtaget af regeringen den 13. maj og dækker perioden fra 2004 til 2008. Det opfylder i det store og hele adfærdskodeksen om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form Programmet omtaler den planlagte indførelse af euroen i 2010 (eventuelt i 2009, hvis de økonomiske forhold viser sig at blive mere gunstige end forventet). Således ventes konvergenskriterierne at blive opfyldt senest i 2008 (eller alternativt senest i 2007).Underskuddet på statsfinanserne faldt fra 9,3 % af BNP i 2002 til 5,9 % af BNP i 2003, men det ligger stadig et godt stykke over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Den 12. maj 2004 indledte Kommissionen en procedure i forbindelse med et uforholdsmæssigt stort underskud over for Ungarn med vedtagelsen af en rapport i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 3. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav sin udtalelse om rapporten den 25. maj. Den 5. juli 2004 ventes Rådet på grundlag af to henstillinger fra Kommissionen at beslutte, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn, og at rette henstillinger til Ungarn med henblik på at bringe denne situation til ophør.Konvergensprogrammet indeholder to forskellige scenarier for de makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger: et "grundscenarie" og et "mere optimistisk" scenarie. Budgetfremskrivningerne er baseret på grundscenariet. Det forventer en BNP-vækst i faste priser på omkring 3½-4 % i 2004 og 2005 efterfulgt af en forøgelse af vækstraten med omkring ½ procentpoint hvert år frem til 2008. Fremgangen i den økonomiske aktivitet ventes at blive drevet af en kraftig vækst i eksporten og de faste investeringer til opvejning af en lavere vækst i det private forbrug som følge af en betydelig opbremsning i de hidtidige kraftige reallønsstigninger. Dette vil også ses afspejlet i et gradvist, om end moderat fald i underskuddet på betalingsbalancens løbende poster. Det kort skitserede "mere optimistiske" scenarie viser højere vækstrater baseret på en højere eksport. Tager man udgangspunkt i Kommissionens prognose fra foråret 2004 bekræftes det, at "grundscenariet" bør betragtes som referencescenariet og afspejlende de mest plausible vækstantagelser. Mens dette ud fra de aktuelt disponible oplysninger forekommer rimeligt på kort sigt, synes endog dette scenarie at være noget optimistisk hvad det mellemlange sigt angår. I takt med den robuste vækst og de beskæftigelsesfremmende foranstaltninger ventes ledigheden at falde yderligere til omkring 5½ % i 2008, og erhvervsfrekvensen ventes at stige til op til 64 % i 2008 (fra noget under henholdsvis 6 % og 60 % i 2003).Konvergensprogrammet tager udgangspunkt i, at inflationen igen vil falde efter at toppe med en årlig gennemsnitlig inflation på 6½ % i 2004, og venter, at inflationen vil ligge på omkring 3 % i 2008. Mens det kraftige fald i inflationen i 2005 vil være resultatet af aftagende prisstigninger som følge af indirekte skatter, vil inflationsfaldet blive understøttet gennem hele perioden af en moderat reallønsfremgang (navnlig i den offentlige sektor) og en stram finanspolitik. Disse fremskrivninger falder stort set i tråd med Kommissionens antagelser. Konvergensprogrammet giver ingen indikationer om planlagte ændringer i det monetære system eller valutakursordningen i den observerede periode (bestående af inflationsmålrettede rammer kombineret med et udsvingsbånd på +/- 15 % omkring centralkursen). I modsætning til hvad der fremgik af det økonomiske førtiltrædelsesprogram fra 2003, har konvergensprogrammet ikke som erklæret mål at opnå ERM II-medlemskab umiddelbart efter tiltrædelsen af EU. Det erkender snarere, at deltagelse i ERM II skal understøttes af en troværdig og holdbar finanspolitisk tilpasning.Den mellemfristede budgetstrategi afviger betydeligt fra strategien i det økonomiske førtiltrædelsesprogram fra 2003. Mens sidstnævnte sigtede mod et underskud på under 3 % af BNP i 2005, er opfyldelsen af dette mål udskudt til 2008 i konvergensprogrammet. Den i programmet planlagte konsolidering indledes med et fald i underskuddet fra 5,9 % af BNP i 2003 til 4,6 % af BNP i 2004 efterfulgt af årlige tilpasninger med omkring ½ procentpoint (4,1 % af BNP i 2005, 3,6 % af BNP i 2006, 3,1 % af BNP i 2007 og 2,7 % af BNP i 2008). Konsolideringsstrategien er udgiftsbaseret og understøttes af strukturreformer, især inden for den offentlige forvaltning, uddannelsessystemet og sundhedssystemet. Hverken virkningen af disse reformer eller forløbet af gennemførelsen af dem er dog bekendt med den fornødne nøjagtighed. Det forventede fald i den samlede udgiftskvote med over fire procentpoint i perioden fra 2003 til 2008 [4] vil give mulighed for en stigning i de offentlige investeringers andel af BNP med støtte fra EU-finansiering. Samtidig forventes den finanspolitiske konsolidering at blive ledsaget af en formindskelse af den offentlige sektors vægt i økonomien. Dette vil ses afspejlet i et fald i det samlede skattetryk fra 39 % i 2004 til 37 % i 2008.[4]  Ved denne udvikling ses bort fra udgiftsvirkningerne af EU-overførsler (som ventes at stige fra omkring 0,5 % af BNP i 2004 til 2,5 % af BNP i 2008).En konsolidering på omkring ½ procentpoint af BNP årligt fra 2005 og fremefter kan forekomme forholdsvis beskeden, især på baggrund af de robuste vækstforventninger igennem hele perioden, de forholdsvis høje underskuds- og gældskvoter og det forventede fald i rentebyrden. Dette skal dog ses i lyset af mindst tre kompenserende betragtninger. For det første er det vigtigt for Ungarn at genopbygge en troværdig finanspolitik ved at opstille mål, som ligger inden for rækkevidde, og derefter opfylde dem. For det andet forøger de strukturreformer, der understøtter strategien, holdbarheden i budgetkonsolideringen, når de én gang er konkretiseret og gennemført, og forbedrer statsfinansernes kvalitet. For det tredje lægger udgifterne til pensionsreformen (som ventes at stige fra 0,7 % af BNP i 2003 til 0,9 % af BNP i 2008) en byrde på statsbudgettet.Alligevel giver det forhold, at underskuddet efter planen først vil blive reduceret til under 3 % af BNP i 2008, og endda kun med en lille margen, anledning til bekymring. Enhver ugunstig makroøkonomisk eller budgetmæssig udvikling vil bringe opfyldelsen af dette mål i fare med en potentielt alvorlig indvirkning på regeringens samlede tilpasningsstrategi. Budgetstillingen i programmet er derfor muligvis ikke tilstrækkelig til at bringe underskuddet ned under referenceværdien på 3 % af BNP inden programmets udløb, og enhver mulighed for at fremskynde den finanspolitiske justering bør udnyttes. I denne sammenhæng er både erfaringen med udgiftsoverskridelser inden for de seneste to år og mangelen på klare indikationer om de ambitiøse udgiftsreducerende foranstaltninger for perioden 2005-2008 bekymrende tegn. Derudover står og falder hele tilpasningsstrategien helt og holdent med, at den planlagte ambitiøse tilpasning i 2004 gennemføres med succes. Hvis budgetmålet ikke opfyldes i år, vil hele strategien blive bragt i fare. Eftersom uventede udgifter som dem, der har forekommet i de senere år, ikke kan udelukkes, er det vigtigt, at regeringen står fast på de intentioner, der bebudes i konvergensprogrammet, og om nødvendigt i tide vedtager supplerende korrigerende foranstaltninger med henblik på at sikre, at underskudsmålet for 2004 opfyldes.Samlet set synes konsolideringsstrategien i konvergensprogrammet at højne statsfinansernes kvalitet. Det er almindeligt anerkendt, at en budgetkonsolidering er mere holdbar, hvis den bygger på udgiftsreduktioner, navnlig hvis den understøttes af strukturreformer. Det synes også på sin plads at lette det høje skattetryk, især på arbejdskraften. Hvis en god cirkel skal sættes i gang, er det dog afgørende, at udgiftsmålene opfyldes. Det forekommer derfor tilrådeligt at skride forsigtigt frem med skattelettelser og lade dem være betinget af, at de planlagte reformer gennemføres, og at udgiftsmålene opfyldes. Endelig er det sandsynligt, hvis den økonomiske vækst skulle blive lavere end forventet i programmet, at der vil blive behov for supplerende foranstaltninger for at holde konsolideringen på rette spor.Efter at toppe med næsten 60 % af BNP i 2004 ventes gældskvoten ifølge programmet at falde i takt med den planlagte budgettilpasning, men også som et positivt resultat af en faldende rentebyrde og negative stock-flow-tilpasninger. Under forudsætning af at konsolideringen forløber planmæssigt, og ud fra den antagelse, at der ikke indtræffer nogen væsentlig svækkelse af valutakursen, og at rentebyrden lettes som forventet i programmet, forekommer dette plausibelt. Behovet for, at konsolideringen forløber planmæssigt, understreges af nødvendigheden af at sikre, at den offentlige sektors lånebehov fortsat opfyldes problemfrit, og at gældsbetjeningsomkostningerne holdes i ave.Ikke mindst i betragtning af det forholdsvis høje gældsniveau står Ungarn over for en vis risiko for budgetuligevægte i forbindelse med at indfri de forventede omkostninger ved en aldrende befolkning. Selv om pensionsreformen, der går tilbage til 1998 og indførte et progressivt tredelt pensionssystem - omfattende parametriske ændringer i pay-as-you-go-søjlen, f.eks. forhøjelse af pensionsalderen, pensionsindeksering - i betydelig grad har mindsket risikoen for langsigtede budgetuligevægte, har den dog ikke elimineret den fuldstændig. Sikringen af et tilstrækkelig stort overskud på den primære saldo på mellemlang sigt samt gennemførelsen af foranstaltninger for yderligere at lægge en bremse på de aldersrelaterede udgifter, specielt sundhedsudgifterne, er af afgørende betydning for at tilvejebringe holdbare offentlige finanser.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger>TABELPOSITION>På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling til Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Ungarns konvergensprogram, 2004-2008RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [5], særlig artikel 9, stk. 3,[5]  EFT L 209 af 2.8.1997. De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htmunder henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [5. juli] 2004 gennemgik Rådet Ungarns konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2008. Programmet er i det store og hele i overensstemmelse med datakravene i den reviderede adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form.Den budgetstrategi, der ligger til grund for programmet, tager sigte på at bringe det offentlige underskud ned under 3 % af BNP senest i 2008, samtidig med at den offentlige sektors vægt i økonomien reduceres. Med henblik herpå indledes den i programmet planlagte konsolidering med et fald i underskuddet på statsfinanserne fra 5,9 % af BNP i 2003 til 4,6 % af BNP i 2004 efterfulgt af årlige tilpasninger på omkring ½ procentpoint af BNP (4,1 % af BNP i 2005, 3,6 % af BNP i 2006, 3,1 % af BNP i 2007 og 2,7 % af BNP i 2008). Konsolideringen er udgiftsbaseret og understøttes af strukturreformer, især inden for den offentlige forvaltning, uddannelsessystemet og sundhedssystemet. Reformerne mangler dog stadig at blive konkretiseret og gennemført. Faldet i den samlede udgiftskvote vil give mulighed for at øge de offentlige investeringers andel af BNP med støtte fra EU-finansiering. Samtidig forventes et fald i det samlede skattetryk fra 39 % af BNP til 37 % af BNP.Konvergensprogrammet indeholder to forskellige scenarier for de makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger: et "grundscenarie" og et "mere optimistisk" scenarie. "Grundscenariet" bør betragtes som referencescenariet for vurdering af budgetfremskrivningerne, idet det afspejler de mest plausible vækstantagelser med en BNP-vækst i faste priser på omkring 3½-4 % i 2004 og 2005 efterfulgt af en forholdsvis optimistisk forøgelse af vækstraten med omkring ½ procentpoint hvert år frem til 2008. Forventningen om et hurtigt fald i inflationen efter 2004, hvor stigninger i de indirekte skatter aftager, forekommer i det store og hele realistisk, forudsat at reallønsstigningerne bremses kraftigt og bringes på linje med produktiviteten.Programmet forventer, at underskuddet på statsfinanserne ikke vil blive bragt ned under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP før i 2008. Den reduktion af underskuddet, der opereres med i programmet, synes at være inden for rækkevidde. Risiciene for budgetresultatet udspringer af muligheden for, at væksten bliver lavere end forventet, af erfaringen med tidligere udgiftsoverskridelser og af manglende oplysninger om de planlagte udgiftsreducerende foranstaltninger i de sidste programår. Det er afgørende for troværdigheden i tilpasningsstrategien, at tilpasningen i det første programår lykkes; sker dette ikke, vil det kunne bringe hele tilpasningskursen i fare. Budgetstillingen i programmet er derfor muligvis ikke tilstrækkelig til at bringe underskuddet ned under referenceværdien på 3 % af BNP ved programperiodens udløb, og alle muligheder for at fremskynde den finanspolitiske tilpasning bør udnyttes. Samtidig afspejler de forventede saldoer i omfattende grad, at der gennemføres et intensivt offentligt investeringsprogram, som øger de offentlige investeringers andel af BNP fra 4,0 % i 2004 til 5,5 % i 2008.Efter at toppe med næsten 60 % af BNP i 2004 ventes gældskvoten ifølge programmet at falde til 54 % af BNP i 2008. Dette ville være på linje med den forventede budgettilpasning, men ville også være det positive resultat af en faldende rentebyrde og negative stock-flow-tilpasninger. Selv om dette forekommer plausibelt, vil den positive udvikling kunne blive bragt i fare ved, at rentesatserne nedsættes langsommere end forventet.Ungarn står over for en vis risiko for budgetuligevægte i forbindelse med at indfri de forventede omkostninger til en aldrende befolkning. Selv om pensionsreformen, der går tilbage til 1998 og indførte et progressivt tredelt pensionssystem - omfattende parametriske ændringer i pay-as-you-go-søjlen, f.eks. forhøjelse af pensionsalderen, pensionsindeksering - har mindsket risikoen for langsigtede budgetuligevægte, har den dog ikke elimineret den fuldstændig. Sikringen af et tilstrækkelig stort overskud på den primære saldo på mellemlang sigt samt gennemførelsen af foranstaltninger for yderligere at lægge en bremse på de aldersrelaterede udgifter, specielt sundhedsudgifter, er af afgørende betydning for at tilvejebringe holdbare offentlige finanser.Den [5. juli 2004] fastslog Rådet på grundlag af Kommissionens henstillinger, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn, jf. traktatens artikel 104, stk. 6, og rettede henstillinger i henhold til artikel 104, stk. 7, til Ungarn med henblik på at bringe denne situation til ophør, i hvilke Rådet gav økonomisk-politisk rådgivning.Centrale fremskrivninger fra Ungarns konvergensprogram>TABELPOSITION>


title: 65/300/EEC: Commission Recommendation of 26 May 1965 is addressed to the Grand Duchy of Luxembourg on the subject of the agricultural guidance law (Loi d'orientation agricole) (Only the French text is authentic)

text:
Avis juridique important

|

31965H0300

EF-Tidende nr. 105 af 15/06/1965 s. 1810 - 1821

 /* Der findes ingen dansk version af dette dokument, da det ikke er indeholdt i den danske Specialudgave. Kriterierne for at udelade retsakter var foelgende:  - akter, som ikke laengere havde virkning paa tidspunktet for Danmarks indtraeden i Faellesskabet (1. jan. 1973)  - akter, hvis virkning automatisk ophoerte paa indtraedelsestidspunktet (f.eks. visse aftaler mellem Faellesskabet og Det Forenede Kongerige, Irland eller Danmark)  - akter, som kun er bindende for dem, de er rettet til, og som derfor kun er autentiske paa originalsproget  - ikke-bindende akter  - akter, som ikke skoennedes tilstraekkeligt betydningsfulde til at blive medtaget  - visse akter, som tilbagekaldtes under udarbejdelsen af specialudgaven.  oknoda73 */