               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 524 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Sloveniens nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Sloveniens nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Slovenien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 21. marts 2019. Den 9. april 2019 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Slovenien har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Slovenien sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 1 til 3 nedenfor. Især gælder det, at mindre reguleringsmæssige begrænsninger vil understøtte de første henstillinger om euroområdet, hvad angår robuste markeder for varer og tjenesteydelser, og at en fokusering af den økonomiske politik på investeringer på de specifikke områder vil hjælpe med at løse anden henstilling vedrørende euroområdet om støtte til investeringer.

               (3)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Slovenien 2019
                  2
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Sloveniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Sloveniens nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 15. april 2019 fremlagde Slovenien sit nationale reformprogram for 2019 og den 26. april 2019 sit stabilitetsprogram for 2019. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)De relevante landespecifikke henstillinger i medlemsstaternes programmer under de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020 er blevet taget i betragtning. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  3
                kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  4
               .

               (6)Slovenien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. I sit stabilitetsprogram for 2019 forventer regeringen, at det samlede overskud stiger til 0,9 % af BNP i 2018, og at det herefter stiger til 1,2 % af BNP i 2022. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo forventes den mellemfristede budgetmålsætning – som er justeret fra et strukturelt overskud på 0,25 % af BNP i 2019 til et strukturelt underskud på 0,25 % af BNP fra 2020 – opfyldt i 2021
                  5
               . Ifølge stabilitetsprogrammet for 2019 ventes den offentlige gældskvote fortsat at falde fra 65,4 % af BNP i 2019 til 54,7 % af BNP i 2022. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er gunstigt.

               (7)Den 13. juli 2018 henstillede Rådet, at Slovenien sikrer, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter
                  6
                ikke overstiger 3,1 % i 2019, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,65 % af BNP. Ifølge fremskrivningerne i Kommissionens forårsprognose 2019 er der risiko for en væsentlig afvigelse fra anbefalede tilpasningssti i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2019.

               (8)I 2020 skulle Slovenien nå sin mellemfristede budgetmålsætning. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 svarede dette til en maksimal nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på 4,0 % svarende til en årlig strukturel tilpasning på 0,5 % af BNP. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 skulle Slovenien med en uændret politik være tæt på sin mellemfristede budgetmålsætning i 2020. Derfor peger den nuværende vurdering på en risiko for en vis afvigelse i 2020. Selv om den beregnede nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter i øjeblikket tyder på en risiko for en vis afvigelse fra kravet i 2020, tyder den på en risiko for en væsentlig afvigelse fra kravet i 2019 og 2020 samlet set. Hvis den strukturelle saldo ikke længere ventes at ligge tæt på den mellemfristede budgetmålsætning, skal der i fremtidige vurderinger indgå en samlet vurdering, der tager højde for en mulig afvigelse fra kravet. Slovenien forventes at overholde gældsreglen i 2019 og 2020. Rådet er af den generelle opfattelse, at de nødvendige foranstaltninger bør træffes fra 2019, og at Slovenien bør være klar til at træffe yderligere foranstaltninger i 2020 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

               (9)Den aldrende befolkning vil i stigende grad sætte Sloveniens sundheds- og langtidsplejesystem under pres. Finansieringen af sundhedssystemet er ikke indrettet til at bære de forventede udgifter, der følger af en aldrende befolkning. Indtil videre har Slovenien ikke foreslået omfattende foranstaltninger til at sikre kvalitet, tilgængelighed og langsigtet finanspolitisk holdbarhed for sundhedssystemet i Slovenien. Der er ved at blive udarbejdet et lovforslag om langtidspleje som led i Sloveniens strategi for aktiv aldring. Det står dog stadig ikke klart, hvordan de påtænkte foranstaltninger vil gøre sundhedsplejen mere omkostningseffektiv, tilgængelig og øge dens kvalitet, bortset fra at offentlige indkøb på sundhedsområdet ventes at blive mere omkostningseffektive på grund af bedre koordinering. Investeringer i sundheds- og langsigtede plejestrukturer og udstyr kan hjælpe med at mindske det fremtidige pres på plejesystemerne,

               (10)Problemerne med pensionssystemets langsigtede holdbarhed og hensigtsmæssighed trænger sig stadig mere på, da Sloveniens befolkning ældes hurtigere end befolkningen i de fleste andre medlemsstater. I dokumentet om de første skridt til modernisering af pensions- og invalidforsikringssystemet i Slovenien, som det økonomiske og sociale råd vedtog i 2017, besluttede arbejdsmarkedets parter og den foregående regering aftale at vedtage en reform senest i 2020, og det nationale reformprogram for 2019-2020, nævner muligheden for en gennemgribende reform af pensionssystemet med henblik på at støtte systemets bæredygtighed på mellemlang og lang sigt og hensigtsmæssige pensioner. Det går også efter at forlænge arbejdslivet og give bedre muligheder for at udnytte de ældre arbejdstageres menneskelige ressourcer, men det fortæller ikke konkret, hvordan dette mål skal nås. Hvis pensionsalderen justeres i overensstemmelse med den stigende gennemsnitslevealder, og der tages skridt til at fremme senere pensionering, vil systemet blive mere bæredygtigt. Det er stadig en udfordring at sikre passende pensioner, da visse modtagere stadig befinder sig på eller under fattigdomsgrænsen. Næsten 70 % af alle selvstændige i Slovenien vælger at indbetale sociale sikringsbidrag på mindsteniveauet, hvilket kun berettiger dem til den mindste alderspensionssats. Pensionerne kan gøres mere passende, hvis dækningen af tillægspensionsordningerne øges, så de i tilstrækkelig grad tager højde for en ændret karrierevej og mindsker risikoen for fattigdom i alderdommen.

               (11)Beskæftigelsen steg fortsat, og ledigheden faldt yderligere. Samtidig ligger den langsigtede ledighed over niveauet før krisen og tegner sig fortsat for næsten halvdelen af arbejdsløsheden. Der er fortsat udfordringer for lavtuddannede og ældre arbejdstagere, da deres erhvervsfrekvens og beskæftigelsesgrad stadig ligger blandt de laveste i EU. Deres deltagelse i voksenundervisning er meget lav. Evalueringen af de politikker, der skal tilskynde folk til at komme i arbejde eller tage kurser, viser, at de fleste nuværende programmer fungerer godt. Imidlertid er bevillingerne til dette område begrænsede, og det samme gælder lavtuddannedes og ældre lediges deltagelse i programmerne. Derfor er det særlig vigtigt, at der investeres i effektive foranstaltninger, der øger de lavtuddannedes og ældre arbejdstageres beskæftigelsesegnethed, især hvad angår digitale færdigheder. Hvis de ældre arbejdstageres beskæftigelsesgrad øges, vil det også være med til at lette presset på pensionssystemet. Selv om arbejdsmarkedsreformen i 2013 tydeligvis hjalp visse udsatte grupper med at komme i arbejde, er der fortsat problemer med midlertidig beskæftigelse. Andelen af personer, der er i risiko for fattigdom eller social udstødelse, er faldet, men ligger fortsat over EU-gennemsnittet for de ældres vedkommende.

               (12)Der er ved at opstå mangel på arbejdskraft i stadig flere økonomiske sektorer. Der er asymmetri mellem de kvalifikationer, de unge får under uddannelsen, og de kvalifikationer, som arbejdstagerne efterspørger, hvilket lader til at bidrage til disse mangler. Samtidig med at manglerne i, hvordan økosystemerne for innovation fungerer, bremser disse mangler den erhvervsmæssige omstilling inden for de prioriterede områder i den smarte specialiseringsstrategi
                  7
               , som er defineret efter høring af interessenterne. Hvis økonomiens behov skal opfyldes, er det afgørende, at fremtidens arbejdsstyrke får udviklet sine digitale kvalifikationer.

               (13)Der er eller vil blive vedtaget en række foranstaltninger til bedre finansieringsmuligheder for virksomheder i Slovenien, så de får alternativer til banklån. De slovenske virksomheder er dog stadig meget afhængige af banklån og -pengestrømme, når deres finansieringsbehov skal opfyldes. Virksomhedernes adgang til aktiefinansiering fra de private markeder er fortsat meget begrænset. Udbuddet af risikovillig kapital vokser, men det sker fra et meget lavt niveau. Markedskapitaliseringen på børsen i Ljubljana er meget lav og falder fortsat. Det begrænsede og underudviklede kapitalmarked og de ugunstige rammebetingelser, herunder en lav grad af finansiel forståelse i mindre virksomheder, hæmmer tilstrømningen af aktiekapital og risikovillig kapital til landet. Den ringe adgang til aktiekapitalfinansiering er en vækstbarriere for både innovative virksomheder og for etablerede virksomheder, der kan få gavn af ændret finansiering.

               (14)De slovenske virksomheder bremses af landets reguleringsmæssige og administrative byrder, der fortsat ligger højt. Denne byrde betragtes som et centralt problem, hvis man ønsker at gøre forretninger i Slovenien. Der er tale om bl.a. tilladelser, regnskabskrav, skatteprocedurer og ofte langtrukne handelsretlige sager. Problemerne med at retsforfølge økonomisk kriminalitet påvirker også erhvervsmiljøet. Slovenien har skabt redskaber, der skal mindske de administrative byrder, bl.a. SPOT-portalen ("Slovenska poslovna točka") og "det fælles dokument", der beskæftiger sig med adskillige af de konstaterede byrder. Mange af de foranstaltninger, der skal mindske byrderne, er stadig ikke gennemført, og visse gennemførte foranstaltninger har ikke givet de ventede resultater. Slovenien har også gennemført reformer til liberalisering af restriktive faglige kvalifikationskrav. Imidlertid er der ikke fulgt op på visse dele af de landespecifikke henstillinger fra 2017, især hvad angår advokater og ejendomsmæglere.

               (15)Der er svage punkter med hensyn til konkurrence og åbenhed i offentlige indkøb i Slovenien, hvilket især afspejler i den store andel af kontrakter, der aftales gennem procedurer med forhandling (dvs. uden indkaldelse af tilbud). Sikkerhedsforanstaltningerne mod korruption og hemmelige aftaler blandt tilbudsgiverne, især i lokalforvaltninger og statsejede virksomheder, er fortsat svage. Det uafhængige tilsyn med offentlige indkøb mangler tilstrækkelige retlige garantier mod pres eller indblanding udefra, især hvad angår disciplinærsager og forslaget om udpegelse af medlemmer af den nationale revisionskommission. Der er iværksat en handlingsplan, som skal øge professionaliseringen blandt dem, som beskæftiger sig med offentlige indkøb, men professionaliseringen er fortsat på et lavt niveau. Selv om myndighederne vurderer, at økonomisk kriminalitet og korruption har gjort væsentlig skade i de seneste år, mangler visse reformer til bekæmpelse af korruption stadig at blive gennemført.

               (16)På trods af delvis privatisering af 65 % af aktierne i Sloveniens største bank, Nova Ljubljanska Banka, er staten stadigvæk meget involveret i økonomien, også i finanssektoren. De hidtil offentliggjorte planer for privatisering er blevet gennemført langsomt. Hvis der gås videre med privatiseringerne, vil virksomhederne blive mere levedygtige på lang sigt, og samtidig vil risikoen for de offentlige finanser samt risikoen for fordrejning af konkurrencen og ressourceallokeringen blive mindsket. Yderligere salg af aktier i børsnoterede selskaber vil også hjælpe med at udvikle Sloveniens kapitalmarked.

               (17)Økosystemet for forskning, udvikling og innovation kræver forbedringer for at kunne fungere fuldt ud, og der mangler ofte sammenhæng i støtteforanstaltningerne. Der er begrænset støtte til erhvervsuddannelser og teknologioverførsel og mere generelt ringe samarbejde mellem forskningsverdenen og erhvervslivet, hvilket hæmmer oprettelse af og vækst i innovative virksomheder. De fleste små og mellemstore virksomheder har ringe innovationskapacitet, og andelen af innovative virksomheder i Slovenien, som ligger under EU-gennemsnittet, er dalende. Sloveniens langsomme digitale omstilling begrænser produktivitetsvæksten. Der er skævhed i innovationsresultaterne mellem Sloveniens østlige og vestlige regioner, hvilket hæmmer samarbejde og netværk. Slovenien gør ikke længere fremskridt i retning af 2020-udgiftsmålet for forskning og udvikling, og samtidig gælder det, at øgede investeringer i forskning, udvikling og innovation vil styrke landets vækstpotentiale. Slovenien tiltrækker en lav andel af internationale studerende på alle videregående uddannelsesniveauer, især på ph.d.-niveau, mens der fortsat er begrænset international mobilitet blandt forskere og mellem den akademiske verden og erhvervslivet.

               (18)I sit udkast til en national energi- og klimaplan har Slovenien for perioden frem til 2030 fastlagt målsætninger for energiinfrastrukturen, energieffektivitet og vedvarende energi, som alt sammen vil kræve hensigtsmæssige investeringer. Især gælder det, at Sloveniens økonomi er mere kulstofintensiv end EU-gennemsnittet, og de vedvarende energikilders andel af den samlede energiproduktion stagnerer. Det går især langsomt med udviklingen af vedvarende energikilder bortset fra træ og vandkraft. Sloveniens industri-, tjenesteydelse- og boligsektor tegner sig for en større andel af det endelige samlede energiforbrug end EU-gennemsnittet. Desuden er den nuværende energilagringskapacitet er underudviklet og dækker således ikke de behov, der skyldes en ikke-integreret lokal produktion af vedvarende energi.

               (19)Transporten har udviklet sig til den største kilde af CO2-emissioner: dens andel af de samlede emissioner ligger over gennemsnittet for denne sektor i EU. Slovenien er meget afhængigt af transport ad landevejen, hvilket skaber problemer med høj energi- og kulstofintensitet samt luftforurening og trafikulykker. Der er store muligheder for forbedring af jernbaneinfrastrukturen samt inden for lavkulstofenergi og bæredygtig transport i almindelighed, hvilket kan hjælpe til med at mindske disse negative konsekvenser. Der er også væsentlige investeringshuller inden for naturressourcer, som skal sikre en mere bæredygtig udviklingsmodel. Sloveniens økonomi er afhængig af landets naturlige miljø, som er ved at blive forringet. Den store afhængighed af importerede råmaterialer hæmmer sammen med de lave genanvendelsesprocenter omstillingen til en cirkulær økonomi. Systemet for byspildevand, herunder infrastrukturen for opsamling og behandling, opfylder ikke fuldt ud EU's krav. Store dele af Sloveniens økonomi er sårbare over for naturkatastrofer, især oversvømmelser.

               (20)Det er hensigtsmæssigt at minde om, at programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D i landerapporten
                  8
               . Det ville gøre det muligt for Slovenien at anvende disse midler bedst muligt, hvad angår i de indkredsede sektorer, idet der tages hensyn til de regionale forskelle. Hvis denne investering skal blive en succes, er det vigtigt, at landets administrative kapacitet til at forvalte disse midler styrkes.

               (21)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Sloveniens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2019, det nationale reformprogram for 2019 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Slovenien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Slovenien, men også til, om de stemmer overens EU's regler og retningslinjer. Dette afspejler behovet for at styrke Unionens overordnede økonomiske forvaltning ved at give input på EU-niveau til fremtidige nationale beslutninger.

               (22)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2019, og dets holdning
                  9
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               HENSTILLER, at Slovenien i 2019 og 2020 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.Opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i 2020. Vedtager og gennemfører reformer inden for sundhedspleje og langsigtet pleje, der sikrer kvalitet, tilgængelighed og langsigtet finanspolitisk holdbarhed. Sikre et holdbart pensionssystem på lang sigt, bl.a. ved at justere den lovbestemte pensionsalder og begrænse mulighederne for tidlig tilbagetrækning. Øge de lavtuddannede og ældre arbejdstageres beskæftigelsesegnethed ved at gøre uddannelserne mere relevante for erhvervslivet og gennem livslang læring og aktiveringsforanstaltninger, herunder bedre digitale kvalifikationer.

               2.Støtte udviklingen af aktiemarkederne. Styrke erhvervsmiljøet ved at mindske de reguleringsmæssige restriktioner og administrative byrder. Øge konkurrencen, professionaliseringen og det uafhængige tilsyn inden for offentlige indkøb. Gennemføre privatiseringer i overensstemmelse med de gældende planer.

               3.Fokusere på en investeringsrelateret politik inden for forskning og udvikling, omstilling til en lavemissionsøkonomi og energiomstilling. bæredygtig transport, især jernbaner, og miljøinfrastruktur under hensyntagen til de regionale skævheder.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1023 final.

                     (3)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (6)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

                     (7)

                        SWD(2019) 1023 final.

                     (8)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 509 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Spaniens nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Spaniens nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Spanien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 21. marts 2019. Den 9. april 2019 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Spanien har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Spanien sikre en fuldstændig og rettidig efterlevelse af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 1-4 nedenfor. Dette betyder navnlig, at foranstaltninger til forbedring af produktiviteten vil bidrage til at efterleve første henstilling vedrørende euroområdet for så vidt angår produktivitetsforbedringer til genoprettelse af balancen i euroområdet, at anvendelsen af ekstraordinære indtægter til at nedbringe den offentlige gæld samt en fokuseret økonomisk politik vedrørende investeringer inden for de nærmere anførte områder vil bidrage til at efterleve anden henstilling vedrørende euroområdet for så vidt angår genopbygning af stødpuder og støtte til investeringer, og at foranstaltninger til forbedring af færdigheder og beskæftigelsesegnethed vil bidrage til at efterleve tredje henstilling vedrørende euroområdet for så vidt angår arbejdsmarkedets funktion.

               (3)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Spanien
                  3
                2019 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Spaniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Spaniens nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 27. februar 2019
                  4
               . Kommissionen konkluderede i sin analyse, at Spanien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Stor indenlandsk og udenlandsk gæld — offentlig såvel som privat — og høj arbejdsløshed i forbindelse med svag produktivitetsvækst udgør fortsat svagheder med betydning ud over landegrænserne. Gældsnedbringelsen i den private sektor skrider frem, men der er stadig et stykke vej endnu. Selv om væksten i BNP fortsat er robust, er den offentlige gæld som andel af BNP stadig høj. Arbejdsløsheden er blevet ved med at falde hurtigt, men er fortsat meget høj, og den store segmentering af arbejdsmarkedet mellem tidsbegrænsede og tidsubegrænsede kontrakter forhindrer en hurtigere vækst i arbejdsproduktiviteten. Efter de mange reformer i perioden 2012-2015 har en skiftende politisk kontekst i løbet af det seneste år bidraget til endnu et år med begrænsede fremskridt med at gennemføre henstillingerne. Den nuværende gunstige økonomiske situation udgør en mulighed for at imødekomme de aktuelle behov for reformer, der kan gøre den spanske økonomi mere modstandsdygtig og øge produktivitetsvæksten.

               (4)Den 30. april 2019 fremlagde Spanien sit nationale reformprogram for 2019 og sit stabilitetsprogram for 2019. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)I stabilitetsprogrammet for 2019 redegøres der for de foranstaltninger, der er truffet for at gennemføre de forebyggende og korrigerende værktøjer, der er fastsat i Spaniens stabilitetslov. Der er dog ingen planer om at gøre håndhævelsen af disse værktøjer automatisk og om at gennemgå stabilitetslovens udgiftsregel med henblik på at styrke dens bidrag til den finanspolitiske konsolidering, navnlig i økonomiske opgangstider. På området offentlige udbud vil den ambitiøse gennemførelse af den i 2017 vedtagne lov om offentlige kontrakter have afgørende betydning for at forbedre effektiviteten af de offentlige udgifter og bidrage til forebyggelsen af uregelmæssigheder. Det er især vigtigt, at den nye forvaltningsstruktur, navnlig det uafhængige regulerings- og tilsynskontor, kan udføre de opgaver, det pålægges, effektivt, og at den omfattende nationale strategi for offentlige udbud vedtages hurtigt — med aktiv inddragelse af ordregivende myndigheder og enheder på nationalt, regionalt og lokalt plan. Endelig vil der i 2019 blive foretaget en række udgiftsanalyser, og gennemførelsen af de hermed forbundne henstillinger burde bidrage til at øge effektiviteten af de offentlige udgifter.

               (6)Der er taget højde for de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") for perioden 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af de foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (7)Efter en rettidig og varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud og Rådets afgørelse (EU) [2019/X] om ophævelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud er Spanien underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. Den offentlige saldo ventes at stige fra -2,5 % af BNP i 2018 til -2,0 % af BNP i 2019 og skabe balance i budgettet i 2022. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  7
                forventes den mellemfristede budgetmålsætning om et ligevægtigt strukturelt budget ikke at blive opfyldt inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde fra 97,1 % i 2018 til 95,8 % i 2019, før den når ned på 88,7 % i 2022. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Risikoen for ikke at nå de finanspolitiske mål, der er fastsat i stabilitetsprogrammet for 2019, vedrører primært indtægtssiden, hvor der er stor usikkerhed om udbyttet af eller mulighederne for at få vedtaget mange af foranstaltningerne på indtægtssiden.

               (8)Den 13. juli 2018 henstillede Rådet, at Spanien sikrer, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter
                  8
                ikke overstiger 0,6 % i 2019, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,65 % af BNP. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 er der risiko for en væsentlig afvigelse fra den anbefalede finanspolitiske tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning for 2019.

               (9)I betragtning af Spaniens offentlige gældskvote, som ligger over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP, og det forventede positive produktionsgab på 2,0 % af BNP burde de nominelle primære offentlige nettoudgifter ikke stige i 2020, hvilket stemmer overens med den strukturelle tilpasning på 1,0 % af BNP, som kræves ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten. Der er samtidig tegn på, at den uudnyttede økonomiske kapacitet er undervurderet med en forventet inflation, der fortsat ligger under 2 % i 2019, og en afmatning på arbejdsmarkedet (høj arbejdsløshed og en meget høj andel af ufrivilligt deltidsarbejde, midlertidigt ansatte og fattigdom blandt personer i arbejde). Desuden er der ifølge sandsynlighedsredskabet også stor usikkerhed omkring det skønnede produktionsgab som beregnet ved den i fællesskab aftalte metode. På grundlag heraf forekommer en årlig strukturel tilpasning på 0,65 % af BNP, hvilket svarer til en maksimal vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter på 0,9 %, at være passende. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019, der er baseret på en uændret politik, er der risiko for en væsentlig afvigelse fra den påkrævede finanspolitiske tilpasning i 2020. Desuden forventes Spanien ikke at opfylde kravene i overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2019 og 2020. Rådet er af den generelle opfattelse, at de nødvendige foranstaltninger bør træffes fra 2019 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Det vil være vigtigt at anvende eventuelle ekstraordinære indtægter til at reducere den offentlige gældskvote yderligere.

               (10)Beskæftigelsen i Spanien er fortsat støt stigende. Arbejdsløsheden er fortsat faldende, men ligger stadig et godt stykke over gennemsnittet i Den Europæiske Union, navnlig blandt unge og lavtuddannede. Der er fortsat stor forskel i mænds og kvinders beskæftigelsesfrekvens og karrierelængde. Dette udgør et uudnyttet potentiale, ikke mindst i betragtning af den hurtigt aldrende befolkning.

               (11)Den stadig udbredte, om end gradvist reducerede, anvendelse af tidsbegrænsede kontrakter, herunder i sektorer, der er mindre sæson- og konjunkturfølsomme, er en af de højeste i Europa og kan hæmme Spaniens vækstpotentiale og sociale samhørighed. De mest berørte heraf er unge, lavtuddannede og tredjelandsstatsborgere, der ofte har begrænset adgang til sociale ydelser og risiko for fattigdom. Tidsbegrænsede kontrakter er ofte af meget kort varighed og udgør for både arbejdstagere og arbejdsgivere et begrænset incitament til at investere i uddannelse, hvilket igen hæmmer produktivitetsvæksten. Det er fortsat vanskeligt at gå fra en tidsbegrænset til en tidsubegrænset kontrakt, og hindringer for arbejdskraftens bevægelighed mindsker de jobsøgendes muligheder og hæmmer en effektiv fordeling af arbejdskraften på tværs af landet.

               (12)Spanien har styrket støtten til langtidsledige, som i 2018 fortsat udgjorde 6,4 % af den erhvervsaktive befolkning. Nyligt iværksatte initiativer sigter mod at gøre unge mennesker beskæftigelsesegnede gennem rådgivning og karrierevejledning, men de offentlige arbejdsformidlinger håndterer fortsat kun et beskedent antal ledige stillinger, og der er behov for en yderligere indsats til forbedring af arbejdsformidlingernes rolle i jobsøgnings- og jobformidlingsprocessen. Navnlig samarbejdet med arbejdsgiverne er i visse regioner beskedent, og profilværktøjer til bedre at matche jobsøgende med arbejdsgivernes behov befinder sig stadig i en indledende fase. Partnerskaber mellem offentlige arbejdsformidlinger og socialkontorer skrider frem, men samarbejdet er fortsat begrænset i visse regioner. Øget investering i moderne offentlige arbejdsformidlinger kombineret med støtte til arbejdskraftens bevægelighed kan bidrage til at forbedre arbejdstageres beskæftigelsesegnethed og tilpasningsevne samt lette omstillingen på arbejdsmarkedet, hvilket vil forbedre Spaniens produktivitet og inklusive vækst på lang sigt.

               (13)Bestræbelser på at styrke arbejdstilsynenes muligheder for at bekæmpe misbrug af tidsbegrænsede kontrakter har givet visse resultater, og af nettotilvæksten i beskæftigelsen er andelen af tidsubegrænsede kontrakter stigende. Arbejdsgivere benytter sig dog fortsat i vid udstrækning af kontrakter af kort varighed. Tidligere erfaringer viser, at de mange incitamenter til støtte for jobskabelsen har begrænsede virkninger, når det gælder om at fremme beskæftigelse af høj kvalitet. Spanien har lanceret en ny evaluering med henblik på at forenkle systemet, men der foreligger endnu ingen resultater. For at nå målet på 8 % inden udgangen af 2019 skal de udvælgelsesprøver, der skal til for at reducere andelen af tidsbegrænsede kontrakter i den offentlige sektor på alle forvaltningsniveauer, fremskyndes. Indførelsen af trepartsrundbordsmøder er et godt skridt i retning af en større inddragelse af arbejdsmarkedets parter i politikudformningen, men der er mulighed for dybere og mere rettidige høringer.

               (14)Andelen af personer, der er truet af fattigdom eller social udstødelse, samt indkomstuligheden er faldende, men ligger fortsat over EU-gennemsnittet. Andelen af fattige i beskæftigelse er høj blandt midlertidige eller lavtuddannede arbejdstagere eller personer født uden for EU. Andelen af børn, der lever i fattigdom, er stadig meget høj, selv om den er faldende. Når det gælder om at mindske fattigdom, er virkningen af andre overførselsindkomster end pensioner fortsat blandt de laveste i Unionen, navnlig hvad angår børn. De sociale udgifter som andel af BNP i Spanien til husstande med børn i Spanien er blandt de laveste i EU og ikke tilstrækkeligt målrettede. Trods en positiv udvikling er der fortsat betydelige mangler i dækningen af personer med et stort eller moderat støttebehov. Det nationale kontanthjælpssystem er stadig fragmenteret, idet der findes flere ordninger for forskellige grupper af jobsøgende. Nylige foranstaltninger til forbedring af dækningen og beskyttelsen af indkomststøtte for ældre langtidsledige (i alderen 52 eller derover) kan samtidig svække denne særlige gruppes incitament til at arbejde. Samtidig er der store regionale forskelle mellem de regionale mindsteindkomstordninger for så vidt angår adgangsbetingelser, dækning og tilstrækkelighed, og de begrænsede muligheder for at overføre dem mellem regionerne mindsker incitamenterne til arbejdskraftens bevægelighed. Som følge heraf er der mange med behov for støtte, som ikke modtager den. Lanceringen af den universelle socialkortsordning vil gøre bevillingen af sociale ydelser mere gennemsigtig og dermed bedre målrettet. Selv om det økonomiske opsving fortsat nedbringer fattigdommen, er der for at opnå inklusiv vækst behov for investering i politikker for social inklusion og social infrastruktur (f.eks. sociale boliger). Desuden står Spanien over for særlige udfordringer med hensyn til territorial samhørighed, f.eks. akut affolkning og aldrende befolkning i visse landdistrikter. Foranstaltninger til fremme af iværksætteri, digitalisering og den sociale økonomi kan bidrage til at imødegå disse udfordringer inden for rammerne af integrerede territoriale udviklingsstrategier.

               (15)Under krisen spillede det spanske pensionssystem en vigtig rolle i sikringen af levestandarden for ældre, som har lavere risiko for fattigdom. Ifølge prognoserne i rapporterne om befolkningsaldringen og om pensionernes tilstrækkelighed for 2018 har reformerne i 2011 og 2013 bidraget til at sikre pensionernes bæredygtighed og relative tilstrækkelighed på lang sigt. Skal forhøjelsen af pensionsydelserne fortsat knyttes til inflationen (således som det blev besluttet i 2018 og 2019), og bæredygtighedsfaktoren udsættes, er det dog nødvendigt at træffe kompenserende foranstaltninger for på lang sigt at sikre pensionssystemets bæredygtighed. Der vil desuden i en situation med høj arbejdsløshed og udbredt anvendelse af tidsbegrænsede kontrakter og deltidsbeskæftigelse skulle gøres en indsats for at klare de væsentligste udfordringer, som kommende pensionister vil stå over for med hensyn til tilstrækkeligheden af deres indkomst, og hvor længe og hvor meget de skal arbejde.

               (16)Spaniens innovationsresultater og produktivitetsvækst hæmmes af begrænsede investeringer i forskning og udvikling og af et misforhold mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer. Udgifterne til forskning og udvikling i den spanske erhvervssektor er kun halvt så store som EU-gennemsnittet, navnlig i store virksomheder, men der er betydelige regionale forskelle. Denne forskel forstærkes af den lave og faldende udnyttelsesgrad i det offentlige budget til forskning og udvikling. Mangel på kvalificeret arbejdskraft og et misforhold mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer udgør en anden stor hindring for udviklingen og anvendelsen af avancerede teknologier, især i små og mellemstore virksomheder. Beskæftigelsen inden for højteknologiske sektorer og vidensintensive tjenesteydelser ligger i mange spanske regioner et godt stykke under EU-gennemsnittet. Selv om der er ved at blive udviklet regionale innovationsstrategier for intelligent specialisering, og forvaltningen af den nationale forsknings- og innovationspolitik er ved at blive strømlinet, er den nationale og regionale koordinering, hvad angår politikudformningen, -gennemførelsen og -evalueringen, dog fortsat beskeden. For at forbedre Spaniens innovationsresultater er det nødvendigt at foretage betydelige investeringer med henblik på at fremme iværksætteri og nystartede virksomheder og hjælpe dem med at vokse og fremme samtlige virksomheders konkurrenceevne og tilpasning, bl.a. gennem digitalisering, til aktiviteter med en højere merværdi, således at de får en større tilstedeværelse på internationale markeder. Det kræver også et stærkere fokus på offentlig-private partnerskaber, samarbejde mellem den akademiske verden og erhvervslivet og teknologioverførsel, især til fordel for små og mellemstore virksomheder, en bedre styring af forsknings- og innovationspolitikken på tværs af forvaltningsniveauer og en større tilpasning af forsknings- og udviklingsinfrastruktur og -projekter til regionale og nationale innovationsstrategier.

               (17)Selv om skolefrafaldet i Spanien er mindsket, er det fortsat meget højt med betydelige regionale forskelle. Der er plads til forbedringer af de uddannelsesmæssige resultater, som er meget forskellige fra region til region. Begge faktorer indvirker negativt på produktivitetsvækstens langsigtede potentiale. Bestræbelserne på at reformere uddannelsessystemet er gået i stå. Virksomhederne finder det vanskeligt at finde de færdigheder, der skal til for at kunne satse på innovation, navnlig når det drejer sig specialister inden for informations- og kommunikationsteknologi (IKT). Spanien har godkendt foranstaltninger til opgradering af vekseluddannelsessystemet, hvilket vil kunne spille en central rolle i tilvejebringelsen af de færdigheder og kvalifikationer, som er nødvendige for at fremme innovation, men optagelsen på disse uddannelser er fortsat beskeden. Andelen af personer med en videregående uddannelse i Spanien ligger over EU-gennemsnittet, men det er svært for nyuddannede at finde et passende job. Udviklingen af menneskelig kapital på alle uddannelsesniveauer, herunder videregående uddannelse og erhvervsuddannelse, og et større samarbejde mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder med henblik på at afhjælpe det eksisterende misforhold mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer kan styrke unge færdiguddannedes adgang til arbejdsmarkedet. Det kan også give virksomhederne adgang til de færdigheder og kvalifikationer, som er nødvendige for at styrke deres innovationskapacitet og få størst udbytte af det vækstpotentiale, som digitaliseringen tilbyder. Ved at omskole arbejdstagere i digitale færdigheder kan spanske virksomheder forblive konkurrencedygtige i en stadig mere digitaliseret økonomi. Alle disse foranstaltninger vil kunne bidrage til at mindske regionale forskelle.

               (18)Den restriktive og fragmenterede regulering i Spanien forhindrer virksomheder i at udnytte stordriftsfordele, og den hæmmer produktiviteten. Loven om markedsenhed udgør fortsat et vigtigt redskab til at løse disse problemer. En mere beslutsom gennemførelse af denne lov samt fjernelsen af konstaterede restriktioner for tjenesteydelser, navnlig for visse liberale erhverv som f.eks. civilingeniører og arkitekter samt inden for juridiske tjenester og IT-tjenester, vil kunne forbedre vækstmulighederne og konkurrencen. Som på andre områder, hvor regionerne spiller en afgørende rolle for en vellykket gennemførelse af reformer, kan en stærkere og vedvarende koordinering mellem nationale og regionale myndigheder gøre politikken på dette område mere effektiv.

               (19)Ufuldstændige forbindelser til jernbanegodstransport og en begrænset integration på EU's el- og gasmarkeder forhindrer Spanien i at få fuldt udbytte af EU's indre marked. Derfor er Spanien også nødt til at investere yderligere i elsammenkoblinger med resten af Unionen for at nå målet om mindst 10 % af landets installerede elproduktionskapacitet senest i 2020. For at muliggøre en større anvendelse af jernbanegodstransport, herunder grænseoverskridende forbindelser med Frankrig og Portugal og forbindelser med havne og logistikknudepunkter, er det også nødvendigt med investeringer.

               (20)Der er desuden fortsat betydelige investeringsmangler på området for forvaltning af naturressourcer for at sikre en mere bæredygtig udviklingsmodel. En nedbringelse af energiforbruget i bygninger samt udviklingen af intelligente energinet og muligheder for lagring af vedvarende energi vil kunne bidrage til en bedre styring af efterspørgslen. En yderligere indsats bør fremme bæredygtig transport og den cirkulære økonomi. Visse områder i Spanien er blandt de mest udsatte områder i Europa, når det gælder klimaændringer, idet presset på de eksisterende vandressourcer kræver yderligere infrastrukturinvesteringer til forbedring af vandforvaltningen, f.eks. spildevandsbehandling, lækager i nettet og vandforsyning. Selv om der i de seneste år er gjort konstante fremskridt, er Spanien fortsat nødt til at opfylde visse krav i EU's vandlovgivning. Fremskridt med at opfylde alle disse mål vil være til miljømæssig, økonomisk og social fordel for Spanien.

               (21)Hvad angår samtlige konstaterede investeringsmangler, bør der tages hensyn til de specifikke regionale forskelle i investeringsbehov. De territoriale forskelle i BNP pr. indbygger er beskedne, men de er stadig større end før krisen, hovedsagelig på grund af de asymmetriske virkninger af jobnedlæggelser på tværs af regionerne. De største regionale forskelle fremgår i øjeblikket af indikatorerne for arbejdskraft og sociale resultater, hvor de fleste spanske regioner i forhold til EU-gennemsnittet klarer sig dårligere. Andre socioøkonomiske indikatorer viser, at der er store territoriale forskelle, f.eks. hvad angår innovation, iværksætteri og konkurrenceevne. Den økonomiske politik på investeringsområdet bør tage behørigt hensyn til regionale forskelle i investeringsbehov.

               (22)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  9
               . Det ville gøre det muligt for Spanien at anvende disse midler bedst muligt, hvad angår de indkredsede sektorer, idet der tages hensyn til regionale forskelle og den særlige situation i den yderstliggende region De Kanariske Øer. Det er vigtigt, at landets administrative kapacitet til at forvalte midlerne styrkes, hvis investeringen skal blive en succes.

               (23)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Spaniens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2019, det nationale reformprogram for 2019 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Spanien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Spanien, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (24)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Spaniens stabilitetsprogram for 2019, og dets holdning
                  10
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (25)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2019 og stabilitetsprogrammet for 2019. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 4 nedenfor,

               HENSTILLER, at Spanien i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 0,9 % i 2020, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,65 % af BNP, styrke de finanspolitiske rammer og reglerne for offentlige udbud på alle forvaltningsniveauer, sikre, at pensionssystemet fortsat er holdbart, anvende ekstraordinære indtægter til at fremskynde nedbringelsen af den offentlige gældskvote

               2.sikre, at arbejdsformidlinger og socialkontorer har kapacitet til at yde effektiv støtte, fremme overgangen til tidsubegrænsede kontrakter, herunder ved at forenkle ordningerne for ansættelsesincitamenter, forbedre familiestøtten og udbedre mangler i nationale kontanthjælpsordninger og regionale mindsteindkomstordninger, mindske skolefrafaldet og forbedre de uddannelsesmæssige resultater under hensyntagen til regionale forskelle, øge samarbejdet mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder med henblik på at forbedre udbuddet af arbejdsmarkedsrelevante færdigheder og kvalifikationer, navnlig inden for informations- og kommunikationsteknologi

               3.målrette den økonomiske politik på investeringsområdet med henblik på at fremme innovation og ressource- og energieffektivitet, opgradere banegodsinfrastruktur og udvide energisammenkoblingerne med resten af EU under hensyntagen til regionale forskelle, øge virkningen af politikker til støtte for forskning og innovation

               4.yderligere gennemføre loven om markedsenhed ved at sikre, at de regler, der gælder for adgang til og udøvelse af økonomiske aktiviteter, navnlig for tjenesteydelser, på alle forvaltningsniveauer stemmer overens med principperne i denne lov, samt ved at forbedre samarbejdet mellem administrationerne.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1008 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (8)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.

                     (9)

                        SWD(2019) 1008 final.

                     (10)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 517 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Ungarns nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Ungarns nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 også rapporten om varslingsmekanismen, hvori Ungarn ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Ungarn
                  2
                2019 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Ungarns fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Ungarns nationale Europa 2020-mål.

               (3)Den 30. april 2019 fremlagde Ungarn sit nationale reformprogram for 2019 og sit konvergensprogram for 2019. For at tage de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer i betragtning er de blevet vurderet sammen.

               (4)De relevante landespecifikke henstillinger er taget i betragtning ved programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  3
                kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  4
               , redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse.

               (5)Ungarn er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og er omfattet af gældsreglen. Ifølge konvergensprogrammet for 2019 forventer regeringen en forbedring af det samlede underskud, således at det reduceres til 1,8 % af BNP i 2019 fra 2,2 % i 2018. Underskuddet forventes derefter fortsat gradvist at blive forbedret til 1,2 % i 2021 og at nå en strukturel budgetbalance i 2023. Det forventes på grundlag af den genberegnede strukturelle saldo (
                  5
               ), at Ungarn i 2022 vil ligge tæt på den mellemfristede budgetmålsætning, som er blevet ændret fra et strukturelt underskud på 1,5 % af BNP i 2019 til 1,0 % af BNP i 2020, og at landet vil nå denne målsætning i det efterfølgende år. Ifølge konvergensprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde gradvist til under 60 % inden udgangen af 2022. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for de pågældende budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk for 2019 og særdeles optimistisk for 2020 og frem, hvilket medfører risici for gennemførelsen af underskudsmålene. Samtidig er de foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2020, ikke blevet tilstrækkeligt præciseret.

               (6)Den 22. juni 2018 besluttede Rådet i henhold til artikel 121, stk. 4, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde ("TEUF"), at der i Ungarn var konstateret en væsentlig afgivelse fra den mellemfristede budgetmålsætning i 2017. I betragtning af den konstaterede væsentlige afvigelse henstillede Rådet den 22. juni 2018, at Ungarn træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækst i de primære offentlige nettoudgifter
                  6
                ikke overstiger 2,8 % i 2018, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 1,0 % af BNP. Den 4. december 2018 konkluderede Rådet, at Ungarn ikke havde truffet nogen virkningsfulde foranstaltninger som reaktion på Rådets henstilling af 22. juni 2018 og fremsatte en revideret henstilling. I den nye henstilling henstillede Rådet, at Ungarn træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækst i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,3 % i 2019, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 1,0 % af BNP. Den XX juni 2019 konkluderede Rådet, at Ungarn ikke havde truffet nogen virkningsfulde foranstaltninger som reaktion på Rådets henstilling af 4. december 2018. På grundlag af de endelige tal for 2018 blev det endvidere konstateret, at Ungarn havde en væsentlig afvigelse fra den anbefalede tilpasning i 2018.

               (7)Kommissionen rettede en advarsel til Ungarn den 5. juni 2019 om, at der var konstateret en væsentlig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning i 2018, jf. artikel 121, stk. 4, i TEUF og artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97. Den XX. juni 2019 vedtog Rådet efterfølgende en henstilling, som bekræftede nødvendigheden af, at Ungarn træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækst i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,3 % i 2019, svarende til en årlig strukturel tilpasning på 1,0 % af BNP. Kommissionens forårsprognose 2019 viser, at der er risiko for en afvigelse fra henstillingen i 2019.

               (8)For 2020 henstillede Rådet den XX. juni 2019, at Ungarn træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækst i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 4,7 %, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,75 % af BNP. Dette vil bringe Ungarn ind på en passende tilpasningssti i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 er der med en uændret politik risiko for en afvigelse fra dette krav i 2020. Generelt er Rådet af den opfattelse, at der i 2019 bør træffes væsentlige nye foranstaltninger for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i overensstemmelse med den henstilling, der blev rettet til Ungarn den XX juni 2019 med henblik på at rette op på den observerede væsentlige afvigelse fra tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning.

               (9)Den samlede beskæftigelsesfrekvens er blevet væsentligt forbedret som følge af en stærk økonomisk ekspansion, men dette er ikke kommet alle grupper lige meget til gavn. Beskæftigelses- og lønkløfterne mellem faggrupper samt mellem mænd og kvinder er fortsat brede sammenlignet med EU-gennemsnittet. Den kønsbetingede kløft i beskæftigelsesfrekvensen er bred, hvilket delvis kan forklares med et begrænset udbud af børnepasning. Resultaterne på arbejdsmarkedet for forskellige sårbare grupper, herunder romaer og handicappede, er dårlige. Den offentlige beskæftigelsesordning, som ikke er god til at få deltagerne i job på det primære arbejdsmarked, er trods en indskrænkning fortsat omfattende. Andre politikker, som har til formål at hjælpe arbejdsløse eller ikke-erhvervsaktive med at finde arbejde eller uddannelse, er ikke tilstrækkeligt målrettede. Udviklingen af digitale færdigheder kan bidrage til at forbedre beskæftigelsesegnetheden. Nylige foranstaltninger har til formål at få flere pensionerede arbejdstagere tilbage i job og øge deres antal over tid. Fattigdomssituationen i Ungarn er forbedret siden 2013. Dagpengeperioden på tre måneder, som er den korteste i EU, er betydeligt kortere end den tid, det i gennemsnit tager at finde et job.

               (10)Andelen af personer, der risikerer fattigdom og social eksklusion, er faldende. Der er sket et tydeligt skift væk fra sociale ydelser og over i retning af understøttelse af familier gennem arbejdsrelaterede aktiviteter og naturalydelser, som dog ikke i tilstrækkelig grad er målrettet mod de fattige. Selv om muligheden for at modtage tilskud til boligejerskab er blevet udvidet, er udbuddet af socialt boligbyggeri ikke blevet øget.

               (11)Uddannelsesresultaterne ligger under EU-gennemsnittet og udviser store regionale forskelle. Skolefrafaldet er højere og andelen af personer med videregående uddannelse er lavere end EU-gennemsnittet. Uddannelsessystemet hæmmer den sociale mobilitet. Eleverne ledes tidligt over i forskellige skoletyper, som udviser store forskelle hvad angår uddannelsesresultater og erhvervsvalg. Andelen af skoler, hvor flertallet af eleverne er romaer, er øget fra 10 % i 2008 til 15 % i 2017. Virkningen af nylige foranstaltninger, der har til formål at fordele dårligt stillede elever blandt skolerne, er begrænset af, at ikkestatslige skoler er fritaget fra kravet om at tage dårligt stillede elever. Dårligt stillede børn har en tendens til at være koncentreret på erhvervsfaglige skoler, hvor ringere grundlæggende færdigheder, højere frafald og dårligere løn- og karriereudsigter er fremherskende. Dårligt stillede gruppers, navnlig romaers, lave deltagelse i uddannelse af god kvalitet er en spildt mulighed for at opbygge menneskelig kapital. Lærermanglen er også fortsat en udfordring. Lærernes lønninger er steget i de seneste år, men er stadig forholdsvis lave sammenlignet med andre færdiguddannede fra videregående uddannelser. Det lave antal studerende, der tager en videregående uddannelse, er ude af trit med den store efterspørgsel efter højt kvalificeret arbejdskraft og den løngevinst, som personer med en videregående uddannelse får gavn af, og som er den højeste i EU. De højere læreanstalter i Ungarn har den laveste finansielle autonomi i EU. Derudover blev der i forbindelse med ændringen i april 2017 af loven om højere uddannelse, som fastsatte yderligere krav til internationale universiteter, der ønsker at virke i Ungarn, givet udtryk for yderligere bekymring vedrørende den akademiske frihed. I 2018 meldte det ungarske universitet, som er bedst placeret på internationale ranglister, at det har til hensigt at forlade landet på grund af den lovgivningsmæssige usikkerhed, som denne ændring skaber.

               (12)Sundhedsresultaterne halter bagefter de fleste andre EU-lande, hvilket afspejler både usund livsstil og begrænset effektivitet med hensyn til levering af sundhedsydelser. Udbredelsen af rygning, alkoholmisbrug og fedme er blandt de højeste i EU. Ungarerne er blandt de EU-borgere, der har den største risiko for at dø for tidligt på grund af dårlig luftkvalitet. Antallet af undgåelige dødsfald er blandt de højeste i EU, til dels på grund af utilstrækkelig screening og forvaltning af den primære sundhedspleje. Der er betydelige socioøkonomiske forskelle i adgangen til kvalitetspleje. De offentlige udgifter til sundhedspleje ligger under EU-gennemsnittet, og borgerne er afhængige af egenbetaling for at få adgang til kvalitetspleje, hvilket risikerer at øge den socioøkonomiske sundhedskløft yderligere. Systemet er fortsat stærkt hospitalscentreret og udviser svagheder i den primære sundhedspleje, navnlig inden for tidlig påvisning og forebyggelse af kroniske sygdomme. En betydelig mangel på sundhedspersonale hæmmer adgangen til pleje i mindre velstående områder.

               (13)En udvidelse af forsknings- og innovationskapaciteten kan forbedre Ungarns beskedne innovationsresultater og øge produktiviteten. Den begrænsede akkumulering af intellektuelle aktiver afspejles i det lave antal patent-, varemærke- og designansøgninger, det lave antal innovative virksomheder og den lave grad af internationalisering blandt små og mellemstore virksomheder. Mindre virksomheder er særligt tilbageholdende med at innovere, hvilket hæmmer deres deltagelse i globale værdikæder. Forskning og udvikling i erhvervslivet er koncentreret i nogle få store virksomheder, som hovedsagligt har udenlandske ejere og nyder godt af rundhåndet statsstøtte. Støtte til samarbejdet mellem videnskaben og erhvervslivet vil bidrage til bedre innovationsresultater og teknologioverførsel. Kvaliteten af den offentlige forskning lider under ineffektive FoU-politikker og underfinansiering, idet udgifterne til forskning og udvikling i den offentlige sektor ligger et godt stykke under EU-gennemsnittet. Nylige politiske foranstaltninger, der har til formål at reducere finansieringen til og begrænse uafhængigheden for akademiske fora og forskningsfora, skaber usikkerhed i disse fora, hvilket kan føre til, at de bedste forskningstalenter udvandrer, og medføre en risiko for et vedvarende fald i forskningskvaliteten.

               (14)Dårlige lokale offentlige transportforbindelser og høje pendlingsomkostninger bidrager til arbejdsløsheden i dårligt stillede områder. Vejnettets og jernbanenettets dårlige tilstand hæmmer mobiliteten og mindsker rejsesikkerheden, idet mere end halvdelen af vejnettet er i dårlig stand, navnlig i dårligt stillede regioner. Transportnettene er centreret om Budapest, mens lokale netværk og tværgående forbindelser gennem landet er underudviklede. Trængslen på vejene er en voksende udfordring og en barriere for produktiviteten i Ungarns byområder. Desuden er drivhusgasemissionerne fra vejtransport steget kraftigt i de seneste fem år. Forholdene for sejlads på Donau, der lider under dårlige vandforhold, kunne forbedres ved en mindre restriktiv lovgivning.

               (15)Energieffektiviteten i boligsektoren er fortsat dårlig. Det er nødvendigt at forberede elproduktionsnettet på den voksende rolle, som decentral elproduktion baseret på vedvarende energi vil spille fremover. Halvdelen af det ungarske område er i betydelig grad udsat for risici i forbindelse med klimaændringer, herunder tørke og oversvømmelse, hvilket skaber behov for investeringer i vandforvaltning i de vigtigste floder. Luftforureningen og vandkvaliteten giver fortsat anledning til bekymring. De vigtigste forureningskilder er udledninger fra fast brændsel til boligopvarmning, landbruget og transportsektoren. Den cirkulære økonomi er stadig i den indledende fase, genanvendelsen af kommunalt affald er underudviklet og de økonomiske instrumenter er utilstrækkelige til at håndtere Ungarns udfordringer på miljøområdet.

               (16)Forebyggelsen og retsforfølgelsen af korruption giver stadig anledning til bekymring. Adskillige indikatorer peger i retning af, at omfanget af korruption i Ungarn er øget i de seneste år. Risikoen for korruption og favoritisme skævvrider fordelingen af ressourcer, idet disse ikke kanaliseres i retning af de mest produktive virksomheder. En velfungerende anklagemyndighed er af afgørende betydning for bekæmpelsen af korruption. Selv om det lader til, at foranstaltninger til bekæmpelse af korruption på lavt niveau er blevet anvendt med nogen succes, er der stadig ingen tegn på en målrettet indsats for at retsforfølge korruption, som omfatter højtstående tjenestemænd eller deres umiddelbare omgangskreds, når disse er genstand for alvorlige beskyldninger. Ansvarligheden i forbindelse med afgørelser om at lukke undersøgelser giver anledning til bekymring, fordi der ikke findes effektive retsmidler til at anfægte sådanne afgørelser. Forebyggelsen af korruption hæmmes derudover af, at offentlige institutioner pålægger restriktioner, herunder afskrækkende gebyrer, på adgangen til oplysninger.

               (17)Kontrolforanstaltninger, som har afgørende betydning for sikring af retsvæsenets uafhængighed, er blevet yderligere svækket i det almindelige retssystem. Det nationale domstolsråd står over for stadig større forhindringer med hensyn til at danne modvægt til de beføjelser, der er tildelt formanden for det nationale kontor for retsvæsenet. Dette giver anledning til bekymringer vedrørende retsvæsenets uafhængighed. Hvad angår loven om forvaltningsdomstole bemærkes det, at regeringen har fremsat et lovforslag om at trække retsakten om ikrafttræden og overgangsbestemmelser for forvaltningsdomstolene tilbage den 30. maj 2019.

               (18)Rammerne for offentlige udbud er forbedret i de seneste år, men der er stadig hindringer for konkurrencen. Der er bl.a. tale om anvendelse af procedurer, som kun i begrænset omfang offentliggøres, og systematiske uregelmæssigheder i udbudsprocedurerne, navnlig vedrørende utilstrækkelige udvælgelses- og tildelingskriterier og ulige behandling af tilbudsgivere. Selv om nogle indikatorer tyder på forbedringer, er antallet af procedurer med én enkelt tilbudsgiver stadig højt. En mere udbredt anvendelse af e-udbud kan øge effektiviteten og gennemsigtigheden yderligere.

               (19)De ungarske strukturer og processer for social dialog er fortsat underudviklede og giver ikke mulighed for at inddrage arbejdsmarkedets parter i politikudformning og -gennemførelse på en meningsfuld måde. Manglerne i interessenternes engagement og den begrænsede gennemsigtighed undergraver evidensgrundlaget for og kvaliteten af politikudformningen. Dette medfører hyppige og uforudsigelige ændringer i lovgivningen og modvirker investeringer med stor merværdi.

               (20)Der er gennemført foranstaltninger med henblik på at forbedre skattesystemet yderligere, men der er fortsat udfordringer. Skatten på arbejde er faldet, men er fortsat høj for lavtlønnede. Sektorspecifikke skatter og en lang række mindre skatter komplicerer skattesystemet og øger omkostningerne til overholdelse af reglerne, navnlig for mindre virksomheder.

               (21)Lovgivningsmæssige hindringer og statslig indblanding på produktmarkederne hæmmer udvælgelsen af effektive virksomheder og begrænser konkurrencen. Myndighederne overdrager fortsat visse tjenester til statsejede virksomheder eller private virksomheder, som er oprettet specielt til disse formål. Visse skræddersyede love og foranstaltninger og ad hoc-undtagelser fra konkurrencekontrol hindrer markedet i at fungere og hæmmer investeringer. Den retlige rammes uforudsigelighed udgør endnu et problem, navnlig i detailbranchen, som i de seneste år har oplevet, at reglerne ofte er blevet ændret. Der er i løbet af det seneste år blevet indført lovgivning, som indeholder krav om en ekstra særlig tilladelse i forbindelse med ændringer af anvendelsen eller udformningen af detailforretningssteder. Reguleringen af erhverv er også fortsat restriktiv. Den manglende konkurrence i disse sektorer kan blive skadelig for innovation og effektivitet.

               (22)Bekæmpelsen af aggressiv skatteplanlægning er vigtig for at gøre skattesystemet mere effektivt og retfærdigt. De afsmittende virkninger af skatteyderes aggressive skatteplanlægning på tværs af medlemsstaterne kræver en koordineret indsats fra nationalt politisk hold som supplement til EU-lovgivningen. Ungarn har truffet foranstaltninger mod aggressiv skatteplanlægning, men landet oplever relativt høj kapitaltilstrømning og -udstrømning via enheder med særligt formål, som kun har ringe eller slet ingen indvirkning på realøkonomien. Manglende tilbageholdelse af skat på udgående (dvs. fra personer bosiddende i EU til personer bosiddende i tredjelande) udbytte, renter og royalties, der betales af virksomheder, der er hjemmehørende i Ungarn, kan medføre, at disse betalinger helt undgår at blive beskattet, hvis de heller ikke beskattes i modtagerpartens jurisdiktion.

               (23)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D i landerapporten
                  7
               . Dette vil gøre det muligt for Ungarn at optimere anvendelsen af disse midler i relation til de identificerede sektorer, idet der tages hensyn til regionale forskelle.

               (24)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Ungarns økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2019 og det nationale reformprogram for 2019 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Ungarn i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Ungarn, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (25)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2019, og dets holdning
                  8
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

               HENSTILLER, at Ungarn i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.sikre efterlevelse af Rådets henstilling af XX. juni 2019 med henblik på at rette op på den væsentlige afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning

               2.fortsætte integrationen på arbejdsmarkedet af de mest sårbare grupper, navnlig gennem opkvalificering, og forbedre tilstrækkeligheden af den sociale bistand og arbejdsløshedsunderstøttelsen. Forbedre resultaterne på uddannelsesområdet og øge deltagelsen af dårligt stillede grupper, navnlig romaer, i almen uddannelse af høj kvalitet. Forbedre sundhedsresultaterne ved at støtte forebyggende sundhedsforanstaltninger og styrke den primære sundhedspleje

               3.målrette investeringstiltagene inden for den økonomiske politik mod forskning og udvikling, lavemissionsenergi og -transport samt affaldsinfrastruktur og energi- og ressourceeffektivitet under hensyntagen til regionale forskelle. Forbedre konkurrencen i forbindelse med offentlige udbud

               4.styrke rammen til bekæmpelse af korruption, herunder ved at forbedre anklagemyndighedens indsats og adgangen til offentlige oplysninger, og styrke retsvæsenets uafhængighed. Forbedre beslutningsprocessens kvalitet og gennemsigtighed gennem social dialog og engagement med andre interessenter samt regelmæssige og passende konsekvensanalyser. Fortsætte med at forenkle skattesystemet og samtidig styrke dets modstandsdygtighed over for aggressiv skatteplanlægning. Forbedre konkurrencen og den reguleringsmæssige forudsigelighed i servicesektoren.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1016 final.

                     (3)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, som genberegnet af Kommissionen efter den i fællesskab aftalte metode.

                     (6)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes i løbet af en 4-årsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

                     (7)

                        SWD(2019) 1016 final.

                     (8)

                        I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.