				|

		52014PC0433

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om ophævelse af afgørelse 2010/287/EU om et uforholdsmæssigt stort underskud i Nederlandene /* COM/2014/0433 final */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om ophævelse af afgørelse 2010/287/EU om et
uforholdsmæssigt stort underskud i Nederlandene
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 12,
under henvisning til henstilling fra
Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)       Ved Rådets afgørelse
2010/287/EU af 2. december 2009[1]
blev det efter henstilling fra Kommissionen fastslået, at der forelå et
uforholdsmæssigt stort underskud i Nederlandene. Rådet konstaterede, at det for
2009 planlagte offentlige underskud lå på 4,8 % af BNP, dvs. over
traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, mens den offentlige bruttogæld
forventedes at udgøre 59,7 % af BNP, hvilket er under traktatens
referenceværdi på 60 % af BNP[2].

(2)       I henhold til artikel 126,
stk. 7, i TEUF og artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7.
december 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i
forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[3]
rettede Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen den 2. december
2009 en henstilling til Nederlandene om at bringe situationen med et
uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2013. Henstillingen blev
offentliggjort.
(3)       Rådet fandt den 21. juni
2013, at Nederlandene havde truffet virkningsfulde foranstaltninger i
overensstemmelse med Rådets henstilling efter traktatens artikel 126,
stk. 7, og at uventede negative økonomiske forhold med store ugunstige
virkninger for de offentlige finanser var indtruffet efter vedtagelsen af den
oprindelige henstilling. Rådet mente derfor (efter en henstilling fra
Kommissionen), at de betingelser, der er fastsat i artikel 3, stk. 5,
i forordning (EF) nr. 1467/97, var opfyldt for at udstede en ny
henstilling til Nederlandene i henhold til traktatens artikel 126,
stk. 7, med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort
underskud til ophør senest i 2014. Henstillingen blev offentliggjort.
(4)       I henhold til artikel 4 i
protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud,
der er knyttet som bilag til traktaten, er det Kommissionens ansvar at
tilvejebringe de data, der skal benyttes til gennemførelse af proceduren. Som
led i gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette
oplysninger om det offentlige underskud og den offentlige gæld og andre
relaterede variabler to gange årligt, nemlig inden den 1. april og inden den 1.
oktober, jf. artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af 25. maj 2009 om
gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det
Europæiske Fællesskab[4].

(5)       Når det overvejes, om en
afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud bør ophæves, vedtager Rådet en
afgørelse på grundlag af indberettede data. Desuden bør en afgørelse om et
uforholdsmæssigt stort underskud kun ophæves, hvis Kommissionens prognoser
antyder, at underskuddet ikke vil overstige tærskelværdien på 3 % af BNP i
løbet af prognoseperioden[5].
(6)       På grundlag af de af
Kommissionen (Eurostat) fremlagte data i overensstemmelse med artikel 14 i
forordning (EF) nr. 479/2009 efter indberetning fra Nederlandene inden den 1.
april 2014, stabilitetsprogrammet for 2014 og på grundlag af Kommissionens
prognose fra foråret 2014 er følgende konklusioner begrundede:
–
Efter at være toppet med 5,6 % af BNP i 2009
blev det offentlige underskud i Nederlandene støt reduceret og nåede ned på
2,5 % af BNP i 2013[6].
Denne forbedring skyldes konsolideringsforanstaltningerne på både udgifts- og
indtægtssiden, navnlig stigninger i (indirekte) beskatning og nedskæringer i de
offentlige udgifter.
–
Ifølge Nederlandenes stabilitetsprogram for 2014 forventes
det offentlige underskud at stige til 2,9 % af BNP i 2014 og derefter
falde til 2,1 % af BNP i 2015, mens det i Kommissionens prognose fra
foråret 2014 forventes, at det offentlige underskud andrager 2,8 % af BNP
i 2014 og 1,8 % af BNP i 2015. Derfor forventes underskuddet at forblive
under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden.
–
Efter en forbedring på 1,4 % af BNP i 2013
forventes den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede offentlige
saldo, minus engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, at
blive stabiliseret i 2014 og blive forbedret med 0,5 procentpoint i 2015 på
grundlag af en antagelse om en uændret politik. I den forbindelse ser der i
øjeblikket ud til at være en forskel på 0,5 % af BNP i forhold til den nødvendige
tilpasning af den strukturelle saldo i retning af den mellemfristede målsætning
i 2014, hvilket tyder på, at der er behov for at styrke de budgetmæssige
foranstaltninger for at sikre fuld overensstemmelse med den præventive del af
pagten på baggrund af den stigende risiko for en betydelig afvigelse fra den
nødvendige tilpasningskurs.
–
Gældskvoten steg med ca. 10
procentpoint mellem 2010 og 2013 til 73,5 %. Ifølge
Kommissionens prognose fra foråret 2014 forventes den offentlige bruttogæld at
stige yderligere til 73,8 % af BNP i 2014 og falde til 73,4 % af BNP
i 2015.
(7)       Rådet minder om, at
Nederlandene fra 2014, altså året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt
store underskud, er omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og
vækstpagten og bør nærme sig den mellemfristede målsætning i et rimeligt tempo,
herunder overholde benchmarket for udgifter og sikre tilstrækkelige fremskridt
hen imod overholdelse af gældskriteriet i overensstemmelse med artikel 2, stk.
1a, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og
afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud.
(8)       I henhold til traktatens
artikel 126, stk. 12, skal en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort
underskud ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende
medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.
(9)       Efter Rådets opfattelse er
det uforholdsmæssigt store underskud i Nederlandene blevet korrigeret, og
afgørelse 2010/287/EU bør derfor ophæves —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Det fastslås efter en generel vurdering, at
situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Nederlandene er blevet
korrigeret.
Artikel 2
Afgørelse 2010/287/EU ophæves.
Artikel 3
Denne afgørelse
er rettet til Kongeriget Nederlandene.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 125 af 21.5.2010, s. 42.
[2]               Det offentlige underskud og den offentlige gæld i 2009
blev efterfølgende justeret til henholdsvis 5,6 % af BNP og 60,8 % af
BNP.
[3]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.
[4]               EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1.
[5]               I overensstemmelse med "Specifikationer om
gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for
stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form" af 3. september
2012.http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf
[6]               Det offentlige underskud i 2013 var i betydelig grad
påvirket af nationaliseringen af SNS Reaal, som ifølge den seneste vurdering
fra Nederlandenes statistiske kontor (CBS) ikke skulle have haft følger for
underskuddet, men Eurostats endelige afgørelse om klassificeringen foreligger
endnu ikke. På grundlag af de foreliggende oplysninger kan denne foranstaltning
medføre en stigning på 0,3 % af BNP.


title: Rådets henstilling af 8. juli 2014 om Polens nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Polens konvergensprogram for 2014

text:
               29.7.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 247/97

         RÅDETS HENSTILLING
   af 8. juli 2014
   om Polens nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Polens konvergensprogram for 2014
   2014/C 247/19
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes (2) beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 29. juni 2012 vedtog medlemsstaternes stats- og regeringschefer en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.

               (4)

               Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling (3) om Polens nationale reformprogram for 2013 og afgav sin udtalelse om Polens opdaterede konvergensprogram for 2012-2016.

               (5)

               Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester om samordning af de økonomiske politikker i 2014. Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen endvidere på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (4) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Polen ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.

               (6)

               Den 20. december 2013 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.

               (7)

               Den 24. april 2014 afleverede Polen sit nationale reformprogram for 2014 og sit konvergensprogram for 2014. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (8)

               Den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet for 2014, sigter mod at bringe underskuddet ned under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP inden udgangen af 2015 og mod at opfylde den mellemfristede målsætning senest i 2018. Den mellemfristede målsætning er mere stram (1 % af BNP i strukturelle termer), end vækst- og stabilitetspagten forlanger. Målet for det samlede underskud i konvergensprogrammet for 2014 er i overensstemmelse med en rettidig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Derudover er den (genberegnede) strukturelle justering i 2014 i overensstemmelse med Rådets henstilling som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, men den ligger under den påkrævede forbedring i 2015. I årene efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud ligger det planlagte (genberegnede) årlige fremskridt mod den mellemfristede målsætning under kravet i stabilitets- og vækstpagten. Programmets målsætninger er derfor delvis i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Den offentlige gæld forventes at holde sig under 60 % af BNP i programperioden. De polske myndigheder forventer, at gælden vil falde drastisk fra 57,1 % af BNP i 2013 til 49,5 % i 2014, hovedsagelig som følge af den enkeltstående overførsel af pensionsmidler, og at den vil forblive på dette niveau i 2015. Det makroøkonomiske scenarie der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet er realistisk for 2014 og optimistisk for 2015, hvor der forventes en real BNP-vækst på 3,8 %, hvilket er højere end de 3,4 % i Kommissionens tjenestegrenes forårsprognose fra 2014. Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 og Kommissionens prognose er Rådet af den opfattelse, at Polen holder sig under det loft for underskuddet, som Rådet har henstillet til for 2014, men at der er risiko for ikke at opnå den holdbare korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2015, og at der efterfølgende vil blive afveget fra den nødvendige tilpasningssti i retning af den mellemfristede målsætning.

               (9)

               For at sikre en vellykket finanspolitisk konsolideringsstrategi er det vigtigt, at den finanspolitiske konsolidering understøttes af omfattende strukturelle reformer. De langsigtede vækstudsigter påvirkes negativt af den lave andel af vækstfremmende udgifter (uddannelse, forskning og innovation). Udgifterne til sundhedsvæsenet forventes at vokse betydeligt på mellemlang og lang sigt på grund af den aldrende befolkning. Belastningen af de offentlige finanser kan mindskes og adgangen til sundhedsydelser forbedres ved at styrke den primære sundhedstjeneste og henvisningsordningerne og udnytte potentialet for effektivitetsgevinster inden for sygehusbehandlingen. Manglende overholdelse af skattereglerne er fortsat et problem, især med hensyn til skatteforvaltningens effektivitet og omfanget af de administrative byrder, der pålægges skatteyderne. Polen har samtidig for nylig offentliggjort en handlingsplan for overholdelse af skattereglerne og skatteforvaltningens effektivitet for årene 2014-2017. Polen har et system af nedsatte momssatser, hvilket har medført det største momsgab i Unionen. Det fører til tab af indtægter og øgede omkostninger i forbindelse med overholdelse af skattereglerne. Energibeskatningens niveau er relativt lavt. Der er tidligere blevet iværksat tiltag for at forbedre de finanspolitiske rammer i Polen. Det ville imidlertid være gavnligt, hvis der blev oprettet et fuldt udbygget og uafhængigt finansråd med ansvar for ex-ante-kontrol af overholdelsen af finanspolitiske regler, en vurdering af makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser og en analyse af de offentlige finansers langsigtede holdbarhed samt en ex-post-vurdering af overholdelsen af de finanspolitiske regler.

               (10)

               Ungdomsarbejdsløsheden er gradvis steget det seneste år, hvilket delvis skyldes den utilstrækkelige tilpasning af uddannelserne til arbejdsmarkedets behov samt den voksende andel af unge, der ikke er under uddannelse eller i arbejde. På trods af en vedvarende indsats for at reformere erhvervsuddannelsessystemet er der behov for at øge adgangen til praktikpladser og uddannelse på arbejdspladsen af høj kvalitet, styrke samarbejdet mellem skoler og arbejdsgivere og nå ud til de unge, der ikke er registreret hos arbejdsformidlingen, i overensstemmelse med ungdomsgarantimålsætningerne. Tilpasningen af færdigheder til arbejdsmarkedets krav er ligeledes meget vigtig i forbindelse med livslang læring, som det fortsat er få, der benytter sig af, og det gælder især ældre arbejdstagere, hvis kompetencer ofte er forældede. Arbejdsmarkedet er fortsat opdelt på grund af den omfattende brug af både tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og civilretlige kontrakter. Hyppigheden af tidsbegrænsede kontrakter er især høj blandt unge. Tidsbegrænsede kontrakter betragtes ofte som en måde, hvorpå arbejdsløse kan få adgang til arbejdsmarkedet med henblik på siden at overgå til fastansættelse, men dette synes ikke at være tilfældet for flertallet af arbejdstagerne i Polen, eftersom der kun i beskedent omfang finder en overgang sted fra tidsbegrænset til fast ansættelse er begrænset, hvilket påvirker produktiviteten og arbejdskraftens kvalitet negativt.

               (11)

               Kvinders arbejdsmarkedsdeltagelse er fortsat lav. Polen har truffet adskillige foranstaltninger med henblik på at øge antallet af kvinder i beskæftigelse, herunder at øge udbuddet af småbørnspasningsordninger (vuggestuer) og den offentlige finansiering af børnehaver for at opmuntre forældre til at placere deres børn i førskoleuddannelsestilbuddene. Ikke desto mindre er mulighederne for at gøre brug af vuggestuer stadig begrænset, især i landområder, og der er fortsat forskelle i adgangen til førskoleuddannelse. Arbejdsmarkedsdeltagelsen blandt ældre arbejdstagere er fortsat lav i Polen. Mulighederne for tidlig tilbagetrækning er blevet reduceret markant, men der bør gøres en yderligere indsats for at øge ældre arbejdstageres beskæftigelsesegnethed og arbejdslivets effektive varighed. En reform af de særlige pensionsordninger for minearbejdere og landbrugere udgør stadig en udfordring. Landbrugerordningen (KRUS) ansporer små landbrugere til at blive i sektoren, hvilket fører til skjult arbejdsløshed i landområderne og stimulerer den sorte økonomi. Minearbejdere har fortsat privilegier med hensyn til pensionsrettigheder og den beskæftigelsesperiode, der berettiger til pension. Begge pensionsordninger hæmmer arbejdskraftens mobilitet mellem sektorer og geografiske områder.

               (12)

               Polen er blandt de medlemsstater, der har de laveste udgifter til forskning og udvikling, og er blandt dem, der klarer sig dårligst, når man ser på bredere indikatorer for innovationsevne. Især de private investeringer i forskning og udvikling er lave. De lave investeringer i forskning og udvikling falder sammen med virksomhedernes begrænsede aktivitet inden for forskning og innovation og et erhvervsklima, der ikke er tilstrækkelig innovationsvenligt. Det polske system for innovationsstøtte har ikke været kendetegnet ved risikovillighed, idet der hovedsagelig er blevet uddelt bevillinger til teknologioptagelse og teknologioverførsel, uden at det har haft stor virkning i forhold til at skabe reel innovation. De eksisterende skatteincitamenter for forskning og udvikling fremmer ikke effektivt forskning og udvikling internt i den private sektor og anvendes kun af store virksomheder. Polske virksomheder har i vidt omfang begrænset sig til at optage teknologi. Denne strategi har sikret produktivitetsgevinster og økonomisk vækst, men der er nu behov for, at Polen overgår til en mere indenlandsk orienteret og innovationsbaseret model. Det er fortsat en udfordring at få øget polske virksomheders innovationskapacitet, forbedre samarbejdet mellem videnskab og erhvervsliv og udvikle målrettede instrumenter, der er tilpasset hele innovationscyklussen.

               (13)

               Der er stadig meget store potentielle gevinster ved at forbedre energieffektiviteten i alle sektorer i Polens økonomi, og disse gevinster vil kunne fremme vækst, forbedre konkurrenceevnen og reducere landets energiafhængighed. Landet har en aldrende energiproduktionskapacitet, og det indenlandske elforsyningsnet er stadig overbelastet, men projekter, der skal skabe bedre sammenkoblingskapacitet med nabomedlemsstaterne er godt på vej. Hovedproblemet på markedet for naturgas er fortsat den manglende spredning og konkurrence.

               (14)

               Polens underudviklede transportinfrastruktur og faste bredbåndsinfrastruktur udgør fortsat en afgørende flaskehals for vækst. Der er især behov for betydelige investeringer i det nedslidte jernbanenet for at øge jernbanesektorens konkurrenceevne og opnå en bedre balance mellem vej- og jernbanetransport. Det er kun ca. en tredjedel af det anvendte jernbanenets ca. 20 000 km, der er i god teknisk stand. Der er fortsat problemer med at gennemføre jernbaneprojekter rettidigt. Anvendelsen af ressourcer kan effektiviseres ved at forbedre håndteringen af affald.

               (15)

               Håndhævelsen af kontrakter tager lang tid i Polen, og proceduren for at opnå byggetilladelser er lang og besværlig. Omkostningerne ved overholdelse af skattereglerne er høje, hvilket udgør et stort problem i erhvervsmiljøet. Polen har gjort betydelige fremskridt med at gennemføre en ambitiøs reform, der skal skabe bedre adgang til lovregulerede erhverv.

               (16)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Polens økonomiske politik. Den har vurderet det nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Polen, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-plan gives input til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger som led i det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-6 nedenfor.

               (17)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået konvergensprogrammet, og Rådets udtalelse (5) afspejles især i henstilling 1 nedenfor —

         HENSTILLER, at Polen i perioden 2014-2015 træffer følgende foranstaltninger med henblik på at:

               1.

               Styrke budgetstrategien med henblik på at sikre en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2015 ved at gennemføre den strukturelle tilpasning, der er beskrevet i Rådets henstilling som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Forfølge en årlig strukturel tilpasning på 0,5 % af BNP som benchmark efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, og indtil den mellemfristede målsætning er opnået. En holdbar korrektion af de finanspolitiske ubalancer kræver en troværdig gennemførelse af ambitiøse strukturelle reformer for at øge tilpasningsevnen og sætte skub i væksten og beskæftigelsen. I den forbindelse minimere nedskæringerne i vækstfremmende investeringer, bedre målrette socialpolitikker og udgifternes omkostningseffektivitet samt den overordnede effektivitet i sundhedssektoren, udvide skattegrundlaget, f.eks. ved at søge at finde en løsning på problemet med det omfattende system af nedsatte momssatser og forbedre overholdelsen af skattereglerne, især ved at øge skatteforvaltningens effektivitet. Oprette et uafhængigt finansråd.

               2.

               Styrke indsatsen for at reducere ungdomsarbejdsløsheden, særlig ved at øge uddannelsernes relevans for arbejdsmarkedet yderligere og øge tilgængeligheden af praktikpladser og uddannelse på arbejdspladsen samt ved at styrke indsatsen over for unge, der ikke er registreret hos arbejdsformidlingen, og samarbejdet mellem skoler og arbejdsgivere i overensstemmelse med ungdomsgarantimålsætningerne. Øge voksnes deltagelse i livslang læring med henblik på at tilpasse kompetenceudbuddet til efterspørgslen. Bekæmpe arbejdsmarkedets opdeling via en større indsats for at sikre en lettere overgang fra tidsbegrænset til fast ansættelse og via begrænsning af den alt for omfattende anvendelse af civilretlige kontrakter.

               3.

               Fortsætte indsatsen for at øge kvinders arbejdsmarkedsdeltagelse, især ved at tage yderligere skridt til at øge udbuddet af småbørnspasningsordninger og førskoleundervisning til rimelige priser og sikre stabil finansiering. Integrere landbrugerne i det almindelige pensionssystem ved at fremskynde oprettelsen af et system til vurdering og registrering af landbrugernes indkomster. Udfase den særlige pensionsordning for minearbejdere med henblik på at integrere dem i den almindelige ordning. Understøtte den generelle pensionsreform via en større indsats for at øge beskæftigelsesegnetheden blandt ældre arbejdstagere med henblik på at hæve tilbagetrækningsalderen.

               4.

               Øge effektiviteten af de skatteincitamenter, der skal fremme forskning og udvikling i den private sektor, som en del af indsatsen for at styrke sammenhængen mellem forskning, innovation og erhvervspolitik og gøre eksisterende instrumenter mere målrettede i forhold til de forskellige trin i innovationscyklussen.

               5.

               Forny og udvide energiproduktionskapaciteten og forbedre effektiviteten i hele energikæden. Fremskynde udviklingen og udvidelsen af elforsyningsnettet, herunder sammenkoblinger på tværs af grænserne til nabomedlemsstater og udvikle gassammenkøringslinjen med Litauen. Sikre effektiv gennemførelse af jernbaneinvesteringsprojekter uden yderligere forsinkelser og forbedre den administrative kapacitet i denne sektor. Fremskynde tiltag til at udbrede dækningen af fast bredbånd. Forbedre håndteringen af affald.

               6.

               Træffe yderligere foranstaltninger til at forbedre erhvervsmiljøet ved at forenkle kontrakthåndhævelsen og kravene til byggetilladelser. Styrke indsatsen for at reducere virksomhedernes omkostninger og tidsforbrug i forbindelse med overholdelse af skattereglerne. Gennemføre den igangværende reform med henblik på lettelse af adgangen til lovregulerede erhverv.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8 juli 2014.

            På Rådets vegne

         P.C. PADOAN

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Opretholdt for 2014 ved Rådets afgørelse 2014/322/EU af 6. maj 2014 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2014 (EUT L 165 af 4.6.2014, s. 49).

      (3)  EUT C 217 af 30.7.2013, s. 63.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

      (5)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 556/91/EKSF af 7. marts 1991 om fællesskabstilsyn med importen af visse jern- og stålprodukter, som henhører under EKSF-Traktaten, og som har oprindelse i tredjelande #

text:
Avis juridique important

|

31991K0556

KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 556/91/EKSF af 7. marts 1991 om fællesskabstilsyn med importen af visse jern- og stålprodukter, som henhører under EKSF-Traktaten, og som har oprindelse i tredjelande  -

EF-Tidende nr. L 062 af 08/03/1991 s. 0018 - 0022

KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 556/91/EKSF  af 7. marts 1991  om faellesskabstilsyn med importen af visse jern- og staalprodukter, som henhoerer under EKSF-Traktaten, og som har oprindelse i tredjelande  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER RETTER -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 74, og  ud fra foelgende betragtninger:  Ved henstilling nr. 3979/89/EKSF (1) indfoerte Kommissionen faellesskabstilsyn med import til Faellesskabet af visse jern- og staalprodukter, som henhoerer under Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab;  de forhold, der oprindelig foranledigede Kommissionen til at traeffe saadanne foranstaltninger, er fortsat til stede; den paagaeldende tilsynsordning boer derfor viderefoeres med det formaal at sikre et bedre kendskab til den forventede import og de  betingelser, hvorunder denne import finder sted;  der er for nylig observeret en unormal stigning i importen af varer af anden kvalitet eller deklasserede varer, og der boer foeres naermere tilsyn med denne import -  FOELGENDE HENSTILLING:  Artikel 1  1. Overgang til fri omsaetning inden for Faellesskabet af de jern- og staalprodukter henhoerende under EKSF-Traktaten, som er anfoert i bilag II, og som har oprindelse i tredjelande bortset fra EFTA-lande, er betinget af, at der udstedes et  importdokument.  2. De i stk. 1 omhandlede produkter anses for at vaere af foerste kvalitet, indtil importoeren har bevist det modsatte.  3. Straks ved modtagelsen af ansoegningen og under alle omstaendigheder inden for en frist paa hoejst ti arbejdsdage efter indgivelse af denne i korrekt udfyldt stand, ledsaget af to kopier af den eller de koebekontrakter, der ligger til grund derfor, og af  saelgerens ordrebekraeftelse(r), udsteder eller paategner medlemsstaterne importdokumentet uden omkostninger og for en hvilken som helst maengde, hvorom der indgives ansoegning. Originalen af disse dokumenter samt proformafakturaen skal fremlaegges, hvis den  bevillingsudstedende myndighed kraever det.  4. Anvendelsen af stk. 1 er ikke til hinder for opretholdelsen af de eksisterende kvantitative restriktioner, som medlemsstaterne anvender for visse jern- og staalprodukter over for en raekke tredjelande.  5. Gyldighedsperioden for importdokumentet fastsaettes til tre maaneder, medmindre den gaeldende importordning aendres.  Artikel 2  1. Importoerens ansoegning skal indeholde foelgende oplysninger:  a) importoerens navn, adresse og stilling samt telefon-, telex- og telefaxnummer  b) varebeskrivelse og position i henhold til Den Kombinerede Nomenklatur (KN-kode) (2)  c) oprindelsesland  d) eksportland  e) nettovaegt for hvert parti  f) valuta og fakturapris (cif eller daf)  g) dato og forventet sted for fortoldning  h) hvor der er tale om varer af anden kvalitet eller deklasserede varer, desuden de detaljerede kendetegn, der viser, at det drejer sig om saadanne varer, med brug af de angivelser, der er omhandlet i Kommissionens meddelelse om identifikationskriterier.   2. Importoeren skal ligeledes give foelgende supplerende oplysninger:  A. For produkter med oprindelse i og importeret direkte fra et af de i bilag I anfoerte lande (direkte import):  a) produkternes handelsbetegnelse, herunder noejagtige specifikationer, angivelse af, at varerne eventuelt er bestemt til skibsbygning, samt angivelse af eksportoer og leveringssted  b) prisen frit bestemmelsessted pr. ton eksklusive moms, med angivelse af alle elementer, der er benyttet til beregning af prisen frit bestemmelsessted, bl. a. tillaeg eller rabatter samt omkostninger til transport til leveringsstedet  c) angivelse af:  i) hvilken faellesskabsproducents prisliste der er valgt til beregningen af prisen frit bestemmelsessted, med anfoerelse af datoen for denne prisliste, eller  ii) i givet fald hvilket tilbud fra et tredjeland prisen er blevet bragt paa linje med, med anfoerelse af de oplysninger, der er noedvendige for at identificere dette tilbud, herunder datoen herfor  d) for varer henhoerende under KN-kode 7201 angives navn og adresse paa den eventuelle endelige koeber, for saa vidt denne kendes.  B. For produkter med oprindelse i et af de i bilag I anfoerte lande, men importeret fra ethvert andet tredjeland end oprindelseslandet (indirekte import), og for produkter med oprindelse i et tredjeland, der ikke er anfoert i bilag I:  a) en fuldstaendig beskrivelse svarende til den, som er anfoert i listen over produkter, der er underkastet de gaeldende basispriser, samt angivelse af eksportoer og leveringssted  b) prisen cif eller daf Faellesskabets graense pr. ton i kontraktens valuta, forhoejet med told samt udgifter til losning  c) for varer henhoerende under KN-kode 7201 angives navn og adresse paa den eventuelle endelige koeber, for saa vidt denne kendes.  3. Importoeren skal erklaere, at der i forbindelse med den paagaeldende transaktion hverken ydes ham eller koeberen nogen form for prisnedslag, rabat eller anden godtgoerelse, som ikke er anfoert i kontrakten vedroerende den paagaeldende transaktion, og at dette  heller ikke vil ske senere.  4. Importoeren skal attestere, at oplysningerne i ansoegningen og importdokumenter er korrekte.  5. Importoeren skal praecisere, om ansoegningen vedroerer en levering, for hvilken der allerede tidligere er indgivet ansoegning om importdokument.  Artikel 3  1. Naar medlemsstaterne udsteder et importdokument for varer med oprindelse i de i bilag I anfoerte lande, meddeler de Kommissionen forskellen mellem:  - prisen frit bestemmelsessted, som ville foelge af anvendelsen af referenceprislisten, og  - prisen frit bestemmelsessted beregnet paa grundlag af kontrakten eller proformafakturaen.  Medlemsstaterne fremsender ligeledes alle noedvendige dokumenter, bl. a. kopier af ansoegninger om importdokumenter, af koebekontrakter og saelgerens ordrebekraeftelser, hver gang den konstaterede prisforskel er vaesentlig eller vedroerer betydelige maengder.  Naar der konstateres import i unormale maengder af varer af anden kvalitet eller deklasserede varer, anmoder Kommissionen medlemsstaterne om for en periode, som den fastsaetter, ligeledes at fremsende dokumentation for deres kendetegn efter de i artikel 2,  stk. 1, litra h), omhandlede kriterier; dette gaelder for al import, hvor varer af anden kvalitet eller deklasserede varer udgoer over 10 % af den samlede leverance i henhold til kontrakten, og over 50 tons.  2. Naar medlemsstaterne udsteder et importdokument for varer med oprindelse i:  - andre tredjelande end de i bilag I anfoerte  - et af de i bilag I naevnte lande, men importeret fra et andet tredjeland end oprindelseslandet (indirekte import)  meddeler de Kommissionen forskellen i ecu pr. ton mellem:  - den i De Europaeiske Faellesskabers Tidende offentliggjorte basispris, og  - prisen cif eller daf Faellesskabets graense, herunder told samt udgifter til losning.  Naar der konstateres import i unormale maengder af varer af anden kvalitet eller deklasserede varer, anmoder Kommissionen medlemsstaterne om for en periode, som den fastsaetter, ligeledes at fremsende dokumentation for deres kendetegn efter de i artikel 2,  stk. 1, litra h), omhandlede kriterier; dette gaelder for al import, hvor varer af anden kvalitet eller deklasserede varer udgoer over 10 % af den samlede leverance i henhold til kontrakten, og over 50 tons.  3. Inden for de foerste ti dage i hver maaned giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om de maengder og de beloeb (beregnet paa grundlag af cif- eller daf-prisen), for hvilke der den foregaaende maaned er udstedt importdokumenter.  4. Medlemsstaternes meddelelser skal indeholde:  a) opdeling paa oprindelsesland  b) for hvert oprindelsesland, opdeling paa produkter i henhold til Den Kombinerede Nomenklatur  c) for hvert oprindelsesland, saerskilt angivelse af maengder af varer af anden kvalitet eller deklasserede varer  d) saerskilt angivelse under de samlede tal for hvert oprindelsesland og hvert produkt af de maengder, der ikke er importeret direkte fra det paagaeldende oprindelsesland, og i saa fald angivelse af eksportlandet  e) angivelse af alle elementer i forbindelse med hvert tilfaelde af svig vedroerende produkter, der angives som vaerende af anden kvalitet eller deklasseret, naar toldadministrationen paaviser svig i forbindelse med betydelige maengder som omhandlet i stk. 1  og 2 ovenfor.  5. Inden for de foerste ti dage i hver maaned giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om:  a) de maengder og de beloeb, beregnet paa grundlag af cif- eller daf-prisen, for hvilke importdokumenterne er udloebet den foregaaende maaned uden at vaere blevet helt eller delvis benyttet  b) de maengder og de beloeb, beregnet paa grundlag af cif- eller daf-prisen, for hvilke de tidligere udstedte importdokumenter er blevet helt eller delvis fornyet den foregaaende maaned.  Artikel 4  Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.  Artikel 5  Denne henstilling faar virkning paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Den anvendes indtil den 31. december 1991. Udfaerdiget i Bruxelles, den 7. marts 1991. Paa Kommissionens vegne  Frans ANDRIESSEN  Naestformand  (1) EFT nr. L 380 af 29. 12. 1989, s. 17. (2) EFT nr. L 247 af 10. 9. 1990, s. 1.    BILAG I    Brasilien  Bulgarien  Ungarn  Tjekkoslovakiet  Rumaenien  Polen   BILAG II    7201 10 11  7201 10 19  7201 10 30  7201 10 90  7201 20 00  7201 30 10  7201 30 90  7201 40 00 7202 11 20  7202 11 80  7202 99 11  7203 90 00  7204 50 10  7204 50 90  7206 10 00  7206 90 00  7207 11 11  7207 11 19  7207 12 11  7207 12 19  7207 19 11  7207 19 15  7207 19 31  7207 20 11  7207 20 15  7207 20 17  7207 20 31  7207 20 33  7207 20 51  7207 20 55  7207 20 57  7207 20 71  7208 11 00  7208 12 10  7208 12 91  7208 12 95  7208 12 98  7208 13 10  7208 13 91  7208 13 95  7208 13 98  7208 14 10  7208 14 91  7208 14 99  7208 21 10  7208 21 90  7208 22 10  7208 22 91   7208 22 95  7208 22 98  7208 23 10  7208 23 91  7208 23 95  7208 23 98  7208 24 10  7208 24 91  7208 24 99  7208 31 00 7208 32 10  7208 32 30  7208 32 51  7208 32 59  7208 32 91  7208 32 99  7208 33 10  7208 33 91  7208 33 99  7208 34 10  7208 34 90  7208 35 10  7208 41 00  7208 42 10  7208 42 30  7208 42 51  7208 42 59  7208 42 91  7208 42 99  7208 43 10  7208 43 91  7208 43 99  7208 44 10  7208 44 90  7208 45 10  7208 90 10  7209 11 00  7209 12 10  7209 12 90  7209 13 10  7209 13 90  7209 14 10  7209 14 90  7209 21 00  7209 22 10  7209 22 90  7209 23 10  7209 23 90  7209 24 10  7209 24 91  7209 24 99   7209 31 00  7209 32 10  7209 32 90  7209 33 10  7209 33 90  7209 34 10  7209 34 90  7209 41 00  7209 42 10  7209 42 90  7209 43 10 7209 43 90  7209 44 10  7209 44 90  7209 90 10  7210 11 10  7210 12 11  7210 12 19  7210 20 10  7210 31 10  7210 39 10  7210 41 10  7210 49 10  7210 50 10  7210 60 11  7210 60 19  7210 70 21  7210 70 29  7210 90 31  7210 90 33  7210 90 35  7210 90 39  7211 11 00  7211 12 10  7211 12 90  7211 19 10  7211 19 91  7211 19 99  7211 21 00  7211 22 10  7211 22 90  7211 29 10  7211 29 91  7211 29 99  7211 30 10  7211 41 10  7211 41 91  7211 49 10  7211 90 11  7212 10 10  7212 10 91   7212 21 11  7212 29 11  7212 30 11  7212 40 10  7212 40 91  7212 50 31  7212 50 51  7212 60 11  7212 60 91  7213 10 00  7213 20 00  7213 31 00  7213 39 00  7213 41 00  7213 49 00  7213 50 10  7213 50 90  7214 20 00  7214 30 00  7214 40 10  7214 40 91  7214 40 99  7214 50 10  7214 50 91 7214 50 99  7214 60 00  7215 90 10  7216 10 00  7216 21 00  7216 22 00  7216 31 11  7216 31 19  7216 31 91  7216 31 99  7216 32 11  7216 32 19  7216 32 91  7216 32 99  7216 33 10  7216 33 90  7216 40 10  7216 40 90  7216 50 10  7216 50 90  7216 90 10  7218 10 00  7218 90 11  7218 90 13  7218 90 15   7218 90 19  7218 90 50  7219 11 10  7219 11 90  7219 12 10  7219 12 90  7219 13 10  7219 13 90  7219 14 10  7219 14 90  7219 21 11  7219 21 19  7219 21 90  7219 22 10  7219 22 90  7219 23 10  7219 23 90  7219 24 10 7219 24 90  7219 31 10  7219 31 90  7219 32 10  7219 32 90  7219 33 10  7219 33 90  7219 34 10  7219 34 90  7219 35 10  7219 35 90  7219 90 11  7219 90 19  7220 11 00  7220 12 00  7220 20 10  7220 90 11  7220 90 31  7221 00 10  7221 00 90  7222 10 11  7222 10 19  7222 10 51  7222 10 59  7222 10 99  7222 30 10  7222 40 11  7222 40 19  7222 40 30  7224 10 00  7224 90 01   7224 90 09  7224 90 15  7224 90 30  7225 10 10  7225 10 91  7225 10 99  7225 20 10  7225 20 30  7225 30 00  7225 40 10  7225 40 30  7225 40 50  7225 40 70  7225 40 90  7225 50 10  7225 50 90  7225 90 10 7226 10 10  7226 10 30  7226 20 10  7226 20 31  7226 20 51  7226 20 71  7226 91 10  7226 91 90  7226 92 10  7226 99 11  7226 99 31  7227 10 00  7227 20 00  7227 90 10  7227 90 30  7227 90 80  7228 10 10  7228 10 30  7228 20 11  7228 20 19  7228 20 30  7228 30 10  7228 30 30  7228 30 80  7228 60 10  7228 70 10  7228 70 31  7228 80 10  7228 80 90  7301 10 00


title: UDKAST TIL AFTALE mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab, republikken Østrig og Den schweiziske Forbundsrepublik om udvidelse af anvendelsesområdet for bestemmelserne vedrørende fællesskabsforsendelse#HENSTILLING MED HENBLIK PÅ RÅDETS FORORDNING om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab, republikken Østrig og Den schweiziske Forbundsrepublik om udvidelse af anvendelsesområdet for bestemmelserne vedrørende fællesskabsforsendelse (forelagt Rådet af Kommissionen)

text:
ARCHIVES HISTORIQUES
DE LA COMMISSION
COLLECTION RELIEE DES
DOCUMENTS "COM"
COM (77) 23
Vol. 1977/0009
 ---pagebreak--- Disclaimer
Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983,
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit
règlement.
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic
Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243,
27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1.
Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003
(ABI. L 243 vom 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5
der genannten Verordnung freigegeben.
 ---pagebreak--- KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER
                                                   KOM(77)23 endelig udg.
                                                   Bruxelles , den 15 « februar 1977 «
                                 UDKAST TIL AFTALE
                  mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab , republikken
                  Østrig og Den schweiziske Forbundsrepublik om udvidelse
                  af anvendelsesområdet for bestemmelserne vedrørende
                                fællesskabsforsendelse
                  HENSTILLING MED HENBLIK PÅ RÅDETS FORORDNING
                om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske
                Fællesskab , republikken Østrig og Den schweiziske Forbunds
                republik om udvidelse af anvendelsesområdet for bestemmelserne
                             vedrørende fællesskabsforsendelse
                        ( forelagt Rådet af Kommissionen )
 KOM( 77 ) 23 endelig udg.
 ---pagebreak---                RAPPORT OM FORHANDLINGERNE
. INDLEDNING
  Ved afgørelse af 25 . juni 1976 bemyndigede Rådet Kommissionen til
  " at forhandle om en aftale mellem Det europæiske økonomiske Fælles
    skab , republikken Østrig og Den schweiziske Forbundsrepublik om
    udvidelse af anvendelsesområdet for bestemmelserne vedrørende
   fællesskabsf orsendelse" .
  Denne afgørelse fulgte efter den henstilling, som Kommissionen
  havde rettet til Rådet den 12 . marts 1976"^.
  Den påtænkte aftale har til formål at udvide anvendelsesområdet
  for de bilaterale aftaler , der blev indgået den 23 . og 30 . november
  1972 mellem EØF og henholdsvis Den schweiziske Forbundsrepublik og
  republikken Østrig om anvendelse af bestemmelserne vedrørende fæl-
                        2)
  lesskabsf orsendelse , til også at omfatte transporter gennem savel
  Fællesskabets som schweizisk og østrigsk område . Da de to aftaler
  hver især er af strengt bilateral art , er der ikke fastsat bestem
  melser for de ovennævnte transporter .
  Forhandlingerne om indgåelse af denne aftale fandt sted den 20. og
  21 . oktober 1976 i Bern . De blev afsluttet den 21 . oktober 1976
  med paraferingen af det udkast til aftale , der er anført i bilag
  A til denne rapport .
  KORT GENNEMGANG AF AFTALEN
  Forhandlingerne blev ført på grundlag af de retningslinjer , som
  Rådet havde fastsat i ovennævnte afgørelse af 25 . juni 1976 .
  A. Aftalens indhold
      For så vidt muligt at lette formaliteterne i forbindelse med
      varetransporter mellem        to punkter inden for Fællesskabet
      gennem såvel østrigsk som schweizisk område , vil bestemmel
      serne i aftalen EØF–Schweiz og aftalen EØF– Østrig også komme
      til at gælde for ovennævnte transporter
  1 ) jf . S /498/76 ( AELE)(CH 2)(A 5)(EC 2 ) + corr . 1 .
  ?) EFT nr . L 294 af ?9 - l? - 1972.
  3 } Det bemærkes , at den påtænkte aftale også vil gælde for
      fyrstendømmet Liechtenstein ( jf . artikel 4 i bilag A ).
 ---pagebreak---                                          - 2 -
      Endvidere bestemmes det i den påtænkte aftale , at bestemmelserne ved
      rørende fællesskabsforsendelse kan anvendes på enhver anden varetrans
      port gennem såvel østrigsk som schweizisk område ( jf . artikel 2 i
      bilag A ).
  B. Forpligtelse for Østrig og Schweiz
      I aftalen bestemmes det , at Østrig og Schweiz i deres indbyrdes forhold
      og med de begrænsninger , der er nævnt under litra A , har de samme
      rettigheder og skal opfylde de samme forpligtelser , som en medlemsstat
      har over for hver af dem ( jf . artikel 3 , stk . 1 og 2 , i bilag A ). Det-
      præciseres desuden , at de særlige bestemmelser i aftalen EØF-Schweiz ,
      som ikke svarer til de lignende bestemmelser i aftalen EØF-Østrig ,
      også finder anvendelse i forbindelserne mellem Østrig og Schweiz
      ( jf . artikel 3 , stk . 3f i bilag A ).
  C. Forvaltning af aftalen
      I overensstemmelse med de af Rådet fastlagte retningslinjer , ifølge
      hvilke alle problemer i forbindelse med anvendelsen af denne aftale
      skal behandles i de blandede kommissioner , der er oprettet i medfør
      af de i pkt . I nævnte aftaler , er det ikke fundet hensigtsmæssigt at
      indføje en særlig bestemmelse om dette spørgsmål i udkastet til af
      tale . Det bemærkes , at de to kommissioners arbejde forberedes på
      fællesmøder i arbejdsgrupper , der er oprettet med henblik herpå i
      medfør af de ovennævnte kommissioners forretningsorden .
  D. Praktisk anvendelse af aftalen
      Aftalen træder i kraft denførste dag i den anden måned efter den
      dato , hvor de kontraherende parter giver hinanden meddelelse om
      afslutningen af de i denne forbindelse nødvendige procedurer
      ( jf . artikel 5 » i bilag A). Hver kontraherende part kan opsige
      den med et varsel på seks måneder ( jf . artikel 6 , i bilag A ).
III . JURIDISK GRUNDLAG
      Kommissionen mener , at aftalen bør indgås på grundlag af artikel 113 ,
      i traktaten . De må bemærkes , at de bilaterale aftaler om anvendelse
 ---pagebreak--- af bestemmelserne vedrørende fællesskabsforsendelse er indgået
på samme grundlag .
KONKLUSIONER OG HENSTILLINGER
Kommissionen mener kort sagt , at aftalen helt opfylder de mål ,
der var sat for forhandlingerne .
Kommissionen forelægger derfor Rådet «
- teksten til aftalen (bilag A );
- en henstilling med henblik på forordning om indgåelse af nævnte
  aftale (bilag B ).
 ---pagebreak---                                                                    BILAG A
                              UDKAST
                           A P T A L E
           mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab , republik
           ken Østrig og Den schweiziske Forbundsrepublik om ud
           videlse af anvendelsesområdet for bestemmelserne ved
                       rørende fællesskabsforsendelse
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB ,
REPUBLIKKEN ØSTRIG og
DEN SCHWEIZISKE FORBUNDSREPUBLIK
ER I ØNSKET CM at lette de toldformaliteter , som iagttages ved
overskridelse af grænserne af varetransporter gennem såvel
schweizisk som østrigsk område ,
I BETRAGTNING AF , at man derfor bør udvide anvendelsesområdet for
bestemmelserne i de forsendelsesaftaler , der er indgået mellem Det
europæiske økonomiske Fællesskab og henholdsvis republikken Østrig og
Den schweiziske Forbundsrepublik , vedrørende de transporter , som
angår de to sidstnævnte kontraherende parter ,
BLEVET ENIGE CM FØLGENDE BESTEMMELSER :
                               Artikel 1
I denne aftale forstås vedj
a) "fors endelsesaft al e EØF-Schweiz" J aftale mellem Det europæiske økonomiske
                                         Fællesskab og Den schweiziske Forbunds
                                         republik om anvendelse af bestemmelserne
                                         vedrørende fællesskabsforsendelse ,
                                         undertegnet den 23 . november 1972 , i
                                         deres nugældende version , herunder de
                                         ændringer , der er eller vil blive
                                         gennemført :
 ---pagebreak--- b )"forsendelsesaftale EØF-Østrig" « aftale mellem Det europæiske økonomiske
                                       Fællesskab og republikken Østrig om
                                       anvendelse af bestemmelserne vedrørende
                                       fællesskabsforsendelse , undertegnet den
                                       30 . november 197 ? » i dens nugældende
                                       version , herunder de ændringer , der er
                                       eller vil blive gennemført ;
c ) "Fællesskabet "                 : Det europæiske økonomiske Fællesskab
d ) " medlemsstat "                 : en af Fællesskabets medlemsstater .
                             Artikel 2
Anvendelse af bestemmelserne i f orsendelsesaftalen EØF-Schweiz og i for–
sendelsesaftalen EØF-Østrig udvides til også at omfatte varetransporter
mellem to punkter inden for Fællesskabet gennem såvel østrigsk som
schweizisk område .
Disse bestemmelser kan også    anvendes på enhver anden varetransport
gennem såvel østrigsk som schweizisk område .
                             Artikel 3
1 . Inden for grænserne af ovennævnte artikel 2 og med forbehold af
    bestemmelserne i artikel 13 , stk . 1 , i forsendelsesaftalerne
    EØF-Schweiz og EØF-Østrig
    - har Den schweiziske Forbundsrepublik de samme rettigheder og
       opfylder de samme forpligtelser som medlemsstaterne over for
       Østrig,
 ---pagebreak--- - har republikken Østrig de samme rettigheder og opfylder de
   samme forpligtelser som medlemsstaterne over for Den
   schweiziske Forbundsrepublik .
Ved anvendelse af denne aftale skal de sikkerhedsstillelses-
dokumenter , som udfærdiges efter eksemplerne i de to for-
sendelsesaft aler , suppleres i overensstemmelse hermed .
I forbindelserne mellem Den schweiziske Forbundsrepublik og
republikken Østrig finder følgende bestemmelser , der ikke
er indeholdt i forsendelsesaftalen EØF-Ø3trig, også anvendelse :
a) Når retslige undersøgelser viser sig at være nødvendige i
    forbindelse med anvendelse af artikel 4 , stk . 1 og 2 , i de
    to forsendelsesaftaler , gennemføres de i hver medlemsstat
    i overensstemmelse med de nationale bestemmelser vedrørende
    retsforfølgelse af toldlovsovertrædelser .
b ) I de i artikel 4 i de to forsendelsesaftaler nævnte tilfælde ,
  • méddeler den østrigske eller den schweiziske toldforvaltning
    alle de oplysninger , som den råder over , eventuelt efter en
    undersøgelse , som den har indledt efter anmodning fra den
    schweiziske eller den østrigske toldforvaltning , vedrørende
    varerne , eller de personer , der beviseligt har eller mis
    tænkes for at have overtrådt bestemmelserne vedrørende
    fællesskabsforsendelse .
    Med hensyn til personer , som ikke beviseligt har eller ikke
    mistænkes for at have overtrådt ovennævnte bestemmelser , vil
    den i førnævnte artikel 4 fastsatte administrative bistand
    under hensyntagen til de nationale bestemmelser sora sikrer
    beskyttelsen af en fabrikations-, forretnings- eller erhvervs-
    hemmelighed , dog kunne begrænses til elementer , som ikke er
    til skade for denne beskyttelse .
c ) For varer , der genudføres fra Schweiz efter at have været privat
    oplagret i henhold til den schweiziske forbundstoldlov ,
    kan der ikke udstedes dokumenter for intern fællesskabs-
    forsendelse .
 ---pagebreak---                     Artikel 4
Denne aftale gælder også for fyrstendømmet Liechtenstein så
længe , som dette er knyttet til Den schweiziske Forbunds
republik gennem en toldunion .
                    Artikel 5
Denne aftale træder i kraft den første dag i den anden
måned efter den dato , på hvilken de kontraherende parter
har givet hinanden meddelelse om afslutningen af de nød
vendige procedurer .
                    Artikel 6
Hver af de kontraherende parter kan opsige denne aftale med
et varsel på seks måneder .
                    Artikel 7
Denne aftale er affattet i tre eksemplarer på tysk , engelsk
dansk , fransk , italiensk og nederlandsk , idet disse seks
tekster har samme gyldighed .
 ---pagebreak---                    HENSTILLTITG                                   £?.LAG B
       med henblik pa Rådets forordning
    om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske
økonomiske Fællesskab , republikken Østrig og Den
schweiziske Forbundsrepublik om udvidelse af an
vendelsesområdet for bestemmelserne vedrørende
          fællesskabsforsendelse
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab , særlig artikel 113 t
under henvisning til henstilling fra Kommissionen , og
ud fra følgende betragtningers
De   den 23 « og 30 . november 1972 undertegnede aftaler mellem EØF
og henholdsvis Schweiz og Østrig om anvendelse af bestemmelserne
                                      1)2 )
vedrørende fællesskabsforsendelse            t har til formal at lette
de formaliteter , som iagttages ved overskridelse af grænserne af
varetransporter gennem såvel Fællesskabets som schweizisk eller
østrigsk område ;
dette formål er ikke opnået i de tilfælde , hvor transporten foregår
gennem såvel Fællesskabets som østrigsk og schweizisk område , fordi
begge aftaler er af strengt bilateral art ;                        •
det vil være i alle kontraherende parters interesse at udvide
anvendelsesområdet for bestemmelserne i de to aftaler til også
at omfatte transporter , der angår både Østrig og Schweiz –
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :
                        Artikel I
Aftalen mellem Det eui'opæiske økonomiske Fællesskab , republikken
Østrig og Den schweizisk « I1'orb und B r e pub '1 ik om udvidelse af an
vendelsesområdet for b er t emmols ex-ne vedrorend e fællesskabsfor-
sendelse indgås på Fællesskabets vegne .
1 ) EFT nr . L 294 of 19.12.197 ?, s . 1 .
2 ) EFT nr . L 294 af 19.12.1972 , s , 86 .
 ---pagebreak---                         _ 2 -
Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne forordning .
                     Artikel 2
I   medfør af artikel 5 i aftalen giver Rådets formand
meddelelse om ? at de for aftalens ikrafttræden nødvendige
procedurer er afsluttet for Fællesskabets vedkommende"*"^.
                     Artikel 3
Denne forordning træder i kraft tredjedagen efter offentlig
gørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder
umiddelbart i hver medlemsstat .
Udfærdiget i Bruxelles , den
                                            På Rådets vegne
                                               Formand
l ) Datoen for aftalens ikrafttræden vil blive off ent liggjort
    i De Europæiske Fællesskabers Tidende .


Avis juridique important

|

31978H0358

78/358/EØF: Kommissionens henstilling af 29. marts 1978 til medlemsstaterne om anvendelse af saccharin i levnedsmidler og til salg som sådan i tabletform til forbrugerne

EF-Tidende nr. L 103 af 15/04/1978 s. 0032 - 0032 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 20 s. 0209  den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 8 s. 0174  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 8 s. 0174

++++   ( 1 ) EFT nr . L 26 . af 31 . 1 . 1977 , s . 55 .  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 29 . marts 1978  til medlemsstaterne om anvendelse af saccharin i levnedsmidler og til salg som saadan i tabletform til forbrugerne   ( 78/358/EOEF )  I . 1 . Den videnskabelige Komité for Levnedsmidler konkluderede i sin udtalelse af 24 . juni 1977 foelgende :  1 . Den midlertidige ADI ( accepteret daglig indtagelse ) paa 0 _ 2,5 mg / kg legemsvaegt , som Det faelles FAO/WHO Ekspertudvalg vedroerende Tilsaetningsstoffer i Levnedsmidler ( FETL ) har foreslaaet , tiltraedes . ( Nogle medlemmer af komiteen mente , at saccharin ikke boer anvendes i levnedsmidler til almindeligt forbrug ) .  2 . Der er behov for en oversigt med detaljerede renhedskriterier omfattende passende graenser for urenheder .  3 . Saccharin boer ikke anvendes i levnedsmidler specielt fremstillet til smaaboern ( op til 3 - aarsalderen ) .  4 . Boerns og gravide kvinders indtagelse af saccharin boer begraenses . Det er komiteens opfattelse , at forbrugeren med henblik herpaa boer orienteres i fornoedent omfang om saccharins tilstedevaerelse i alle former for levnedsmidler .  I . 2 . Kommissionen tilslutter sig de konklusioner , som dem Den videnskabelige Komité for Levnedsmidler er naaet til . For saa vidt angaar komiteens anden konklusion er Kommissionen ved at udarbejde renhedskriterier for saccharin for at foere udtalelsen ud i livet , saa hurtigt som muligt .  De oevrige konklusioner fra Den videnskabelige Komité for Levnedsmidler inddrager adskillige omraader af Kommissionens aktiviteter :   _ Kommissionens forslag om maerkning af levnedsmidler , hvis behandling er paa et fremskredent stadium i Raadet , indeholder bestemmelser , der direkte vedroerer komiteens forslag til maerkning ;   _ regler om de betingelser , hvorunder tilsaetningsstoffer maa anvendes i levnedsmidler , er under udformning i direktiver vedroerende specifikke levnedsmidler ( f . eks . alkoholfrie drikkevarer ) ; Kommissionen undersoeger ogsaa muligheden for at udarbejde regler til omfattende kontrol med anvendelsen af saccharin i levnedsmidler ;   _ Raadets direktiv 77/94/EOEF om levnedsmidler bestemt til en saerlig ernaering ( 1 ) angiver de grundlaeggende regler for udarbejdelse af direktiver vedroerende aspekter af emnet , og anvendelse af saccharin i saadanne produkter kan kraeve saerlig lovgivning .  Det er Kommissionens opfattelse , at indtil saadanne faellesskabsbestemmelser er udarbejdet , boer medlemsstaterne traeffe de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme udtalelsen fra Den videnskabelige Komité for levnedsmidler i denne sag .  Kommissionen vil til stadighed foelge situationen .  II . I medfoer af artikel 155 , andet led , i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og indtil faellesskabsbestemmelser inden for dette omraade vedtages ,  Henstiller Kommissionen derfor til medlemsstaterne .   _ at nationale regler om anvendelse af saccharin i levnedsmidler om noedvendigt udarbejdes , saaledes at ADI for saccharin respekteres og saaledes at boerns indtagelse af saccharin holdes paa et minimum ;   _ at anvendelse af saccharin i levnedsmidler til spaedboern forbydes ;   _ at levnedsmidler maerkes , saaledes at tilstedevaerelsen af saccharin angives udtrykkeligt og klart ;   _ at der indfoeres passende maerkningsbestemmelser for saccharin solgt 1 tabletfor , saaledes at koeberen faar kendskab til de mulige farer ved overdreven indtagelse af sacccharin , navnlig for gravide kvinders og boerns vedkommende .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 29 . marts 1978 .  Paa Kommissionens vegne  Etienne DAVIGNON  Medlem af Kommissionen


title: 2011/644/EU: Rådets henstilling af 15. februar 2011 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF) for regnskabsåret 2009

text:
               1.10.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/12

         RÅDETS HENSTILLING
   af 15. februar 2011
   om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF) for regnskabsåret 2009
   (2011/644/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1), ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),
   som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Fællesskabets bistand under den flerårige finansielle ramme for perioden 2008-2013 i overensstemmelse med AVS-EF-partnerskabsaftalen og om tildelingen af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Tiende Europæiske Udviklingsfond (tiende EUF), særlig artikel 11, stk. 8,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 142-144,
   som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2009 vedrørende transaktionerne under tiende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2009, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 11, stk. 8, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af tiende EUF efter henstilling fra Rådet.

               (2)

               Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under tiende EUF i regnskabsåret 2009 har været tilfredsstillende —

         HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under tiende EUF for regnskabsåret 2009.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2011.

            På Rådets vegne

         MATOLCSY Gy.

            Formand

      (1)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (3)  EUT L 247 af 9.9.2006, s. 32.

      (4)  EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.

      (5)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 243.


title: Rådets henstilling af 12. juli 2016 om Maltas nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2016

text:
               18.8.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 299/105

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2016
   om Maltas nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2016
   (2016/C 299/25)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/1997 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (2) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Malta ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet. Den 18.-19. februar 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 8. marts 2016 blev den vedtaget af Rådet (3). Da Malta har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i den Økonomiske og Monetære Union, bør Malta sikre en fuldstændig og rettidig implementering af denne henstilling.

               (2)

               Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Malta 2016 offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Maltas fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og opfyldelsen af sine nationale Europa 2020-mål.

               (3)

               Den 15. april 2016 fremlagde Malta sit nationale reformprogram for 2016 og sit stabilitetsprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af de foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (5)

               Malta er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. I sit stabilitetsprogram for 2016 forventer regeringen, at den samlede saldo bliver forbedret til et overskud på 0,1 % af BNP senest i 2019. Den strukturelle saldo vil blive gradvist forbedret, således at Maltas mellemfristede målsætning om strukturel budgetbalance vil blive nået i 2019. I henhold til stabilitetsprogrammet forventes den offentlige gældskvote at falde til 62,6 % i 2016 for derefter gradvist at falde yderligere til 55,5 % i 2019. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk for 2016 og forsigtigt for 2017-2019. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2017, er imidlertid ikke tilstrækkeligt præciseret. Baseret på Kommissionens forårsprognose 2016 er der stor risiko for en betydelig afvigelse fra den anbefalede tilpasning hen imod den mellemfristede målsætning i 2015 og 2016 under ét, hovedsagelig som følge af overskridelsen i 2015, som der skal korrigeres for i 2016, og under antagelse af en uændret politik i 2017. Overskridelsen i 2015 skyldes til dels den kraftige stigning i investeringerne, hovedsagelig på grund af den usædvanligt høje absorption af EU-midler i perioden frem til afslutningen af programmeringsperioden 2007-2013. For at begrænse afvigelsen i den toårige periode 2015-2016 omfatter stabilitetsprogrammet for 2016 yderligere foranstaltninger for 2016, der ikke kunne nå at komme med i Kommissionens forårsprognose 2016. Disse foranstaltninger skal nedbringe de primære udgifter (med 0,16 % af BNP), navnlig inden for aflønning af ansatte, forbrug i produktionen og kapitaloverførsler. Desuden er overslagene over visse af foranstaltningerne på indtægtssiden for 2016-2019 blevet justeret i overensstemmelse med mere aktuelle oplysninger samt den faktiske virkning af foranstaltningerne for 2015. Alt i alt vil disse foranstaltninger medføre en mindskelse af nettounderskuddet på 0,2 % af BNP. Sammenlignet med Kommissionens prognose medfører disse foranstaltninger en forbedring af den strukturelle indsats, og den strukturelle saldo vil udvise en vis gennemsnitlig afvigelse for 2015-2016, mens der stadig vil være risiko for en betydelig afvigelse i 2017. Malta forventes at opfylde gældskriteriet i både 2016 og 2017. På baggrund af vurderingen af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Malta ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil derfor være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2016 og 2017.

               (6)

               De offentlige finansers holdbarhed stiller fortsat Malta over for en udfordring på lang sigt. Det skyldes hovedsagelig de budgetvirkninger, som de aldersrelaterede udgifter på bl.a. sundheds- pleje- og pensionsområdet har. Pensionssystemet står over for en dobbelt udfordring med at sikre såvel bæredygtighed som tilstrækkelige pensionsydelser. Pensionsudgifterne var lavere end EU-gennemsnittet i 2013 — 9,6 % af BNP — men vil ifølge prognoserne stige til 12,8 % af BNP frem til 2060, hvilket er et af de højeste niveauer i Unionen. I marts 2016 traf regeringen adskillige foranstaltninger til at styrke pensionssystemets bæredygtighed og tilstrækkelighed, men der foreligger endnu ingen vurdering af budgetvirkningerne heraf. For at forbedre systemets tilstrækkelighed er den bidragspligtige nationale mindstepension fortsat blevet forhøjet i 2016, og målet er at nå op på 60 % af medianindkomsten senest i 2027 og øge dækningen. Hvor effektivt denne reform kommer til at virke, vil afhænge af, om det lykkes at fastholde den store gruppe af ældre arbejdstagere på arbejdsmarkedet. Ud over pensionerne ventes også de offentlige udgifter til sundhedsydelser og langtidspleje at stige hurtigere end EU-gennemsnittet og komme til at udgøre henholdsvis 2,1 % og 1,2 % af BNP. Myndighederne har vedtaget en strategi for det nationale sundhedsvæsen og er i gang med en granskning af sundhedsudgifterne med det formål at opnå en mere effektiv anvendelse af udgifterne. Disse bestræbelser har dog endnu ikke givet sig udslag i konkrete besparelser. På længere sigt vil bæredygtigheden kunne forbedres ved at udnytte potentielle besparelser til at imødegå de forventede udgiftsstigninger.

               (7)

               På uddannelsesområdet er der foretaget betydelige investeringer, men de resultater, der er opnået, ligger stadigvæk under målsætningen. Det påvirker kvaliteten i arbejdskraftudbuddet og erhvervsfrekvensen. Uddannelsesniveauet i den maltesiske arbejdsstyrke er fortsat et af de laveste i Unionen. Malta har iværksat en omfattende strategi for livslang læring, men deltagelsen i disse programmer for livslang læring er stadigvæk begrænset, især blandt grupperne med det laveste uddannelsesniveau. Udfordringerne på dette område ligger bl.a. i at nå ud til den rette målgruppe, skabe lettere adgang til uddannelse og fremme partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner og arbejdsgivere. I 2015 blev der vedtaget en bekendtgørelse om oprettelse af et institut for løbende faglig videreuddannelse af lærere (Uddannelsesinstituttet). Instituttets hovedformål er at i) give lærerne de kompetencer, de har brug for i deres daglige arbejde, ii) fungere som et samlingspunkt for lærere, hvor de kan mødes og udveksle erfaringer, og iii) udvikle ledelseskompetencer. Instituttet er ved at træde i funktion og ventes at komme til at spille en vigtig rolle med hensyn til at imødekomme lærernes behov for faglig udvikling. Det må overvåges, hvilke fremskridt der sker på dette område.

               (8)

               Bortset fra enkeltstående storstilede projekter i 2014-2015 har investeringerne i Malta ligget på et lavt niveau, hvilket afspejler strukturændringerne i økonomien og flaskehalsproblemer. Det hænger især sammen med, at de mindre kapitalintensive servicesektorer har fået stigende betydning, hvilket mindsker økonomiens fremtidige investeringsbehov. Der er dog stadig visse udfordringer i landet, som påvirker investeringsaktiviteten, bl.a. mangel på innovationskapacitet, flaskehalse på grund af mangel på folk med de rette kvalifikationer, ineffektivitet i den offentlige sektor og retsvæsenet, regelbyrden og trafikbelastningen.

               (9)

               Transport- og logistikinfrastrukturerne udgør en af de største barrierer for udenlandske investeringer. De eksterne transportomkostninger udgør en stor byrde for Maltas økonomi. De beror hovedsagelig på en ineffektiv udnyttelse af landets transportnet og manglen på reelle alternativer til at tage bilen. Desuden udgør det store antal privatbiler, forureningen og trafiktætheden en udfordring for den nationale transportsektors bæredygtighed. Der er endnu ikke blevet iværksat nogen samlet transportstrategi, til trods for at udvikling af en national transportstrategi og en masterplan er en forudsætning for at få adgang til europæiske struktur- og investeringsfonde (2014-2020), der skal bruges til medfinansiering af investeringer i transportsektoren.

               (10)

               Regeringen har taget adskillige skridt til at skabe lettere adgang til finansiering for små og mellemstore virksomheder (SMV). Formålet var at fremme egenkapitalfinansiering og få mobiliseret venturekapital på grund af de flaskehalsproblemer, der igennem de seneste år var blevet konstateret. Der er desuden planer om at indføre et centralt kreditregister og en udviklingsbank, og den maltesiske børs agter at indføre en platform, der specielt skal gøre det lettere for små og mellemstore virksomheder at skaffe sig finansiering på kapitalmarkedet. Der er stadigvæk problemer med adgangen til finansiering uden om bankerne, men de små og mellemstore virksomheder i Malta nyder godt af et bedre finansieringsmiljø end mange andre EU-lande.

               (11)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Maltas økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Malta i de foregående år. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Malta, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke EU's samlede økonomiske styring, ved at der på EU-plan ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 og 2 nedenfor.

               (12)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet, og dets holdning (5) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

         HENSTILLER, at Malta i 2016 og 2017 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Opnå en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,6 % af BNP hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 og i 2017 ved at iværksætte de strukturforanstaltninger, der er nødvendige på baggrund af den høje risiko for en betydelig afvigelse. Tage yderligere skridt til at sikre de offentlige finansers langsigtede holdbarhed.

               2.

               Tage skridt til at styrke arbejdskraftudbuddet, navnlig ved at fremme lavtkvalificerede arbejdstageres deltagelse i livslang læring.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2016.

            På Rådets vegne

         P. KAŽIMÍR

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUT C 96 af 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (5)  I medfør af artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.