title: HENSTILLING MED HENBLIK PÅ RÅDETS FORORDNING om indgåelse af en aftale mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Indien om handel med kokosvarer (forelagt Rådet af Kommissionen)

text:
ARCHIVES HISTORIQUES
DE LA COMMISSION
COLLECTION RELIEE DES
DOCUMENTS "COM"
COM (76) 309
Vol. 1976/0094
 ---pagebreak--- Disclaimer
Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983,
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit
règlement.
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic
Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243,
27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1.
Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003
(ABI. L 243 vom 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5
der genannten Verordnung freigegeben.
 ---pagebreak--- KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAEllESSKABER
                                                   KOM(76)309 endelig udg.
                                                   Bruxelles , den 24 . juni 1976
                    !HENSTILLING MED HENBLIK PÅ RÅDETS_ FORORDNING
               om indgåelse af en aftale mellem Det europæiske økono
               miske Fællesskab og republikken Indien om handel med
               koksvarer
                            ( forelagt Rådet af Kommissionen )
     K0M(76 ) 309 endelig udg .
 ---pagebreak---                                    BEGRUNDELSE
1.      Ved "beslutning af lo. februar 1976 har Rådet bemyndiget Kommissionen til
at indlede forhandlinger med Indien med henblik p& indgåelsen af en aftale om
handelen med kokosvarer *
2.      I overensstemmelse med denne beslutning og i samråd med Det særlige arti
kel 113-^udvalg har Kommissionen ført forhandlinger med Indien den 30, og 31 .
marts samt den 6 . april 1976 .
3.      Efter disse forhandlinger blev der udarbejdet et udkast til aftale . Det
omfatter bl.a .
          - en bekræftelse af at opretholde den næsten frie importordning i
            Fællesskabet (i en af medlemsstaterne gælder stadig kvantitative
            begrænsninger ) :
          - en videreførelse af et program for en gradvis suspension af afgiften
             i den fælles toldtarif (FTT) som Fællesskabet gennemfører inden for
            rammerne af sit tilbud om generelle toldpræferencer for den nævnte
            vare ( den afgift , der nu er formindsket med 60$ , formindskes den 1 .
             juli 1976 Q0% og den 1 . januar 1978 100$; det fuldstændige bortfald
            af denne afgift , der allerede er gennemført i Det forenede Kongerige
            og Danmark , opretholdes );
          - forsikringer fra Indien om at forsyningen af de nødvendige råstoffer
            til Fællesskabets kokosvareindustri foregår uden forskelsbehandling;
          - en definition af de opgaver , der påhviler Det blandede Udvalg for sam
            arbejde blandt andet med det formål at undersøge mulighederne for og
            fremsætte forslag til et samarbejde om forskning og udvikling i frem
            stillingen og anvendelsen af de pågældende varer.
Da delegationslederne havde konstateret at dette udkast til en aftale er i over
ensstemmelse med resultaterne af forhandlingerne , undertegnede de denne tekst den
7 . april 1976 .
4.      Kommissionen mener , at det pågældende udkast til en aftale er et accepta
belt resultat for Fællesskabet . Den henstiller til Rådet at indgå aftalen ved at
udstede den forordning , der findes som udkast i bilaget .
l ) En tidligere indgået aftale mellem Fællesskabet og Indien ( jf. EFT nr. L 82
    af 24.3.74) om de samme varer er udløbet den 31. december 1975 .
 ---pagebreak---                 HENSTILLING MED HENBLIK PÅ RÅDETS FORORMINO
            om indgåelse af en aftale mellem Det europæiske økono
            miske Fællesskab og republikken Indien om handelen med
                                kokosvarer
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fælles
skab , særlig artikel 113 ,
under henvisning til henstilling fra Kommissionen , og
ud fra følgende betragtning !
Aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Indien om
handelen med kokosvarer bør indgås –
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING «
                                 Artikel 1
På Fællesskabets vegne indgås den aftale mellem Det europæiske økonomiske Fæl
lesskab og republikken Indien om handelen med kokosvarer , hvis tekst findes i
bilaget «
                                 Artikel 2
Formanden for Rådet underretter den anden kontraherende part om , at de fornødne
procedurer for aftalens ikrafttræden er gennemført for så vidt angår Fællesska
bet .
                                 Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende *
Udfærdiget i Bruxelles , den                               På Rådets vegne
                                                              Formand
 ---pagebreak---                                  AFTALE
mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Indien om handelen
med kokosvarer
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
på den ene side , og
REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN INDIEN
på den anden side ,
SOM ØNSKER at sikre en øget anvendelse af kokosvarer og en regelmæssig udvikling
af handelen med disse varer mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab , i det
følgende benævnt "Fællesskabet ", og Indien ,
SOM HENVISER TIL den fælles hensigtserklæring om udvikling af handelsforbindel-
serne med Ceylon , Indien , Malaysia , Pakistan og Singapore , der er bilagt slut
akten vedrørende traktaten om kongeriget Danmarks , Irlands , kongeriget Norges og
Det forenede Kongerige Storbritanniens og Nordirlands tiltrædelse af Det europæ
iske økonomiske Fællesskab og Det europæiske Atomenergifællesskab ,
SOM HENVISER til aftalen om handelssamarbejde mellem Det europæiske økonomiske
Fællesskab og Indien ,  .
SOM ER SIG bestemmelserne i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshan
del bevidst ,
HAR BESLUTTET at indgå denne aftale i en gensidig samarbejdsånd «
 ---pagebreak---                                Artikel 1
Denne aftale finder anvendelse på de varer fremstillet af kokos med oprindelse i
og indført fra Indien, som er omhandlet i artikel 2 ,
                               Artikel 2
Fællesskabet anvender autonomt og inden for rammerne af sit tilbud om generelle
toldpræferencer på varer fremstillet af kokos med oprindelse i og indført fra
Indien den fælles toldtarifs satser , som ophæves i overensstemmelse med nedenfor
anførte satser og tidsplans
 Pos . i den                                                        Procentvis
 fælles          Varebeskrivelse                                    nedsœttelse
 toldtarif
                                                                1.7.76    1.1.78
 58.02       Andre gulvtæpper (herunder guldløbere og
             måtter ), også konfektionerede ; kelim- og
             sumachtæpper og lignende tæpper , også konfek
             tionerede «
             A. Gulvtæpper !
              eso.I. Tuftede varer samt varer af kokosfibre   [ 80%     [
                                                                        I
                                                                           100%
                                                              i
                               Artikel 3
Fællesskabet underkaster ikke indførsel af varer opregnet på listen i artikel 2
med oprindelse i og indført fra Indien nye kvantitative restriktioner. De kon
traherende parter er enige j., at alle egnede midler bringes i anvendelse for at
få den fulde nytte af importmulighederne under de bestående kvantitative restrik
tioner .
 ---pagebreak---                                   Artikel 4
Republikken Indien og Rsllesskabet udveksler alle formåls-tjenlige informationer
vedrørende de kontraherende parters samhandel med kokosvarer *
                                  Artikel 5
Gennemførelsen af denne aftale må ikke afbryde de normale handelskanaler mel
lem Indien og Fællesskabet for så vidt angår de pågældende varer .
Hvis en af parterne meddeler den anden , at der er opstået unormale vanskelig
heder i forbindelse med benyttelsen af de sædvanlige handelskanaler , skal de kon
traherende parter rådføre sig med hinanden om de foranstaltninger , der er nødven
dige for at afhjælpe denne situation*
                                  Artikel 6
Hed forbehold af regeringen for republikken Indiens politik angående reguleringen
af landets udførsel i overensstemmelse med produktion af og den udenlandske efter
spørgsel efter de ovenfor nævnte varer , samtykker republikken Indien i , at der
træffes de nødvendige foranstaltninger for at sikre , at behovet i Fællesskabets
marked og industri tilfredsstilles uden forskelsbehandling.
                                 Artikel 7
Der nedsættes en fælles samarbejdskomité , som har til cpgavei
- at undersøge alle problemer , der kan opstå i forbindelse med denne aftales
  gennemførelse , herunder at finde passende løsninger på problemer ved gældende
  kvantitative restriktioner *
 ---pagebreak---                                     - 4 -
- at undersøge mulighederne for , og fremsætte foralag OD samarbejde vedrørende «
   • bestående produktionsmetoder )
   • forskning i og udveksling af nye fremgangsmåder til behandling og forarbejd
     ning af kokos og fremstilling af kokosvarer;
   for at øge de endelige anvendelsesmuligheder for kokos ;
- at udbygge kontakterne mellem repræsentanter for kokoshandelen og -industrien
   i Indien og Fællesskabet og lette de fælles projekter og programmer , hvorom
   der er gensidig enighed.
2.      Den fælles samarbejdskomité sammensættes af repræsentanter for republik
ken Indien og for fællesskabet .
3.      Den fælles samarbejdskomité indkaldes p& opfordring af en af de kontrahe
rende parter og tinder alle omstændigheder mindst én gang om &ret .
                                 Artikel 8
Denne aftale træder i kraft på den første dag i den måned , der følger efter den
dag , på hvilken de kontraherende parter har underrettet hinanden om gennemførel
sen af de dertil fornødne procedurer. Hed forbehold af eventuelle ændringer , der
måtte blive enighed om i gyldighedsperioden, er aftalen gældende indtil den 31 .
december 1979 «
                                 Artikel 9
Bilagene udgør en integrerende del af denne aftale.
 ---pagebreak---                                     - 5 -
                                 Artikel 10
Penne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk , nederlandsk , engelsk ,
fransk , tysk , italiensk og hindi , og alle tekster har samme gyldighed.
Udfærdiget i Bruxelles , den
 ---pagebreak---                          FÆLLESSKABETS ERKLÆRING
Det europæiske økonomiske Re11esskab konstaterer , at regeringen for republikken
Indien opkræver en eksportafgift på 15$, af vardien ved udførsel af kokosgarn.
Det finder , at denne afgift er en ulempe for dets medlemsstaters kokosindustri ,
og encidencen heraf er beregnet til 6% af kokosvarernes salgspris .
Under hensyntagen til programmet for en gradvis suspension af den fælles told
tarif , som Fællesskabet har gennemført inden for rammerne af sit tilbud om gene
relle toldpræferencer , fastsat i aftalens artikel 2 , forbeholder Fællesskabet sig
ret til både at foretage et skøn over de konkrete virkninger af denne afgift på
medlemsstaternes kokosindustri og under alle omstændigheder inden den sidste fase
i suspensionen af den fælles toldtarif søge at gennemgå situationen for kokos-
varer på Fællesskabets marked i den falles samarbe jdskomité , der er nedsat ifølge
aftalens artikel 7 *
 ---pagebreak---                             FÆLLES ERKLÆRING
1.    De kontraherende parter er enige om at gøre en særlig indsats for at ud
føre de opgaver , som er nærmere fastlagt i aftalens artikel 7 * Til dette formål
vil de bestræbe Big på at lette de årlige rundbordsdiskussioner , hvori er repræ
senteret interesser for industrien, handelen og forskningen på begge sider , og
de forpligter sig til at gennemgå mulighederne for at støtte alle programmer og
projekter , der som følge af sådanne diskussioner anbefales som værende af gensi
dig nytte for disse interesser .
2.     De kontraherende parter vil følge udviklingen i skattepolitikken og dens
virkning på mulighederne for en øget anvendelse af kokosvarer , den regelmæssige
udvikling af handelen og mulighederne for samarbejde under hensyntagen til repu
blikken Indiens udviklingsbehov og -programmer i kokossektoren og til udsigterne
for kokosindustrien i Fællesskabets medlemsstater .


title: Rådets henstilling af 14. juli 2015 om Sveriges nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2015

text:
               18.8.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 272/18

         RÅDETS HENSTILLING
   af 14. juli 2015
   om Sveriges nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2015
   (2015/C 272/05)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker. Strategien fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 14. juli 2015 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (3). Disse udgør tilsammen de »integrerede retningslinjer«, som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling (4) om Sveriges nationale reformprogram for 2014 og afgav sin udtalelse om Sveriges opdaterede konvergensprogram for 2014.

               (4)

               Den 28. november 2014 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester om samordning af de økonomiske politikker for 2015. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Sverige blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (5)

               Den 18. december 2014 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne om at stimulere investeringer, intensivere strukturreformer og forfølge en ansvarlig vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.

               (6)

               Den 26. februar 2015 offentliggjorde Kommissionen sin landerapport om Sverige for 2015. Den analyserede Sveriges fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget den 8. juli 2014. Landerapporten omfatter også resultaterne af den dybdegående undersøgelse, jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer på grundlag af sin analyse, at Sverige har makroøkonomiske ubalancer, der kræver politiske tiltag og overvågning. Særligt er husholdningernes gæld stadig meget høj og stiger fortsat som følge af de stigende boligpriser, vedvarende lave renter, stærke skatteincitamenter og det begrænsede boligudbud. Opmærksomheden bør fortsat rettes mod de makroøkonomiske udviklinger, der er relateret til den private gæld.

               (7)

               Den 23. april 2015 afleverede Sverige sit nationale reformprogram for 2015 og den 24. april 2015 sit konvergensprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (8)

               Sverige er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Ifølge konvergensprogrammet for 2015 forventer regeringen, at det samlede underskud gradvist vil forbedres til 1,4 % af BNP i 2015 og vil være i balance i 2018, og at den mellemfristede målsætning, dvs. et strukturelt underskud på 1 % af BNP, fortsat vil være opfyldt i hele programperioden. Den offentlige gældskvote ventes at nå sit højeste i 2015 med 44,2 % for derefter gradvist at falde til ca. 40,0 % i 2018. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Der vil dog være behov for yderligere specificering af foranstaltningerne til at understøtte de forventede budgetmål fra 2016 og frem. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2015 vil den strukturelle saldo opfylde den mellemfristede målsætning på – 1 % i 2015 og forbedres til – 0,9 % af BNP i 2016. På grundlag af vurderingen af konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose fra 2015 er Rådet af den opfattelse, at Sverige ventes at være i overensstemmelse med bestemmelserne med stabilitets- og vækstpagten.

               (9)

               I modsætning til mange andre medlemsstater er der ikke sket nogen større korrektion af boligpriserne i Sverige, og de er derfor steget støt siden midten af 2013. Ifølge Kommissionens dybdegående undersøgelse lader det til, at de svenske boligpriser ligger over boligernes grundlæggende værdier. Det skyldes til dels gunstige grundlæggende økonomiske forhold såsom højere disponible indkomster, lave renter og en stærk befolkningsudvikling. I landerapporten peges der dog på, at de stigende boligpriser både skyldes faktorer på efterspørgsels- og udbudssiden. På efterspørgselssiden har låneforholdene navnlig virket som incitament. Samtidig er det svenske skattesystem, som indeholder et af de største skatteincitamenter til at eje fast ejendom i Unionen, med til at skubbe priserne i vejret. Det har fået gælden i de svenske husholdninger til at stige, og den er nu højere og stiger hurtigere end i resten af Unionen. Selv om husholdningerne har store aktiver, og de disponible indkomster er steget i de seneste år, er sektoren i dag mere sårbar end tidligere, og den høje husholdningsgæld udgør en risiko for den makroøkonomiske stabilitet. Der bør rettes op på indkomstbeskatningens gældsfremmende virkninger ved gradvist at nedsætte rentefradragene i forbindelse med realkreditlån eller ved at øge de løbende ejendomsskatter. Der skal også gøres noget for at fremskynde amortiseringen af realkreditlån, så væksten i husholdningsgælden kan bremses.

               (10)

               På udbudssiden fører strukturelle skævheder til boligmangel og bidrager til stigende boligpriser. Det lægger en dæmper på arbejdsmobiliteten og skaber sociale udfordringer for de udsatte grupper. Udbuddet begrænses af den ineffektive udnyttelse af boligmassen og af manglende investeringer i nyt byggeri. Navnlig bør kommunerne i højere grad tilskyndes til aktivt at støtte investeringer i nyt byggeri og til at imødekomme de udsatte gruppers boligbehov. Der er behov for at fremme konkurrencen i byggebranchen, og for at nå dette mål bør der sikres gennemsigtige offentlige udbudsprocedurer. Planlægnings- og appelprocedurerne er langvarige og komplekse og bør strømlines. Stivhederne på lejemarkedet, som ikke synes at udfylde sin rolle med hensyn til at lette prispresset på boligmarkedet eller understøtte mobilitetsbehovene, skyldes hovedsageligt den stramme huslejekontrol. Der bør løsnes op for disse stivheder ved gradvist at gennemføre en reform af reglerne for lejefastsættelse. Det bør skabe et mere varieret huslejeniveau — som vil medføre en bedre udnyttelse af boligmassen — og større aftalefrihed mellem den enkelte lejer og udlejer.

               (11)

               Regeringen arbejder på at forbedre skolegangsresultaterne, efter at de i de seneste ti år er forværret markant, hvilket er en af årsagerne til en relativt høj ungdomsarbejdsløshed. Den arbejder også på at lette overgangen fra uddannelse til arbejdsmarked og at øge arbejdsmarkedsintegrationen for lavtuddannede unge og personer med indvandrerbaggrund. Fremskridtene på området skal overvåges.

               (12)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Sveriges økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2015. Den har også vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, som Sverige har truffet som opfølgning på de henstillinger, der blev rettet til landet de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Sverige, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1 nedenfor.

               (13)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået konvergensprogrammet og har den holdning (5), at Sverige overholder stabilitets- og vækstpagten.

               (14)

               På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 nedenfor,

         HENSTILLER, at Sverige i 2015 og 2016 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1)

               Sætte ind over for stigningen i husholdningsgælden ved at tilpasse skatteincitamenterne, navnlig ved gradvist at nedsætte rentefradragene i forbindelse med realkreditlån eller øge de løbende ejendomsskatter og ved at fremskynde amortiseringen af realkreditlån. Afhjælpe den strukturelle boligmangel, fremme konkurrencen i byggebranchen, strømline planlægnings- og appelprocedurerne inden for byggeri og revidere reglerne for huslejefastsættelse med henblik på at åbne op for et mere markedsbaseret huslejeniveau.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2015.

            På Rådets vegne

         P. GRAMEGNA

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Opretholdt ved Rådets afgørelse 2014/322/EU af 6. maj 2014 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2014 (EUT L 165 af 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Rådets henstilling af 8. juli 2014 om Sveriges nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2014 (EUT C 247 af 29.7.2014, s. 132).

      (5)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


				|

		52012PC0738

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om ændring af afgørelse 2011/734/EU rettet til Grækenland med henblik på at styrke og skærpe den finanspolitiske overvågning og med pålæg om at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, der skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud /* COM/2012/0738 final */

			   	BEGRUNDELSE
Foranstaltninger vedrørende samordningen og
overvågningen af budgetdisciplinen i Grækenland samt opstillingen af
retningslinjer for den økonomiske politik i Grækenland er defineret i Rådets
afgørelse 2011/734/EU på grundlag af artikel 126, stk. 9, og artikel 136 i
TEUF. Grækenland er blevet anbefalet at træffe foranstaltninger til at
korrigere situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud senest i 2014,
således at der sikres en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 10
procentpoint af BNP i perioden 2009-14.
Det er ikke kun relevant, at afgørelsen
overholdes i sammenhæng med proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store
underskud, men også i sammenhæng med finansieringen fra medlemsstaterne i
euroområdet til Grækenland gennem den græske lånefacilitet og den europæiske
finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF).
Det offentlige underskud for 2012 forventes at
nå 13,4 mia. EUR og overholde det underskudsloft på 14,8 mia. EUR, der er
fastsat i Rådets afgørelse. Det offentlige underskud forventes at nå 6,9 % af
BNP, hvilket ligger pænt under underskudsloftet på 7,3 % af BNP for 2012. Det
primære underskudsmål for dette år forventes at blive overskredet med omkring
0,5 % af BNP. Dette samlede resultat afspejler lavere rentebetalinger end
planlagt efter gældsombytningen i marts 2012.
For 2013 vedtog Grækenland den 11. november et
budget, der sikrer fortsættelsen af den finanspolitiske konsolidering ved hjælp
af foranstaltninger til sikring af besparelser på ca. 5 % af BNP. Det
vedtog ligeledes den 7. november en mellemfristet budgetstrategi herunder
foranstaltninger til sikring af en yderligere reduktion af underskuddet i de
kommende år. Grækenland har truffet virkningsfulde foranstaltninger i
overensstemmelse med Rådets afgørelse 2011/734/EU. Grækenland har sikret en
forbedring af den strukturelle saldo 2009-2012, som allerede er større end de
mindst 10 procentpoint af BNP i perioden 2009-2014, som Rådet anbefalede.
Grækenland skønnes at have forbedret det strukturelle underskud med 13,9
procentpoint af BNP fra et underskud på 14,7 % i 2009 til et skønnet
underskud på 1,5 % i 2012.
Den økonomiske aktivitet ventes i øjeblikket
at blive meget svagere end forventet, da afgørelse 2012/734/EU blev vedtaget i
marts 2012. Den græske økonomi er for femte år i træk i recession. Ifølge
Kommissionens tjenestegrenes prognose for efteråret 2012 forventes det reale
BNP at falde med 6,0 % i 2012 og med 4,2 % i 2013 – sammenlignet med
henholdsvis 4,7 % og 0,0 % i den tidligere afgørelse fra Rådet –
efterfulgt af en vækst på kun 0,6 % i 2014. Rådets afgørelse fra marts 2012 var
derimod baseret på, at væksten ville vende tilbage allerede i 2013. Den markante
forværring af de økonomiske udsigter afspejler den politiske usikkerhed i
Grækenland i forbindelse med det dobbelte valg, en svækkelse af den udenlandske
efterspørgsel og virkningerne af forsinkelserne i programgennemførelsen og
udbetalinger i forbindelse med offentlig og privat finansiering.
Denne markante forværring af den økonomiske
situation medfører en tilsvarende forringelse af udsigterne for de offentlige
finanser i en situation med uændret politik, og gør det vanskeligt at
gennemføre korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud i 2014, således
som Rådet har anmodet om i sin afgørelse 2011/734/EU. På grund af de negative
økonomiske forhold bør tilpasningsperioden forlænges. Det er navnlig nødvendigt
at forlænge den i Rådets afgørelse fastsatte frist for korrektion af det
uforholdsmæssigt store underskud i Grækenland med 2 år til 2016. De finanspolitiske
mål for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud bør defineres på
basis af den offentlige primære saldo i nominelle termer. For 2012 bør det
primære underskud være 2 925 mio. EUR (1,5 % af BNP), for 2013 bør
den primære saldo være 0 EUR (0 % af BNP), for 2014 2 775 mio. EUR
(1,5 % af BNP), for 2015 5 700 mio. EUR (3,0 % af BNP) og for
2016 9 000 mio. EUR (4,5 % af BNP).
Under hensyntagen til denne udvikling, som
forstærker behovet for, at regeringen leverer en ambitiøs reformpakke, er det
nødvendigt at opdatere de politiske betingelser i aftalememorandummet om det
økonomiske tilpasningsprogram for Grækenland. Betingelserne vedrører ikke kun
de finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger, men også de
foranstaltninger, der er nødvendige for at styrke den vækstfremmende karakter
og minimere eventuelle negative sociale konsekvenser.
Med baggrund i de initiativer, som
medlemsstaterne i euroområdet er blevet enige om for at forbedre gældens
bæredygtighed, og visse gældsreducerende foranstaltninger, som Grækenland
påtænker, samt et snævrere budgetunderskud og stærkere vækst i det nominelle
BNP som følge af strukturpolitiske foranstaltninger, forventes gældskvoten at
toppe i 2013. Gældskvoten vil begynde at falde fra 2014 og frem og vil være
under 160 % af BNP i 2016. Dette bør forbedre gældsforløbets bæredygtighed
uden at ændre de finanspolitiske mål for det primære overskud.
Kommissionen har vedtaget en henstilling med
henblik på Rådets afgørelse om ændring af afgørelse 2011/734/EU og har fremsendt
den til Rådet.
Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om ændring af afgørelse 2011/734/EU rettet
til Grækenland med henblik på at styrke og skærpe den finanspolitiske
overvågning og med pålæg om at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af
underskuddet, der skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et
uforholdsmæssigt stort underskud
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 9, og artikel 136,
under henvisning til henstilling fra
Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)       I henhold til artikel 136,
stk. 1, litra a), i TEUF kan der vedtages specifikke foranstaltninger for de
medlemsstater, der har euroen som valuta, med henblik på at styrke samordningen
og overvågningen af deres budgetdisciplin.
(2)       Artikel 126 i TEUF
fastsætter, at medlemsstaterne skal undgå uforholdsmæssigt store offentlige
underskud, og fastlægger med henblik herpå proceduren i forbindelse med
uforholdsmæssigt store underskud. Stabilitets- og vækstpagten, hvis
korrigerende del indeholder bestemmelser om gennemførelsen af proceduren i
forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, udgør den ramme, der kan
benyttes som støtte for offentlige politikker med henblik på en hurtig
tilbagevenden til sunde budgetstillinger under hensyntagen til den økonomiske
situation.
(3)       Den 27. april 2009 fastslog
Rådet i henhold til artikel 104, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det
Europæiske Fællesskab, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i
Grækenland.
(4)       Den 10. maj 2010 vedtog
Rådet afgørelse 2010/320/EU[1]
rettet til Grækenland i henhold til artikel 126, stk. 9, og
artikel 136 i TEUF med henblik på at styrke og skærpe den finanspolitiske
overvågning og med pålæg om at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af
underskuddet, der skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et
uforholdsmæssigt stort underskud senest i 2014. Rådet satte 2014 som
frist for at korrigere situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud og
de fastlagte årlige mål for det offentlige underskud.
(5)       Rådets afgørelse 2010/320/EU
blev ændret flere gange på en række væsentlige punkter. Da der blev behov for
yderligere ændringer, blev den af klarhedshensyn omarbejdet den 12. juli 2011
ved Rådets afgørelse 2011/734/EU[2].
Denne afgørelse blev første gang ændret den 8. november 2011[3].
(6)       Den 13. marts 2012[4] og efter
henstilling fra Kommissionen blev Rådets afgørelse 2011/734/EU igen ændret på
en række punkter, herunder den finanspolitiske tilpasning, dog uden at ændre
fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud[5].
Afgørelsen bekræftede, at Grækenland skal træffe foranstaltninger til at
korrigere situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud senest i 2014,
således at der sikres en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 10
procentpoint af BNP i perioden 2009-2014.
(7)       I artikel 5, stk. 2, i
forordning (EF) nr. 1467/97 fastsættes det, at hvis der er truffet
virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 126, stk. 9, i
TEUF, og uventede negative økonomiske forhold gør sig gældende med store
ugunstige virkninger for de offentlige finanser efter vedtagelsen af pålægget,
kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage et
revideret pålæg efter artikel 126, stk. 9, i TEUF.
(8)       Den økonomiske aktivitet
ventes i øjeblikket at blive meget svagere end forventet, da den seneste
ændring af afgørelse 2011/734/EU blev vedtaget i marts 2012. Både det reale og
det nominelle BNP forventes at blive på et langt lavere niveau i 2012 og 2013.
Den nylige revision af Grækenlands nationalregnskab i oktober 2012 afslørede en
kraftigere nedgang i det reale BNP i forhold til de underliggende tal i Rådets
afgørelse. Ifølge Kommissionens tjenestegrenes prognose for efteråret 2012
forventes det reale BNP at falde med 6,0 % i 2012 og med yderligere
4,2 % i 2013 – sammenlignet med 4,7 % og en vækst på 0,0 % i
Rådets afgørelse i henholdsvis 2012 og 2013 – før det stiger med 0,6 % i
2014. Denne markante forværring af den økonomiske situation medfører en
tilsvarende forringelse af udsigterne for de offentlige finanser i en situation
med uændret politik.
(9)       I 2012 forventes det
offentlige underskud at nå 6,9 % af BNP, hvilket ligger pænt under
underskudsloftet på 7,3 % af BNP (ENS95-basis) for 2012, som er fastsat
ved Rådets afgørelse. Nominelt forventes det offentlige underskud for 2012 at
nå 13,4 mia. EUR sammenlignet med et underskudsloft på 14,8 mia. EUR, der er
fastsat i Rådets afgørelse. Det primære underskud forventes dog at blive en
smule højere end 1,0 % af BNP, som var målet, fordi recessionen er dybere
end forventet. Grækenland skønnes at have forbedret det strukturelle
underskud med 13,9 procentpoint af BNP fra et underskud på 14,7 % i 2009
til et skønnet underskud på 1,5 % i 2012. Grækenland har således sikret en
forbedring af den strukturelle saldo i 2009-2012, som allerede er større end de
mindst 10 procentpoint af BNP i perioden 2009-2014, som Rådet anbefalede. Den
11. november 2012 blev budgettet for 2013 vedtaget af det græske parlament med
besparelser på over 9,2 mia. EUR, over 5 % af BNP. Budgettet for 2013 er
et led i den mellemfristede budgetstrategi 2013-2016, der blev vedtaget af det
græske parlament nogle dage før den 7. november 2012. Den mellemfristede
budgetstrategi og den relevante lovgivning til gennemførelse heraf omfatter en
betydelig finanspolitisk konsolidering, der er stærkest i begyndelsen af
perioden, og som beløber sig til over 7 % af BNP i 2016, med omfattende
strukturelle foranstaltninger, der understøtter en betydelig finanspolitisk
konsolidering. På baggrund af denne udvikling er det nødvendigt at opdatere de
politiske betingelser i aftalememorandummet om det økonomiske
tilpasningsprogram for Grækenland. Grækenlands forpligtelser vedrører ikke kun
de finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger, men også de
foranstaltninger, der er nødvendige for at styrke den vækstfremmende karakter
og minimere eventuelle negative sociale konsekvenser. Som helhed har Grækenland
derfor truffet virkningsfulde foranstaltninger i 2012 for at mindske
underskuddet i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2011/734/EU.
(10)     Den konsoliderede offentlige
gæld forventes at være faldet med 11,1 mia. EUR i 2012 mod 26,95 mia. EUR i Rådets
afgørelse. Dette skyldes privatiseringsindtægter, der er lavere end forventet,
en konsolidering af den offentlige gæld, der er lavere end forventet, og
periodiseringstilpasninger og andre rentetilpasninger, der er værre end
forventet. På grund af et lavere nominelt BNP efter revisionen af de
statistiske data og i lyset af de forværrede makroøkonomiske udsigter, er det
sandsynligt, at den offentlige gældskvote stiger til 162,5 % i 2012. En række
initiativer, som medlemsstaterne i euroområdet er blevet enige om for at
forbedre gældens bæredygtighed, og visse gældsreducerende foranstaltninger, som
Grækenland påtænker at iværksætte, bør forbedre gældsforløbets bæredygtighed
uden at ændre de finanspolitiske mål for det primære overskud. Idet der også
tages hensyn til et snævrere budgetunderskud og stærkere vækst i det nominelle
BNP som følge af strukturelle politikforanstaltninger, forventes gældskvoten at
toppe i 2013. Gældskvoten vil begynde at falde fra 2014 og frem og vil være
under 160 % af BNP i 2016.
(11)     Til trods for de
virkningsfulde foranstaltninger, der er truffet, medfører denne markante
forværring af den økonomiske situation en tilsvarende forringelse af udsigterne
for de offentlige finanser i en situation med uændret politik, og gør det
vanskeligt at gennemføre korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud i
2014, således som Rådet har anmodet om i sin afgørelse 2011/734/EU. På grund af
de negative økonomiske forhold bør tilpasningsperioden forlænges. Det er
navnlig nødvendigt at forlænge den i Rådets afgørelse fastsatte frist med to år
til 2016. Under et revideret økonomisk tilpasningsprogram bør målene for den
primære balance fastsættes til 0 %, 1,5 %, 3 % og 4,5 % af
BNP for den firårige periode 2013-2016. Dette betyder, at den offentlige
budgetsaldo vil falde til under 3 % af BNP i 2016. Uanset forlængelsen
bliver den finanspolitiske indsats, der er nødvendig for at nå målet, dog ved
med at være meget stor i 2013-2014 med en kraftig koncentration af indsatsen i
starten af perioden. Ændringen af fristen vil derfor bevare programmets
troværdighed, samtidig med at der tages hensyn til de økonomiske og sociale
konsekvenser af konsolideringen og behovet for opretholde tilliden til
regeringens evne til at håndtere den finanspolitiske udfordring.
(12)     Hver foranstaltning, der
kræves i henhold til denne afgørelse, medvirker til opnåelsen af den krævede
budgettilpasning. Nogle foranstaltninger har en direkte indvirkning på
Grækenlands budgetsituation, mens andre er strukturelle foranstaltninger, der
vil føre til forbedret finanspolitisk styring og en sundere budgetsituation på
mellemlang sigt.
(13)     På baggrund af den meget
alvorlige forringelse af den græske offentlige finansielle situation har
medlemsstaterne i euroområdet besluttet at yde stabilitetsstøtte til Grækenland
for at sikre den finansielle stabilitet i euroområdet som helhed sammen med den
multilaterale bistand, der ydes af Den Internationale Valutafond. Siden marts
2012 har støtten fra medlemsstaterne i euroområdet antaget form af både en
bilateral græsk lånefacilitet og et lån fra EFSF. Långiverne har besluttet, at
deres støtte vil være betinget af, at Grækenland overholder afgørelse
2011/734/EU som ændret ved nærværende afgørelse. Grækenland forventes navnlig
at gennemføre de foranstaltninger, der er specificeret i denne afgørelse i
overensstemmelse med den heri angivne tidsplan —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I afgørelse 2011/734/EU foretages følgende
ændringer:
1)         Artikel 1 affattes således:
"1.     Grækenland bringer det nuværende
uforholdsmæssigt store underskud til ophør hurtigst muligt og senest i 2016.
2.      Tilpasningen for at korrigere det
uforholdsmæssigt store underskud skal sigte mod at opnå et offentligt primært
underskud (underskud eksklusive renteudgifter) på ikke over 2 925 mio. EUR
(1,5 % af BNP) i 2012 og offentlige primære overskud på mindst 0 mio. EUR (0,0
% af BNP) i 2013, 2 775 mio. EUR (1,5 % af BNP) i 2014, 5 700
mio. EUR (3,0 % af BNP) i 2015 og 9 000 mio. EUR (4,5 % af BNP) i
2016. Disse mål for det primære underskud/overskud medfører et samlet
ENS-offentligt underskud på 6,9 % af BNP i 2012, 5,4 % af BNP i 2013,
4,5 % af BNP i 2014, 3,4 % af BNP i 2015 og 2,0 % af BNP i 2016.
Disse tal kan anslås at medføre en forbedring i den konjunkturjusterede primære
saldo i forhold til BNP fra 4,1 % i 2012 til 6,2 % i 2013 og mindst
6,4 % af BNP i 2014, 2015 og 2016 og et konjunkturjusteret offentligt
underskud i forhold til BNP på -1,3 % i 2012, 0,7 % i 2013,
0,4 % i 2014, 0,0 % i 2015 og -0,4 % i 2016, hvilket afspejler
profilen for rentebetalinger. Indtægterne fra privatiseringen af finansielle og
ikke-finansielle aktiver, transaktioner vedrørende rekapitalisering af bankerne
samt alle overførelser i forbindelse med Eurogruppens afgørelse af 21. februar
2012 med hensyn til de indtægter fra de nationale centralbanker i euroområdet,
herunder Bank of Greece, der stammer fra deres
porteføljeinvesteringsbeholdninger af græske statsobligationer, må ikke mindske
den finanspolitiske konsolideringsindsats og må ikke medregnes, når målene
vurderes.
3.      Den i stk. 2 omhandlede tilpasning vil
være i overensstemmelse med en konsolideret offentlig gældskvote på
172,5 % i 2013, 171,4 % i 2014, 166,2 % i 2015 og 157,3 % i
2016."
2)         I artikel 2 indsættes følgende
stykke efter stk. 10:
"10a.  Grækenland træffer følgende
foranstaltninger øjeblikkeligt og senest den [date
of this decision]:
a)      budgettet for 2013 og den mellemfristede
budgetstrategi til og med 2016 og de foranstaltninger, der er beskrevet i
bilaget til denne afgørelse, og de respektive gennemførelsesbestemmelser. Den
mellemfristede budgetstrategi skal bygge videre på de permanente
budgetkonsolideringsforanstaltninger, der skal sikre, at underskudsmålene for
2012-2016, som beskrevet i denne afgørelse, ikke overskrides, og at gældskvoten
bringes til at falde støt
b)      fremlæggelse af en opdateret
privatiseringsplan for parlamentet og offentliggørelse af en halvårlig
opdatering af Asset Development Plan
c)      overførsel til HRADF's portefølje af
privatiseringsaktiver af den fulde og direkte ejendomsret (aktier eller
koncessionsrettigheder) over Egnatia Motorway og de regionale havne Elefsina,
Lavrio, Igoumenitsa, Alexandropolis, Volos, Kavala, Korfu, Patras, Heraklion og
Rafina
d)      sikring af, at fagministerierne og andre
relevante enheder giver generalsekretariatet for offentlig ejendom fuld adgang
til fortegnelsen over al fast ejendom, der ejes af staten
e)      ændringen og/eller ophævelsen af
bestemmelser i statsejede virksomheder (PPC, OLP- og OLTH-havnevæsen, HELPE,
EYATH og EYDAP, havne osv.), som afviger fra almindelige selskabsretlige
bestemmelser med hensyn til begrænsninger i private aktionærers
stemmerettigheder
f)       lovgivning til fastlæggelse af
generalsekretæren i skatteforvaltningens rolle og kvalifikationer og
finansministerens delegering af beslutningsbeføjelser til generalsekretæren
g)      indsættelse af erfarne skatterevisorer i
aktiviteter, der tager sigte på at opfylde behovet for øjeblikkelige indtægter,
centrale håndhævelsesområder som f.eks. enheden for store skatteydere gøres fuldt
ud operationelle ved at overføre 100 revisorer, oprettelse af en funktionel
enhed for velhavende privatpersoner og selvstændige erhvervsdrivende med høj
indkomst og bemanding af enheden med 50 erfarne skatterevisorer, som er direkte
ansvarlige over for generalsekretæren for skatteforvaltningen
h)      en retsakt fra Ministerrådet (afløser
Ministerrådets retsakt, der blev vedtaget den 29. oktober 2012), som sigter mod
at forbedre budgetgennemførelsen og fremme en sund finanspolitisk styring, og
som ud over bestemmelserne i den oprindelige retsakt fra Ministerrådet
indeholder supplerende bestemmelser: i) fastsætte, at samarbejdsmemoranda
undertegnes i slutningen af december hvert år af finansministeriet og de øvrige
ministerier eller af ministerierne og lederne af de enheder, der føres tilsyn
med (således at hele den offentlige forvaltning er omfattet), ii) styrke de
nuværende balancerede budgetmæssige begrænsninger for lokalforvaltningerne, så
de bliver mere effektive, herunder korrektions- og sanktionsmekanismer, iii)
styrke det nuværende system for overvågning af statsejede virksomheder ved at
indføre en håndhævelsesmekanisme i tilfælde af afvigelser fra de specifikke
mål, der er fastlagt for hver statsejet virksomhed, og iv) fastsætte rammer for
definering af specifikke mål for dækningen af operationelle
forpligtelsesregistre for lokalforvaltninger og statsejede virksomheder, som
skal opstilles hvert år i december; det skal også omfatte en ramme for
korrektion af overførsler fra centralforvaltningen for at tackle afvigelser fra
de fastsatte mål i løbet af året og eventuelt i de følgende år og samtidig
sikre, at restancerne ikke stiger; det skal gøre klart, at indtægterne fra
privatiseringen af statsejede aktiver betales direkte til en separat konto for
at overvåge pengestrømme, undgå omdirigering af offentlig finansiering og sikre
en rettidig gældsafvikling; der skal fastsættes automatiske
udgiftsnedskæringer, der som hovedregel skal finde anvendelse, når målene ikke
nås, samtidig med at det sikres, at restancerne ikke stiger
i)       en række foranstaltninger til forbedring
af den nuværende finansielle situation i den nationale organisation for
sundhedsydelser (EOPYY) og sikring af, at den budgetmæssige gennemførelse er
tættere på et balanceret budget i 2012 og 2013, herunder: i) strømlining af
pakken af ydelser, ii) stigende omkostningsdeling for sundhedsydelser, der
leveres af private udbydere, iii) forhandling af mængderabataftaler og
revidering af case-mixaftalerne med private udbydere, iv) revision af gebyrerne
for og antallet af diagnostiske ydelser og fysioterapiydelser, som EOPYY har
indgået aftale med private udbydere om med det formål at reducere de hermed
forbundne omkostninger med mindst 80 mio. EUR i 2013, v) indførelse af et
referenceprissystem for godtgørelse af udgifter til lægemidler og vi) en
gradvis øgning af OGA-medlemmernes bidrag, så det når op på gennemsnittet af de
bidrag, som andre medlemmer af EOPYY betaler
j)       følgende bestemmelser vedrørende
godtgørelse af udgifter til lægemidler: i) lovgivning til kontrol af udgifterne
til lægemidler, som aktiverer nødforanstaltninger (herunder f.eks. generelle
prisnedsættelser), hvis det af en eller anden grund ikke er muligt at opfylde
målet ved hjælp af tilbagebetalingen. Sådanne foranstaltninger skal medføre tilsvarende
besparelser, ii) et ministerielt dekret, der fastsætter en ny
tilbagebetalingstærskel for 2013 (2,4 mia. EUR for ambulante patienter), iii)
opdatering af prislisten og positivlisten over godtgørelsesberettigede
lægemidler navnlig ved kun at godtgøre de omkostningseffektive pakninger til
kroniske sygdomme, ved at flytte lægemidler fra positivliste til negativlisten
og håndkøbslisten og ved at indføre referenceprissystemet, som er udviklet af
den nationale organisation for lægemidler (EOF). Disse lister skal opdateres
mindst to gange om året i overensstemmelse med Rådets direktiv 89/105/EØF, og
iv) give apotekerne mandat til substitution af receptpligtig medicin med det
billigste lægemiddel med samme aktive stof i referencekategorien (obligatorisk "generisk
substitution")."
3)         Artikel 2, stk. 11, affattes
således:
"11.    Grækenland træffer følgende
foranstaltninger inden udgangen af december 2012:
a)      en skattereform af indkomstskatten og
selskabsskatten, der tager sigte på at forenkle skattesystemet, udvide
skattegrundlaget og eliminere undtagelser og præferenceordninger
b)      den nødvendige primære og sekundære
lovgivning til sikring af en hurtig gennemførelse af privatiseringsplanen
c)      fastlæggelse af lovgivningsmæssige rammer
for vandforsyningsselskaber
d)      foranstaltninger til forbedring af
skatteforvaltningen med indførelse af præstationsbedømmelser, bedre udnyttelse
af risikovurderingsteknikker og etablering og styrkelse af specialiserede
gældsforvaltningsenheder
e)      udarbejdelse og offentliggørelse af en
plan for afvikling af restancer, som offentlige enheder skylder leverandører,
og skattetilbagebetalinger
f)       færdiggørelsen af gennemførelsen af
reformen af de offentlige tillægspensionsfondes/supplerende pensionsfondes
funktionsmåde og samling af alle eksisterende fonde i den offentlige sektor
g)      lovgivning med henblik på at udvide
anvendelsen af en rabat på 5 % fra medicinalfirmaer (der gælder for
lægemidler, der sælges til hospitaler) til alle lægemidler, der sælges på
EOPYY-apoteker
h)      en stigning i andelen af generiske
lægemidler, så 35 % af alle lægemidler, der sælges på apotekerne, er
generiske
i)       udpegelse af interne revisorer på alle
hospitaler og indførelse af forpligtelsesregistre på alle hospitaler."
4)         I artikel 2 indsættes følgende som
stk. 12, 13 og 14:
"12.    Grækenland træffer følgende
foranstaltninger inden udgangen af marts 2013:
a)      udstedelse af et ministerielt dekret om
regulering af slutbrugerpriserne for lavspændingskunder
b)      opdatering af den mellemfristede
budgetstrategi, herunder fastsættelse af bindende 3-årige udgiftslofter for
offentlige delsektorer
c)      vedtagelse af personaleplaner for
fagministerier
d)      etablering af en skatteforvaltning med
væsentlig større autonomi og angivelse af graden af autonomi,
forvaltningsrammer, ansvarlighed, skatteforvaltningslederens retlige beføjelser
og organisationens første personale
e)      udarbejdelse og offentliggørelse en ny
komplet korruptionsbekæmpelsesplan for offentlige ansatte, herunder særlige
bestemmelser for skatte- og toldforvaltningen
f)       en standardprocedure gøres fuldt ud
operationel med henblik på ændring af de juridiske værdier af fast ejendom, så
de er bedre afpasset til markedspriserne, under direktoratet for
kapitalbeskatnings ansvar.
g)      overførsel af fyrre nye aktiver i form af
fast ejendom (identificeret som "real estate assets lots 2 and 3" i privatiseringsplanen)
til HRADF.
13.     Grækenland træffer følgende
foranstaltninger inden udgangen af juni 2013:
a)      opfyldelse af målet om 2 000
skatterevisorer, der er fuldt ud operationelle
b)      indførelse af en ny kodeks for
skatteprocedurer
c)      sikring af, at alle centrale
indkøbsorganer anvender e-indkøb til alle udbudsprocedurer.
14.     Grækenland træffer følgende
foranstaltninger inden udgangen af september 2013:
a)      regeringen vedtager den nødvendige
lovgivning med henblik på at indføre en regel om strukturel budgetsaldo med en
automatisk korrektionsmekanisme."
5)         Bilaget til nærværende afgørelse
indsættes som bilag IA til afgørelse 2011/734/EU.
Artikel 2
Denne afgørelse får virkning på dagen for
meddelelsen.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til Den Hellenske
Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
Bilag:
"Bilag IA:
Den mellemfristede budgetstrategi 2013-2016 -
foranstaltninger
Følgende supplerende foranstaltninger indgår i
den mellemfristede budgetstrategi indtil udgangen af 2016:
1.           Rationaliseringer af lønomkostningerne
på mindst 1 100 mio. EUR i 2013 og yderligere 247 mio. EUR fra 2014 og
frem.
2.           Pensionsbesparelser på
mindst 4 800 mio. EUR i 2013 og yderligere 423 mio. EUR fra 2014 og frem.
3.           Nedskæringer i statens
driftsudgifter med mindst 239 mio. EUR i 2013 og yderligere 285 mio. EUR
fra 2014 og frem.
4.           Besparelser som følge af
rationalisering og effektivitetsforbedringer i på uddannelsesområdet på
mindst 86 mio. EUR i 2013 og yderligere 37 mio. EUR fra 2014 og frem.
5.           Besparelser i
statsejede virksomheder på mindst 249 mio. EUR i 2013 og yderligere 123
mio. EUR fra 2014 og frem.
6.           Nedskæringer i de militærrelaterede
driftsomkostninger, der giver besparelser på mindst 303 mio. EUR i 2013 og
yderligere 100 mio. EUR fra 2014.
7.           Besparelser på sundheds-
og lægemiddelområdet på mindst 455 mio. EUR i 2013 og yderligere 620 mio.
EUR fra 2014 og frem.
8.           Besparelser som følge af rationalisering
af sociale ydelser på mindst 217 mio. EUR i 2013 og yderligere 78 mio. EUR
fra 2014 og frem.
9.           Nedskæringer i statens
overførsler til lokalforvaltninger på mindst 50 mio. EUR i 2013 og
yderligere 160 mio. EUR fra 2014 og frem.
10.         Nedskæringer i det
offentlige investeringsbudget (indenlandsk finansierede offentlige
investeringer) på 150 mio. EUR i 2013 og yderligere 150 mio. EUR fra 2014 og
frem.
11.         Indtægtsstigninger på
mindst 1 668 mio. EUR i 2013 og yderligere 1 820 mio. EUR fra 2014 og frem."
[1]               EUT L 145
af 11.6. 2010, s. 6.
[2]               EUT L 296
af 15.11.2011, s. 38.
[3]               Rådets
afgørelse 2011/791/EU (EUT L 320 af 3.12.2011, s. 28).
[4]               Den
seneste ændring er Rådets afgørelse 2012/211/EU af 13. marts 2012 (EUT L 113 af
25.4.2012, s. 8).
[5]               Rådets
afgørelse 2012/211/EU af 13. marts 2012 (EUT L 113 af 25.4.2012, s. 8).


title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52007SC0065

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010  /* SEK/2007/0065 */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 23.1.2007SEK(2007) 65 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSE1. GENEREL BAGGRUNDStabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men hovedsigtet var at gøre den mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Tysklands første stabilitetsprogram blev forelagt i januar 1999. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 15. marts 1999 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.2. BAGGRUNDEN FOR VURDERINGEN AF DET OPDATEREDE PROGRAMKommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Tysklands stabilitetsprogram, der blev forelagt den 30. november 2006, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det nye stabilitetsprogram er kort beskrevet i afsnittene om:1) de økonomiske og budgetmæssige resultater i de seneste ti år2) landets stilling under den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten (proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud)3) den seneste vurdering af landets stilling under den præventive del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet) og4) Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006.2.1. De seneste økonomiske og budgetmæssige resultaterI de sidste ti år har Tyskland gennemgået en tilpasningsperiode, hvor der er rettet op på tidligere skævheder, som er opstået i forbindelse med genforeningen. Løntilbageholdenhed bidrog til en styrkelse af priskonkurrenceevnen over for udlandet, og Tyskland har i høj grad vundet eksportmarkedsandele, navnlig fra og med år 2000. Det er værd at bemærke, at genskabelsen af Tysklands eksterne priskonkurrenceevne er sket i en periode, hvor andre lande i euro-området havde lavere reale langfristede rentesatser end Tyskland. Tyskland har imidlertid i den seneste tid oplevet, at gode resultater på eksportområdet ikke altid resulterer i en hurtig stigning i den indenlandske efterspørgsel.Tysklands vækstproblem er hovedsagelig af strukturel karakter. De økonomiske resultater hæmmes hovedsagelig af en langsom vækst i den samlede faktorproduktivitet og en høj strukturarbejdsløshed. Den potentielle vækst er ikke blot betydeligt lavere end tidligere. Den er også sakket agterud i forhold til den potentielle vækst i andre medlemsstater i euroområdet. Den økonomiske politik står over for den udfordring det er at forbedre vækstbetingelserne og samtidig takle bidragene fra arbejdskraften, faktorproduktiviteten og i mindre grad kapitaldannelsen. Denne vanskelige opgave skal gennemføres på baggrund af anstrengte offentlige finanser, til trods for de seneste forbedringer.På nogle områder, som f.eks. på arbejdsmarkedet eller på det mikroøkonomiske område i forbindelse med fremme af forskning og innovation, har de tyske myndigheder iværksat reformer, der endnu ikke er slået fuldstændig igennem. På andre områder, som f.eks. selskabsbeskatning, overvejes det at gennemføre reformer. Det er imidlertid sandsynligt, at der især på arbejdsmarkedet vil være behov for en yderligere indsats for at sætte kraftigt skub i den potentielle vækst på længere sigt.2.2. Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for TysklandI henhold til traktatens artikel 104, stk. 7, og artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97 rettede Rådet den 21. januar 2003 en henstilling til Tyskland om at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør hurtigst muligt og senest i 2004. Henstillingen blev offentliggjort. Som anført i Kommissionens meddelelse af 14. december 2004, som Rådet tiltrådte den 18. januar 2005, bør året 2005 - i lyset af de unikke omstændigheder, der er fremkaldt af Rådets konklusioner af 25. november 2003 og Domstolens kendelse af 13. juli 2004 - anses for at være den relevante frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud.Eftersom det offentlige underskud for 2005 oversteg loftet på 3 % af BNP, besluttede Rådet den 14. marts 2006 at pålægge Tyskland i overensstemmelse med artikel 104, stk. 9, at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, som skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud "hurtigst muligt og senest i 2007". Rådet ønskede specifikt, at "i årene 2006 og 2007 skal Tyskland sikre en kumulativ forbedring af landets konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger på mindst 1 procentpoint". Tyskland blev desuden opfordret til at "træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at budgetkonsolideringen i retning af landets mellemfristede målsætning om et afbalanceret budget i strukturelle termer fastholdes gennem en nedbringelse af det strukturelle underskud med mindst 0,5 % af BNP årligt, efter at det uforholdsmæssigt store underskud er blevet korrigeret". Efter at Tyskland havde forelagt en gennemførelsesrapport den 5. juli, vedtog Kommissionen den 19. juli 2006 en meddelelse for at underrette Rådet om, at Tyskland havde truffet foranstaltninger, der vil sikre fyldestgørende fremskridt hen imod en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden for den frist, Rådet har sat, og at det på det tidspunkt ikke var nødvendigt at tage yderligere skridt i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. På mødet den 10. oktober 2006 tilsluttede Rådet sig denne opfattelse.2.3. Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige programDen 14. marts 2006 vedtog Rådet sin udtalelse om det opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2005-2009. Rådet hilste "den prioritering, som regeringen tillagde budgetkonsolideringen i programmet, velkommen", men bemærkede, "at der er risici forbundet med virkeliggørelsen af budgetmålsætningerne og holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt". På baggrund af Rådets beslutning af 14. marts i henhold til traktatens artikel 104, stk. 9, opfordrede Rådet "Tyskland til at:-  sikre, at den planlagte strukturelle tilpasning på i alt mindst 1 procentpoint i 2006 og 2007 gennemføres for at nedbringe det offentlige underskud til under 3 % af BNP senest i 2007 på en troværdig og holdbar måde-  hurtigt realisere den mellemfristede budgetmålsætning ved en nedbringelse af den strukturelle saldo på mindst 0,5 procentpoint om året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, især ved hjælp af en streng implementering af den planlagte udgiftstilbageholdenhed for at kunne gennemføre den planlagte lempelse vedrørende socialsikringsbidrag samt ved at sikre, at den varslede reform på selskabsbeskatningsområdet ikke bringer den planlagte finanspolitiske konsolidering i fare-  iværksætte planerne om en reform af forbundssystemet for at forbedre de budgetmæssige rammer og således bidrage til at sikre, at budgetmålene virkeliggøres på alle offentlige niveauer".2.4. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006Rapporten om gennemførelsen af Tysklands nationale reformprogram blev forelagt den 18. oktober 2006 inden for rammerne af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse. Tysklands nationale reformprogram identificerer følgende hovedudfordringer/prioriterede områder: vidensamfundet, markedsfunktion og konkurrenceevne, erhvervsmiljø, de offentlige finansers holdbarhed (herunder holdbar vækst og social sikkerhed), innovation på miljøområdet og reform af arbejdsmarkedet.Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[3] graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[4], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |-  Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 5, stk. 3,under henvisning til henstilling fra Kommissionen,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:1.  Den [27. februar 2007] gennemgik Rådet Tysklands opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2006-2010.2.  Det makroøkonomiske scenario, programmet er baseret på, forventer, at den reale BNP-vækst midlertidigt vil falde fra 2,3 % i 2006 til 1,4 % i 2007, hvorefter den forventes at ligge på 1¾ % i gennemsnit i resten af programperioden. Vurderet på baggrund af de i øjeblikket tilgængelige oplysninger (det første officielle overslag over BNP-væksten i 2006 er et tal på 2,5 %) forekommer dette scenario at være baseret på realistiske antagelser indtil 2008 og derefter forholdsvis gunstige antagelser i forhold til Kommissionens fremskrivninger for den potentielle vækst. Programfremskrivningerne for inflationen virker højt sat.3.  For 2006 angives der i programmet et offentligt underskud på 2,1 % af BNP (nedrevideret til 1,9 % ifølge regeringens seneste meddelelse) i forhold til et mål på 3,3 % af BNP som fastsat i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet. Staten fik uventet høje indtægter fra skatter, som i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten ikke blev brugt i 2006. Skattebyrden (dvs. indtægter fra skatter og sociale bidrag) forventes nu at stige til omkring 40 % af BNP i 2006, hvilket er ca. 1 % af BNP højere end fremskrevet i den forrige opdatering. De offentlige udgifter blev holdt under kontrol i 2006. Den noget strammere budgetgennemførelse skyldes de lavere pengeoverførsler, hovedsagelig som følge af den uventede lempelse, som det styrkede arbejdsmarked har betydet for den statslige arbejdsformidling. Endvidere har renteudgifter og –godtgørelser været lavere end forventet.4.  Det vigtigste mål for den mellemfristede budgetstrategi er at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. For at nå dette foreslås det i programmet, at budgetkonsolideringen fortsættes, mens betingelserne for vækst og beskæftigelse styrkes. Efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2006 forventes overskudskvoten at falde med ½ procentpoint om året (undtagen i 2008) og nå ½ % af BNP i 2010. Forbedringen i den primære saldo følger samme mønster, idet overskuddet når 2 % af BNP i 2010. Mens budgettet indeholder korrigerende foranstaltninger på indtægtssiden, navnlig stigningen i den centrale momssats fra 16 % til 19 %, vil både indtægts- og udgiftskvoterne følge en nedadgående tendens i en år-til-år sammenligning. Udgiftskvoten vil nemlig falde med 2½ procentpoint til 43 % af BNP i 2010, hvilket efter planen hovedsagelig skal nås gennem tilbageholdenhed i de sociale udgifter. I samme periode forventes indtægtskvoten at falde med 1½ procentpoint til 42 % af BNP i 2010; en stigning i skatternes andel (f.eks. stigning i den centrale momssats i 2007) udlignes stort set af et fald i de sociale bidrags andel (som følge af nedsættelsen af arbejdsløshedsforsikringssatsen i 2007 og den faldende tendens i bidragenes andel), mens de ikke-skattemæssige indtægter falder. I forhold til den forrige opdatering er budgetmålene højere i hvert enkelt år, selv om der ikke er planlagt nogen justering i 2008.5.  Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo renset for engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, forventes at forbedres fra et underskud på omkring 2 % af BNP i 2006 til ½ % ved udgangen af programperioden, dvs. i gennemsnit næsten ½ % af BNP om året. Som i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet er den mellemfristede målsætning for budgetstillingen, der præsenteres i programmet, en afbalanceret stilling i strukturelle termer, som programmet ikke sigter mod at nå inden for programperioden. Da den mellemfristede budgetmålsætning er mere krævende end den laveste benchmark (et anslået underskud på ca. 1½ % af BNP), skulle opfyldelsen af den give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for det bånd, der i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen er angivet for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, og afspejler på passende vis gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.6.  Usikkerhedsmomenterne i forbindelse med budgetfremskrivningerne i programmet synes i det store og hele at være afbalanceret for 2007, men derefter kan budgetresultaterne blive værre end fremskrevet. Der er især fortsat en risiko for, at det forventede fald i socialudgiftskvoten ikke opnås uden yderligere foranstaltninger, som ikke er nærmere angivet i programmet. Det anføres nemlig i selve opdateringen, at der er behov for yderligere reformer på arbejdsmarkedet og inden for de sociale sikringssystemer. Endvidere medfører den planlagte reform af selskabsskatten i 2008 en betydelig risiko, som ligger ud over den budgetbyrde, der er anslået i programmet. Det kan således vise sig nødvendigt at udligne eventuelle fald i indtægter fra selskabsskatter gennem yderligere udgiftstilbageholdenhed. Ser man bort fra denne reform, synes indtægtsfremskrivningerne forsigtige. Som helhed er der imidlertid fortsat en negativ risiko for budgettilpasningen, navnlig fra gennemførelsen af tilpasningskursen i yderårene.7.  Under hensyntagen til denne risikovurdering er budgetstillingen i programmet forenelig med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2006, et år før den frist, Rådet har fastsat. Budgetstillingen ser desuden ud til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving fra og med 2007, om end der er tale om visse risici i 2008. I årene efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud bør farten i tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, der er angivet i programmet, sættes op - navnlig i 2008 - for at være i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvor det præciseres, at for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, bør den årlige forbedring i den strukturelle saldo være 0,5 % som benchmark, og at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider og kan være lavere i økonomiske nedgangstider. Der planlægges bl.a. ingen forbedring i den strukturelle saldo i 2008, på et tidspunkt, hvor der forventes at være tale om økonomiske opgangstider. Hvis den krævede kurs i strukturtilpasningen følges, vil det rent faktisk være muligt at nå den mellemfristede budgetmålsætning inden for programperioden.8.  Den offentlige bruttogæld anslås at have stabiliseret sig på 67,9 % af BNP i 2006, hvilket ligger over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Ifølge programmet forventes gældskvoten at falde med 3½ procentpoint i programperioden. Udviklingen i gældskvoten kan vise sig at være mindre gunstig end forventet i programmet som følge af risiciene for overskudsmålene og usikkerhed med hensyn til de gældsreducerende stock-flow-justeringer, der antages i programmet. På baggrund af denne risikovurdering vil gældskvoten måske ikke falde tilstrækkeligt i retning af referenceværdien i programperioden.9.  Den langsigtede budgetmæssige virkning af aldringen i Tyskland ligger tæt på EU-gennemsnittet, idet pensionsudgifterne dog viser en noget mindre stigning end i mange andre lande som resultat af de pensionsreformer, der allerede er vedtaget. Der er vedtaget et lovforslag om at hæve den lovpligtige pensionsalder trinvis til 67 år fra 2012. Selv om der gøres undtagelser fra den højere aldersgrænse, vil denne foranstaltning øge de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Desuden vil en videreudvikling af private pensionsordninger yde et positivt bidrag til pensionsindkomsterne. Den budgetmæssige udgangsposition udgør en risiko for holdbare offentlige finanser, allerede inden den langsigtede budgetvirkning af den aldrende befolkning tages i betragtning. Endvidere ligger bruttogældens nuværende niveau over traktatens referenceværdi. Tyskland ser som helhed ud til at stå over for en mellemhøj risiko for så vidt angår de offentlige finansers holdbarhed.10.  Stabilitetsprogrammet indeholder ikke en kvalitativ vurdering af den samlede virkning, som rapporten fra oktober 2006 om gennemførelsen af det nationale reformprogram har inden for rammerne af den mellemfristede finanspolitiske strategi. Desuden giver det ingen systematiske oplysninger om de direkte budgetudgifter eller -besparelser ved de vigtigste reformer, der er planlagt i det nationale reformprogram, og dets budgetfremskrivninger tager ikke udtrykkelig hensyn til de virkninger, som foranstaltningerne i det nationale reformprogram har på de offentlige finanser. De foranstaltninger inden for de offentlige finanser, der er nævnt i stabilitetsprogrammet, ser ud til at være i overensstemmelse med dem, der skitseres i det nationale reformprogram. Selskabsskattereformen i 2008 og reformen af sundhedssektoren er bl.a. anført i begge programmer. I begge programmer planlægges endvidere som andet trin i reformen af forbundssystemet en revision af de finanspolitiske relationer mellem de offentlige niveauer med henblik på at styrke ansvarligheden på hvert niveau. Desuden anerkender stabilitetsprogrammet i denne sammenhæng, at det er nødvendigt at udvikle en institutionel ramme, der kan sikre budgetdisciplin på alle offentlige niveauer og modvirke, at der opstår budgetkriser.11.  De påtænkte foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som udgør en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008.12.  Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, har programmet visse huller i de krævede og frivillige data[6].Det opdaterede program anses som helhed for at være foreneligt med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud fra 2006, hvilket er et år før den frist, Rådet har fastsat, og der vil i de efterfølgende år blive gjort visse fremskridt i retning af den mellemfristede målsætning. Der er imidlertid risici forbundet med opfyldelsen af budgetmålsætningerne.På baggrund af ovenstående vurdering opfordres Tyskland til at:i) drage fordel af økonomiske opgangstider, styrke den strukturelle tilpasning i retning af den mellemfristede målsætning i 2008 og derefter: ved at fastholde en strammere kontrol med udgifterne, samtidig med at det sikres, at den bebudede reform af selskabsskattesystemet ikke bringer den finanspolitiske konsolidering i fareii) i betragtning af gældens størrelse og den fremskrevne stigning i de aldersrelaterede udgifter forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at nå den mellemfristede budgetmålsætning og ved at gennemføre reformer, navnlig i sundhedssystemetiii) forbedre de budgetmæssige rammer med henblik på at styrke den finanspolitiske disciplin på alle offentlige niveauer, navnlig ved at gennemføre planerne for anden fase af reformen af forbundssystemet.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realt BNP (% ændring) | SP nov. 2006 | 0,9 | 2,3 | 1,4 | 1 ¾ | 1 ¾ | 1 ¾ |KOM nov. 2006 | 0,9 | 2,4 | 1,4 | 2,0 | -- | -- |SP feb. 2006 | 0,9 | 1 ½ | 1 | 1 ¾ | 1 ¾ | -- |HICP-inflation (%) | SP nov. 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |KOM nov. 2006 | 1,9 | 1,8 | 2,2 | 1,2 | -- | -- |SP feb. 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |Outputgab (% af potentielt BNP) | SP nov. 20061 | -1,2 | -0,3 | -0,3 | -0,2 | 0,0 | 0,0 |KOM nov. 20065 | -1,3 | -0,2 | -0,4 | 0,1 | -- | -- |SP feb. 20061 | -0,9 | -0,7 | -1,1 | -0,7 | -0,4 | -- |Offentlig saldo (% af BNP) | SP nov. 2006 | -3,2 | -2,1 | -1 ½ | -1 ½ | -1 | -½ |KOM nov. 2006 | -3,2 | -2,3 | -1,6 | -1,2 | -- | -- |SP feb. 2006 | -3,3 | -3,3 | -2 ½ | -2 | -1 ½ | -- |Primær saldo (% af BNP) | SP nov. 2006 | -0,5 | 1/2 | 1 | 1 | 1 ½ | 2 |KOM nov. 2006 | -0,5 | 0,4 | 1,1 | 1,5 | -- | -- |SP feb. 2006 | -0,5 | - ½ | ½ | 1 ¼ | 1 ½ | -- |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP nov. 20061 | -2,6 | -2,0 | -1,5 | -1,5 | -1,0 | -0,6 |KOM nov. 2006 | -2,6 | -2,2 | -1,4 | -1,2 | -- | -- |SP feb. 20061 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 | -- |Strukturel saldo2 (% af BNP) | SP nov. 20063 | -2,7 | -2,0 | -1,5 | -1,5 | -1,0 | -0,6 |KOM nov. 20064 | -2,7 | -2,2 | -1,4 | -1,2 | -- | -- |SP feb. 2006 | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 | -- |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP nov. 2006 | 67,9 | 67,9 | 67 | 66 ½ | 65 ½ | 64 ½ |KOM nov. 2006 | 67,9 | 67,8 | 67,7 | 67,3 | -- | -- |SP feb. 2006 | 67 ½ | 69 | 68 ½ | 68 | 67 | -- |Bemærkninger: 1Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger taget fra programmet (0,1 % af BNP i 2005, underskudsforøgende). 4Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger taget fra Kommissionens prognose fra efteråret 2006 (0,1 % af BNP i 2005, underskudsforøgende). 5Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 1,2 %, 1,3 %, 1,4 % og 1,4 % i perioden 2005-2008. Kilde: Stabilitetsprogrammet (SP), Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2006 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårsmøde, "Gennemførelsen af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år", 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender (2006), "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.[4] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EFT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Programmet indeholder bl.a. ikke data om HICP-inflation, samlede sociale overførsler og stock-flow-tilpasningen samt om lønudbetalinger og om analysen af skatteindtægter, som blev indsendt særskilt til Kommissionen.


				|

		52013DC0364

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Letlands nationale reformprogram og med Rådets udtalelse om Letlands konvergensprogram for 2012-2016 /* COM/2013/0364 final - 2013/ () */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Letlands nationale reformprogram
og med Rådets udtalelse om Letlands konvergensprogram for 2012-2016

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk. 2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om
forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer, særlig artikel 6,
stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[3],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske
politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       På grundlag af Kommissionens
forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[4],
som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne
blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres
nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 29. juni 2012 vedtog
stats- og regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en
sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i
euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og
politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af
medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa
2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)       Den 6. juli 2012 vedtog Rådet
en henstilling om Letlands nationale reformprogram for 2012 og afgav sin
udtalelse om Letlands opdaterede konvergensprogram for 2011-2015
(5)       Den 28. november 2012 vedtog
Kommissionen den årlige vækstundersøgelse[5],
som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de
økonomiske politikker i 2013. Den 28. november 2012 vedtog Kommissionen
ligeledes på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om
varslingsmekanismen[6],
hvori Letland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der
ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.
(6)       Den 14. marts 2013
tilsluttede det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af
finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af
vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og
vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder
i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de
sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)       Den 29. april 2013 forelagde
Letland sit konvergensprogram for 2013, der dækker perioden 2012-2016, og den
2. maj 2013 sit nationale reformprogram for 2013. For at tage hensyn til de
indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(8)       Baseret på vurderingen af
konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af
den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de
budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk. Den økonomiske vækst
forventes at falde lidt til omkring 4 % om året i programperioden, mens
prisstigningerne forventes at forblive moderate. I 2012 faldt det offentlige
underskud til under 3 % af BNP, og den mellemfristede budgetmålsætning
blev nået det år, hvilket var betydeligt før forudset i det forrige program.
Programmet bekræfter den forrige mellemfristede budgetmålsætning på ‑0,5 %,
hvilket er tilfredsstillende i forhold til pagtens målsætning. Målsætningen med
budgetstrategien i programmet er at fastholde en strukturel budgetstilling, som
bygger på den mellemfristede budgetmålsætning, hvor enhver form for afvigelse
er begrænset til den gradvist voksende effekt af pensionsreformen; denne reform
indebærer en trinvis stigning i andelen af socialsikringsbidrag, som føres over
i en bidragsfinansieret pensionsordning, og gennemføres i 2013, 2015 og 2016.
Efter en samlet vurdering med den genberegnede strukturelle saldo som
reference, herunder en analyse af de samlede diskretionære foranstaltninger,
viser det sig imidlertid, at den strukturelle saldo står til at afvige fra den
mellemfristede budgetmålsætning med 1,0 procentpoint af BNP i 2013, det
vil sige betydeligt mere end den gradvist voksende effekt af pensionsreformen,
og med yderligere 0,2 procentpoint i 2014. Den offentlige gæld forventes
at forblive et godt stykke under 60 % af BNP i løbet af hele
programperioden med en stigning fra 40,7 % af BNP i 2012 til 44,5 % i
2013, mens regeringen samler finansielle aktiver til tilbagebetalingen af
gælden, og et fald fra og med 2014, når tilbagebetalingerne gennemføres,
således at gælden udgør 34,6 % ved afslutningen af programperioden. Loven
om finanspolitisk disciplin blev godkendt af det lettiske parlament i januar
2013 og trådte i kraft i marts 2013. Hvis den gennemføres effektivt vil den nye
lov betyde en markant styrkelse af de finanspolitiske rammer i Letland ved at
stille en effektiv mekanisme til rådighed, der kan begrænse væksten i
udgifterne i tider med økonomisk fremgang og danne grundlag for regelbaseret
flerårig budgetlægning.
(9)       Letland har reduceret skatten
på arbejde og planlægger at tage yderligere skridt i denne retning i 2014 og
2015. Skattekilen for lavtlønnede er imidlertid stadig blandt de højeste i EU,
hvilket tyder på et behov for hensigtsmæssig tilpasning af skattepolitikken med
henblik på at stimulere beskæftigelsen blandt lavt kvalificerede. Desuden vil
en omlægning af beskatning fra arbejde til periodiske ejendomsskatter og
skatter på brugen af naturressourcer og andre ressourcer forbedre den
strukturelle saldo. Miljøskatter er stadig ikke et særlig udviklet virkemiddel,
og området er stærkt domineret af skat på motorbrændstof, mens beskatningen af
andre energikilder, forurening og brug af naturressourcer ligger under
EU-gennemsnittet. En yderligere udvidelse af skattegrundlaget til andre
miljøbeskatningskilder kunne bidrage til at opnå de miljømæssige mål.
Regeringen har øget indsatsen for at bekæmpe den uformelle økonomi, og denne
indsats bør fortsættes.
(10)     Den strukturelle justering
efter krisen er lykkedes, men efter erfaringerne med en markant
"boom-bust-cyklus” er der behov for at overvåge den fremtidige vækst i
långivningen og stabiliteten i bankernes finansieringsgrundlag i forbindelse
med udenlandske indskud ved hjælp af hensigtsmæssige forsigtighedsprincipper i
politikken på mikro- og makroniveau.
(11)     Letland har taget en række
skridt med henblik på at håndtere den høje langtids‑ og
ungdomsarbejdsløshed. Finansieringen og dækningen af aktive
arbejdsmarkedspolitikker er blevet øget i 2013 sammenlignet med 2012, og der
gennemføres nye tiltag, bl.a. profilering af de arbejdsløse og bedre hjælp til
jobsøgning. Ikke desto mindre er den langsigtede arbejdsløshed og
ungdomsarbejdsløsheden stadig høj, aktiveringen af de arbejdsløse og
bistandsmodtagerne er lav, og der er ringe adgang til sociale ydelser. Det
giver anledning til bekymring, at erhvervsuddannelse ikke giver et
tilstrækkeligt højt kompetenceniveau i arbejdsstyrken, og at der er et begrænset
udbud af kvalitetsuddannelse på arbejdspladsen. Der bør etableres omfattende
karrierevejledning, og gennemførelsen af reformerne inden for
erhvervsuddannelse bør fortsættes, bl.a. ved at øge tilgængeligheden og
kvaliteten af komponenterne udannelse på arbejdspladsen og praktikpladser.
(12)     En stor andel af den lettiske
befolkning er truet af fattigdom eller social udstødelse (40 %), og
tallene for børn er endnu højere (43,6 %). Overordnet set er andelen af
befolkningen med risiko for fattigdom steget svagt i 2012, hvilket er et tegn
på, at væksten ikke automatisk giver mindre fattigdom, og at det er nødvendigt
med målrettede politikker på området. Letland har taget nogle skridt til at bekæmpe
fattigdommen blandt arbejdsløse og børn. Der er imidlertid ikke iværksat
foranstaltninger til at løse problemerne i det sociale bistandssystem, som især
vedrører gennemsigtighed, ydelsernes tilstrækkelighed og dækning og de
utilstrækkelige aktiveringstiltag for bistandsmodtagere. Manglen på
finanspolitisk råderum har foranlediget Letland til sænke den garanterede
minimumsindtægt og afskaffe statsbudgettets finansiering af denne ydelse. Disse
beslutninger vil formentlig forværre den ekstreme fattigdom og øge den
eksisterende ulighed i adgangen til social bistand på tværs af
lokalforvaltninger, samtidig med at centralforvaltningens incitamenter til at
investere i politikudvikling og kontrol af social bistand reduceres. Det er
vigtigt at overvåge virkningen af disse beslutninger for at forhindre, at
situationen forværres.
(13)     Letland har foreslået en
ambitiøs reform, som kan forventes at få en betydelig positiv indvirkning på
kvaliteten af landets højere uddannelsessystem. Reformplanerne omfatter et
grundigt eftersyn af akkrediteringsprocessen, adskillelse af de akademiske og
forvaltningsmæssige funktioner på universiteterne, udarbejdelsen af en ny
finansieringsmodel og en konsolidering af de højere uddannelsesinstitutioner.
Planerne befinder sig imidlertid stadig i en tidlig fase, og skal gennemføres
ordentligt, hvis den forventede positive virkning skal opnås. Der vil desuden
blive gennemført en evaluering af de videnskabelige institutioner og deres
udviklingsstrategier i 2013. Denne vigtige vurdering vil kunne bidrage til at
danne grundlag for fremtidige reformer og finansiering af videnskabelige
institutioner med henblik på at øge innovationen i Letland.
(14)     Letland har
fremsat politiske foranstaltninger, der vedrører energibesparelser i økonomiens
hovedsektorer. I de kommende år forventes det, at mere end 70 % af energibesparelserne
vil komme fra bygningssektoren. Det er imidlertid gået langsomt med at
gennemføre boligisoleringsprojekter, og antallet af fuldførte projekter er
stadig relativt lavt i forhold den del af boligmassen, hvor der er store
energitab. Potentialet for effektivitetsgevinster på dette område er
betydeligt, eftersom energiintensiteten i lettiske husholdninger var den
højeste i EU i 2010. I 2012 gjorde Letland fremskridt med hensyn til at åbne
sit elmarked for konkurrence og deltage i regionale markeder. Direkte
kontraktforhold er indført fuldt ud i erhvervssektoren og indføres på frivillig
basis for husholdninger. Letland deltager i handlen på Nord Pool Spot fra juni
2013. Der er imidlertid ikke gjort fremskridt med hensyn til åbning af
naturgasmarkedet, og der er fortsat generel afhængighed af en enkelt
energikilde. Myndighederne står også over for besværlige forhandlinger om
ejerskabet og forvaltningen af det gaslageranlæg, som er af stor betydning for
det regionale gasmarkeds funktion.
(15)     Letlands
juridiske system er karakteriseret af ineffektivitet i det civile retssystem. I
systemet kombineres adskillige uhensigtsmæssige faktorer som f.eks. langvarig
behandling i civil‑ og handelssager ved første instans og lav
gennemførelsesprocent i forhold til antallet af indkommende sager, som medfører
et efterslæb af retssager. Gennemløbstiderne er særligt lange i insolvenssager.
Derudover bliver mange sager ikke løst i første instans, hvilket skaber
forsinkelser på alle niveauer helt op til højesteret. Der er for nylig iværksat
positive tiltag til forbedre systemets effektivitet og kvalitet, men det er for
tidligt til, at deres virkning kan vurderes. Det er særligt vigtigt, at
personaleforvaltningen i retssystemet får tilstrækkelig opmærksomhed. Det vil kunne
bidrage til en højere kvalitet i retssystemet, hvis det juridiske råd
involveres mere, lederstillingerne i retssystemet nytænkes og dommernes
uddannelse udvides. Der blev foreslået ændringer til insolvensloven i
slutningen af 2012. Ændringernes omfang er imidlertid begrænsede og retter ikke
i tilstrækkeligt omfang op på manglerne i lovgivningen.
Der er f.eks.
blevet konstateret problemer i forbindelse med den praktiske gennemførelse af
loven, især med hensyn til den rolle som kuratorerne spiller, deres ansvar med
hensyn til dommerne og den effektive likvidation af aktiver samt problemer med
personlige insolvenser, som der også bør følges op på.
(16)     Som led i det europæiske
semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Letlands
økonomiske politik. Den har vurderet konvergensprogrammet og det nationale
reformprogram. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for
en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Letland, men også til, i
hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da
der er behov for at styrke Den Europæiske Unions samlede økonomiske styring,
ved at der fra EU-niveau gives input til kommende nationale beslutninger.
Kommissionens henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester er
afspejlet i henstilling 1-6 nedenfor.
(17)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet gennemgået konvergensprogrammet, og Rådets udtalelse[7] afspejles især i henstilling 1
nedenfor,
HENSTILLER, at Letland i perioden
2013-2014 træffer følgende foranstaltninger med henblik på at:
1)           styrke budgetstrategien med
henblik på at sikre, at afvigelsen fra den mellemfristede budgetmålsætning kun
afspejler den gradvist voksende effekt af pensionsreformen. Inden for rammerne
af denne strategi reducere beskatningen af lavtlønnede ved at flytte
beskatningen til områder som f.eks. punktafgifter, periodiske ejendomsskatter
og/eller miljøskatter. Fortsætte med at forbedre overholdelsen af
skattereglerne og bekæmpe den sorte økonomi. Fortsætte med at styrke de finanspolitiske
rammer ved hjælp af effektiv gennemførelse af loven om finanspolitisk disciplin
og flerårig budgetlægning.
2)           håndtere den langsigtede
arbejdsløshed og ungdomsarbejdsløsheden ved at øge dækningsgraden og
effektiviteten af aktive arbejdsmarkedspolitikker og målrettede sociale
ydelser. Forbedre unge menneskers beskæftigelsesegnethed, f.eks. via en
ungdomsgaranti, etablere omfattende karrierevejledning, gennemføre reformer
inden for erhvervsuddannelse og øge tilgængeligheden og kvaliteten af praktikpladser
3)           tage hånd om problemet med
den høje fattigdomsrate ved at reformere bistanden, således at der opnås mere
tilstrækkelige ydelser og aktiveringsforanstaltningerne for bistandsmodtagere
styrkes. Styrke leveringsmekanismerne, således at fattigdommen blandt børn
effektivt reduceres
4)           Gennemføre de planlagte
reformer af de højere uddannelser, især med hensyn til at etablere en
finansieringsmodel, der belønner kvalitet, reformere akkrediteringssystemet,
konsolidere institutionerne og fremme internationalisering. Tage yderligere
skridt til at modernisere forskningsinstitutionerne på baggrund af den
igangværende uafhængige undersøgelse
5)           fortsætte med at forbedre
energieffektiviteten, især i boligbyggeri og fjernvarmenet, give incitamenter
til at nedbringe energiomkostningerne og flytte forbruget over mod
energieffektive produkter. Forbedre sammenkoblingen med EU’s energinet og tage
skridt til at liberalisere naturgasmarkedet, herunder at fastlægge klare regler
for tredjeparters adgang til lagerkapacitet
6)           fuldføre de igangværende
reformer med henblik på at forbedre effektiviteten af retssystemet og reducere
efterslæbet og længden af retssager, herunder også for insolvenssager. Indføre
en omfattende personalepolitik og tage skridt til at gennemføre mæglingslovgivningen
og strømline voldgiftsretssystemet.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2013) 364 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 og P7_TA(2013)0053.
[4]               Rådets afgørelse 2013/208/EU af 22. april 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr.
1466/97.