Vigtig juridisk meddelelse

|

52009PC0570

Henstilling med henblik på Rådets beslutning om Det Europæiske Fællesskabs holdning til genforhandlingen af den monetære aftale med Vatikanstaten  /* KOM/2009/0570 endelig udg. - CNB 2009/0158 */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 16.10.2009KOM(2009) 570 endelig2009/0158 (CNB)Henstilling med henblik påRÅDETS BESLUTNINGom Det Europæiske Fællesskabs holdning til genforhandlingen af den monetære aftale med VatikanstatenBEGRUNDELSEDe monetære aftaler blev indgået mellem Det Europæiske Fællesskab og Monaco, San Marino og Vatikanstaten for at sikre juridisk kontinuitet i de ordninger, der bestod mellem disse lande på den ene side og Frankrig og Italien på den anden side før indførelsen af euroen.Ti år efter, at euroen afløste de tidligere italienske og franske valutaer, som blev anvendt af Monaco, San Marino og Vatikanstaten, opfordrede Rådet Kommissionen til at undersøge, hvordan de monetære aftaler har fungeret[1]. Resultaterne af vurderingen blev vedtaget i Kommissionens meddelelse "Rapport om, hvordan de monetære aftaler med Monaco, San Marino og Vatikanstaten har fungeret"[2]. Kommissionen konkluderede, at de monetære aftaler i deres nuværende form bør ændres for at sikre en mere kohærent tilgang i forbindelserne mellem Fællesskabet og de lande, der har undertegnet aftalerne. I nærværende udkast til henstilling til Rådets beslutning fastlægges Fællesskabets holdning i genforhandlingen af aftalen med Vatikanstaten.Kommissionen foreslår, at følgende bestemmelser genforhandles og ændres:-  Gennemførelse af relevant EF-lovgivningDe forpligtelser, Monaco, San Marino og Vatikanstaten er pålagt i medfør af deres respektive monetære aftaler, er meget ulige. Den monetære aftale med Fyrstendømmet Monaco indeholder flest forpligtelser. I modsætning til aftalen med Monaco pålægger aftalerne med Vatikanstaten og San Marino ikke nogen specifik forpligtelse til at gennemføre EU-lovgivningen vedrørende beskyttelse af euro-kontanter mod falskmøntneri samt metoder for samarbejde med Fællesskabet på dette område. For at skabe lige vilkår og sikre en passende beskyttelse af eurosedler og –mønter mod falskmøntneri skal Vatikanstaten og San Marino anvende den relevante EF-lovgivning.Eftersom der ikke er nogen egentlig banksektor i Vatikanstaten, er der ikke behov for at gennemføre EF-lovgivningen på bank- og finansområdet-  OpfølgningsmekanismerI modsætning til den fastlagte procedure for aftalen med Monaco indeholder aftalerne med Vatikanstaten og San Marino ingen bestemmelser om en opfølgende procedure. I mangel af en regelmæssig formel opfølgning aflægger Vatikanstaten og San Marino ikke regelmæssigt rapport om gennemførelsen af aftalerne, og de er ikke tilstrækkeligt informeret om udviklingen i lovgivningen på de områder, der er omfattet af aftalerne. Kommissionen foreslår derfor, at der nedsættes to nye blandede udvalg - svarende til det, der findes med Fyrstendømmet Monaco - med Vatikanstaten og Republikken San Marino.Det blandede udvalg med Vatikanstaten vil bestå af repræsentanter for Vatikanstaten, Italien, Europa-Kommissionen og Den Europæiske Centralbank. Udvalget vil få ansvaret for at lette gennemførelsen af aftalen og drøfte mulige ændringer af listen over EF-lovgivning, der skal anvendes af Vatikanstaten. Det ville også have beslutningskompetence vedrørende et begrænset antal spørgsmål, som tillægges det ved den monetære aftale (f.eks. godkendelse af ændring af en møntanstalt, som præger Vatikanstatens euromønter).-  Loft for udstedelse af euromønterAf historiske årsager blev loftet for Monacos, San Marinos og Vatikanstatens maksimale årlige udstedelse fastlagt på to forskellige måder (Monaco er i øjeblikket bemyndiget til at udstede et maksimum på 1/500 af den mængde mønter, som udstedes i Frankrig, mens Vatikanstaten og San Marino har faste kvoter), hvilket fører til meget forskellige resultater.For at sikre en retfærdig behandling af alle lande med monetære aftaler foreslår Kommissionen, at der indføres en ny ensartet metode til beregning af lofterne for udstedelsen af euromønter (dvs. som også skal bruges i alle fremtidige aftaler). Kommissionen foreslår ligeledes, at udstedelseslofterne for de lande, der har undertegnet de monetære aftaler, forhøjes for at give mulighed for, at deres mønter kommer i omløb. Mønter, som er udstedt i små mængder, er meget efterspurgte blandt møntsamlere. Derfor tjener disse mønter ikke deres oprindelige formål som betalingsinstrument, men anvendes udelukkende til samlerformål.De nye lofter vil bestå af en fast og en variabel del:1.  Den faste del skal tage sigte på at dække møntsamlernes efterspørgsel. Ifølge overslagene bør en samlet værdi på ca. 2 100 000 EUR være tilstrækkelig til at dække efterspørgslen på møntsamlermarkedet[3].2.  Den variable del skal i Vatikanstatens tilfælde være baseret på den gennemsnitlige udstedelse pr. indbygger i Italien. Det gennemsnitlige antal mønter pr. indbygger, der udstedes i (n-1) i Italien, skal ganges med antallet af indbyggere i Vatikanstaten.Ved brug af den nye metode vil udstedelsesloftet for Vatikanstaten blive ca. dobbelt så højt sammenlignet med den nuværende kvote.-  Regler for prægningen af euromønterIfølge de nuværende monetære aftaler skal Italiens nationale møntanstalt fremstille Vatikanstatens og San Marinos euromønter. Denne regel blev indført af historiske årsager på et tidspunkt, hvor der endnu ikke var eurokontanter i omløb, og næsten alle landene i euroområdet kun prægede mønter til dækning af deres eget behov. Situationen har udviklet sig siden da, idet en række eurolande nu får deres mønter præget i et andet land i euroområdet. Kommissionen foreslår derfor at give Vatikanstaten og San Marino mulighed for at bestille deres euromønter hos en anden EU-møntanstalt med erfaring i produktion af euromønter . Ændringen af møntanstalt ville imidlertid skulle godkendes af det blandede udvalg.-  Valg af kompetenceDe nuværende monetære aftaler har ikke givet Fællesskabet nogen beføjelser i tilfælde af, at de lande, der har undertegnet de monetære aftaler, ikke opfylder deres forpligtelser (f.eks. ikke gennemfører den relevante EU-lovgivning rettidigt), bortset fra den ultimative - og derfor usandsynlige - mulighed for at trække sig ensidigt ud af aftalen. Kommissionen foreslår derfor, at EF-Domstolen vælges som den instans, der er ansvarlig for bilæggelse af tvister , der måtte opstå ved anvendelsen af de monetære aftaler.2009/0158 (CNB)Henstilling med henblik påRÅDETS BESLUTNINGom Det Europæiske Fællesskabs holdning til genforhandlingen af den monetære aftale med VatikanstatenRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 111, stk. 3,under henvisning til henstilling fra Kommissionen[4],under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank[5], ogud fra følgende betragtninger:3.  Fællesskabet har siden euroens indførelse haft kompetence for monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål.4.  Det påhviler Rådet at fastlægge arrangementer for forhandling og indgåelse af aftaler om monetære spørgsmål eller spørgsmål vedrørende valutakursordninger.5.  Den Italienske Republik indgik på Fællesskabets vegne en monetær aftale med Vatikanstaten den 29. december 2000.6.  Rådet konkluderede den 10. februar 2009, at Kommissionen skulle undersøge, hvordan de eksisterende aftaler fungerede, og overveje, om lofterne for udstedelse af mønter burde forhøjes.7.  Kommissionen konkluderede i sin meddelelse om, hvordan de monetære aftaler med Monaco, San Marino og Vatikanstaten har fungeret[6], at den monetære aftale med Vatikanstaten i den nuværende form bør ændres, således at der sikres en mere kohærent tilgang i forbindelserne mellem Fællesskabet og de lande, som har undertegnet en monetær aftale.8.  Den monetære aftale med Vatikanstaten bør derfor genforhandles hurtigst muligt, således at den nye ordning træder i kraft den 1. januar 2010 samtidig med de nye regler vedrørende indførelsen af euromønter, der er fastlagt i Kommissionens henstilling af 19. december 2008 om fælles retningslinjer for de nationale sider og udstedelsen af euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb, der blev godkendt af Rådet i dets konklusioner af 10. februar 2009 -VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:Artikel 1Den Italienske Republik meddeler Vatikanstaten, at der er behov for at ændre den nuværende monetære aftale mellem Den Italienske Republik, på Fællesskabets vegne, og Vatikanstaten hurtigst muligt, og tilbyder genforhandling af de relevante bestemmelser i aftalen.Artikel 2Fællesskabet søger at opnå følgende ændringer i genforhandlingen af aftalen med Vatikanstaten:9.  Aftalen skal indgås mellem Fællesskabet og Vatikanstaten. Aftaleteksten skal bestå af en kodificeret udgave af den nuværende aftale med de indførte ændringer.10.  Vatikanstaten forpligter sig til at træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger ved hjælp af direkte gennemførelse eller eventuelle tilsvarende tiltag til at anvende al relevant EF-lovgivning om forebyggelse af hvidvaskning af penge og forebyggelse af svig og forfalskning af kontanter og andre betalingsmidler.11.  Metoden for fastlæggelsen af lofterne for Vatikanstatens udstedelse af euromønter skal revideres. De nye lofter beregnes efter en metode, hvor en fast del, som tager sigte på at undgå en for stor numismatisk spekulation i Vatikanstatens mønter ved at dække møntsamlermarkedets efterspørgsel, kombineres med en variabel del, der beregnes som Italiens gennemsnitlige møntudstedelse pr. indbygger i år n-1 multipliceret med antallet af indbyggere i Vatikanstaten. Med forbehold af bestemmelserne om udstedelsen af mønter til samlerformål skal det i aftalen fastsættes, at mindst 51 % af Vatikanstatens euromønter sættes i omløb til pålydende værdi.12.  Der nedsættes et blandet udvalg til at overvåge fremskridtene med gennemførelsen af aftalen. Det består af repræsentanter for Vatikanstaten, Den Italienske Republik, Kommissionen og ECB. Udvalget skal have mulighed for hvert år at revidere den faste del for at tage hensyn til inflationen og udviklingen på møntsamlermarkedet. Det træffer beslutninger ved enstemmighed. Den blandede udvalg vedtager selv sin forretningsorden.13.  Vatikanstatens euromønter udstedes af Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Vatikanstaten skal dog have mulighed for at indgå kontrakt med en anden EU-møntanstalt, der præger euromønter, med det blandede udvalgs godkendelse. Mængden af mønter, som udstedes af Vatikanstaten, lægges sammen med den mængde mønter, der udstedes af møntanstaltens hjemland, med henblik på ECB's godkendelse af den samlede mængde udstedte mønter.14.  De Europæiske Fællesskabers Domstol vælges som den instans, der skal bilægge eventuelle tvister i forbindelse med aftalens anvendelse.Hvis Fællesskabet eller Vatikanstaten finder, at den anden part ikke har opfyldt en forpligtelse i henhold til den monetære aftale, kan de hver især indbringe sagen for Domstolen. Domstolens dom er bindende for parterne, som træffer de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme dommen inden for en frist, som Domstolen fastlægger i sin dom. Hvis Fællesskabet eller Vatikanstaten ikke træffer de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme dommen inden for den fastlagte frist, kan den anden part straks bringe aftalen til ophør.Artikel 3Forhandlingerne med Vatikanstaten føres af Den Italienske Republik og Kommissionen på Fællesskabets vegne. Den Europæiske Centralbank tilknyttes forhandlingerne fuldt ud inden for sit kompetenceområde. Den Italienske Republik og Kommissionen forelægger udkastet til aftale for Det Økonomiske og Finansielle Udvalg til udtalelse.Artikel 4Aftalen indgås af Rådet.Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik og Kommissionen.Udfærdiget i Bruxelles, denPå Rådets vegneFormand [1] Rådets konklusioner om "Fælles retningslinjer for de nationale sider og udstedelsen af euromønter", 2922. samling i Økofin-Rådet den 10. februar 2009.[2] KOM(2009) 359 af 14. juli 2009[3] San Marino har f.eks. med en vis succes koncentreret sig om at slå euromønter med udvalgte værdienheder: disse mønter anvendes nu til transaktioner til pålydende værdi.[4] EUT C […] af […], s. […].[5] EUT C […] af […], s. […].[6] KOM(2009) 359.


Avis juridique important

|

32000H0226

2000/226/EF: Rådets henstilling af 13. marts 2000 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1995) (ottende EUF) for regnskabsåret 1998

EF-Tidende nr. L 071 af 18/03/2000 s. 0027 - 0027

RÅDETS HENSTILLINGaf 13. marts 2000om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1995) (ottende EUF) for regnskabsåret 1998(2000/226/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,som henviser til fjerde AVS-EF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé og ændret ved aftalen undertegnet på Mauritius den 4. november 1995,som henviser til Rådets afgørelse 91/482/EØF af 25. juli 1991 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Økonomiske Fællesskab(1), ændret ved afgørelse 97/803/EF(2),som henviser til den interne aftale om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand(3), undertegnet den 20. december 1995 i Bruxelles, særlig artikel 33, stk. 3,som henviser til finansforordningen af 16. juni 1998 vedrørende Den Ottende Europæiske Udviklingsfond(4), særlig artikel 69-74,som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 1998 vedrørende transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1995) (ottende EUF) samt Revisionsrettens beretning vedrørende regnskabsåret 1998 med Kommissionens tilhørende svar(5), ogud fra følgende betragtninger:(1) Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af Den Europæiske Udviklingsfond (1995) (ottende EUF) efter henstilling fra Rådet.(2) Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under Den Europæiske Udviklingsfond (1995) (ottende EUF) i regnskabsåret 1998 har været tilfredsstillende,HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1995) (ottende EUF) for regnskabsåret 1998.Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2000.På Rådets vegneJ. PINA MOURAFormand(1) EFT L 263 af 19.9.1991, s. 1.(2) EFT L 329 af 29.11.1997, s. 50.(3) EFT L 156 af 29.5.1998, berigtiget i EFT L 173 af 18.6.1998, s. 54.(4) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.(5) EFT C 349 af 3.12.1999, s. 181.


Avis juridique important

|

31978K1905

Kommissionens Henstilling nr. 1905/78/EKSF af 28. juli 1978 om aendring af den hoeje myndigheds henstilling nr. 1-64 til medlemsstaternes regeringer om foroegelse af beskyttelsen for jern- og staalprodukter ved faellesskabets graenser

EF-Tidende nr. L 217 af 08/08/1978 s. 0005 - 0009 den græske specialudgave: Kapitel 11 bind 9 s. 0231  den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 8 s. 0065  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 8 s. 0065

++++   ( 1 ) EFT nr . 8 af 22 . 1 . 1964 , s . 99/64 .   ( 2 ) EFT nr . L 125 af 5 . 6 . 1968 , s . 7 .   ( 3 ) Se bilag " den faelles toldtarif " til Raadets forordning EOEF nr . 950/68 af 28 . juni 1968 ( EFT nr . L 172 af 22 . 7 . 1968 ) , senest aendret ved forordning EOEF nr . 2500/77 ( EFT nr . L 289 af 14 . 11 . 1977 ) .  KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr . 1905/78/EKSF  af 28 . juli 1978  om aendring af Den hoeje Myndigheds henstilling nr . 1-64 til medlemsstaternes regeringer om foroegelse af beskyttelsen for jern - og staalprodukter ved Faellesskabets graenser  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , og saerlig dens artikel 2 til 5 , 8 , 14 , 57 , 71 , 74 , 81 , 86 i og bilag I ,  under henvisning til Den hoeje myndigheds henstilling nr . 1-64 af 15 . januar 1964 til medlemsstaternes regeringer om foroegelse af beskyttelsen for jern - og staalprodukter ved Faellesskabets graenser ( 1 ) , aendret ved Kommissionens beslutning nr . 663/68/EKSF ( 2 ) ,  under henvisning til de afgoerelser , der blev truffet af repraesentanterne for Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs medlemsstaters regeringer , forsamlet i Raadet den 21 . december 1971 , 13 . januar 1975 og 20 . december 1977 , vedroerende nomenklaturen og de bundne toldsatser for produkter henhoerende under EKSF-traktaten samt til de generelle regler for fortolkning og anvendelse af denne nomenklatur og disse toldsatser , og  ud fra foelgende betragtninger :  Siden Den hoeje Myndigheds henstilling nr . 1-64 traadte i kraft , er der foretaget en raekke aendringer i nomenklaturen og i toldsatserne for de jern - og staalprodukter , der er anfoert i bilaget til denne henstilling ;  nomenklaturen og de tilsvarende ovennaevnte toldsatser boer fortolkes og anvendes i overensstemmelse med de indledende bestemmelser i " den faelles toldtarif " udarbejdet af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ( 3 ) ;  foelgelig boer Den hoeje Myndigheds henstilling nr . 1-64 tilpasses og suppleres _  RETTET FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  Henstilling nr . 1-64 aendres saaledes :  1 . Bilaget erstattes af bilaget til denne henstilling .  2 . I artikel I i henstilling nr . 1-64 indsaettes som stk . 2 :   " Denne tabel samt de angivne satser fortolkes og anvendes i overensstemmelse med de indledende bestemmelser i den faelles toldtarif udarbejdet af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab " .  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer alle de fornoedne foranstaltninger til gennemfoerelse af denne henstilling .  Artikel 3  Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne og offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Den traeder i kraft for hver medlemsstat den 8 . august 1978 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 28 . juli 1978 .  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand  BILAG  Pos * Varebesktivelse * Mindste   * * toldsats %  73.01 * Raajern , stoebejern og spejljern , i b . okke , klumper eller lignende :   * A Spejljern * 4   * B . Haematit-raajern og - stoebejern * 4   * C . Phosphorholdigt raajern og - stoebejern * 4   * D . Andet raajern og stoebejern :   * I . Indeholdende mindst 0,30 og hoejst 1 vaegtprocent titan og   * mindst 0,50 og hoejst I vaegtprocent vanadium * fri   * II . Andre varer * 4  73.02 * Ferrolegeringer :   * A . Ferromangan :   * I . Indeholdende over 2 vaegtprocent kulstof ( kulstofrigt ferroman -   * gan ) * 4  73.03 * Affald og skrot , af jern og staal * fri  73.05 * Pulver af jern og staal i jern og staalsvamp :   * B . Jern - og staalsvamp * 3 ( a )  73.06 * Lupper og raaskinner , ingots , blokke , klumper o . lign . , af jern og staal * 3  73.07 * Blooms , billets , slabs og sheet bars , af jern og staal ; emner af jern og   * staal groft tildannet ved smedning :   * A . Blooms og billets :   * I . Valsede * 4   * B . Slabs og sheet bars :   * I . Valsede * 4  73.08 * Pladeemner i ruller , af jern og staal :   * A . Af bredde under 1,5 em og bestemt til yderligere valsning ( b ) * 5   * B . Andre varer * 6  73.09 * Universalplader , af jern og staal * 6  73.10 * Staenger ( herunder valstraad ) , af jern og staal , varmtvalsede , smedede ,   * strengpressede eller koldtbehandlede ; hult borestaal til minebrug :   * A . Kun varmtvalsede eller strengpressede :   * I . Valstraad * 7   * II . Straenger * 6   * III . Hult borstaal til mindebrug * 5   * D . Beklaedt ( pletteret ) eller overfladebehandlet ( poleret , overtrukket ,   * etc ) :   * I . Kun beklaedt ( pletteret ) :   * a ) Varmvalsede eller strengpressede * 5   ( a ) Denne toldsats er paa autonomt grundlag suspenderet indtil videre .   ( b ) Henfoersel under denne underposition sker paa betingelser af de kompetente myndigheder .  Pos * Varebeskrivelse * Mindste   * * toldsats %  73.11 * Profiler af jern og staal , varmtvalsede , smedede , strengpressede eller   * foldtbehandlede ; spunsvaegjern , ogsaa med borede eller lokkede hul -   * ler eller sammensatte :   * A . Profiler :   * I . Kun varmtvalsede eller strengpressede * 6   * IV . Beklaedte ( pletteret ) eller overfladebehandlet ( poleret , over -   * trukket etc . ) :   * a ) Kun beklaedt :   * I . Varmtvalsede eller strengpressede * 5   * B . Spunsvaegjern * 6  73.12 * Baand af jern og staal , varmt-eller koldtvalsede :   * A . Kun varmtvalsede * 8   * B . Kun koldtvalsede :   * I . I oprullet stand til fremstilling af hvidblik ( b ) * 8   * C . Beklaedt ( pletteret ) , overtrukket eller overfladebehandlet paa anden   * maade :   * III . Fortinnet :   * a ) Hvidblik * 7   * V . Andre varer ( forkobret , kunstigt oxyderet , lakeret , forniklet ,   * beklaedt ( pletteret ) , parkeriseret , med paatryk etc . ) :   * a ) Kun beklaedt :   * I . Varmtvalsede * 7  73.13 * Plader af jern og staal , varmt-eller koldtvalsede :   * A . " Elektriske " plader :   * I . Med et ommagnetiseringstab , uanset tykkelse , paa 0,75 watt   * og derunder pr . kg * 6   * II . Andre varer * 7   * B . Andre plader :   * I . Kun varmtvalsede , af tykkelse   * a ) 2 mm og derover * 7   * b ) Under 2 mm * 6   * II . Kun koldtvalsede , af tykkelse :   * a ) 3 mm og derover   * b ) Over 1 mm , men under 3 mm * 6   * c ) I mm og derunder * 8   * III . Kun poleret eller glatslebet * 7   * IV . Beklaedt ( pletteret ) , overtrukker eller overfladebehandlet paa   * anden maade :   * b ) Fortinnet :   * 1 . Hvidblik * 7   * 2 . Andre varer * 7   * c ) Forzinket eller forblyet * 8   * d ) Andre varer ( forkobret , kunstigt oxyderet , lakeret , fornik -   * let beklaedt , parkeriseret , med paatryk etc . ) * 7   ( b ) Henfoersel under denne underposition sker paa betingelser fastsat af de kompetente myndigheder .  73.15 * B . V . Bearbejdet paa anden maade :   ( Fortsaettelse )   * a ) Kun tilskaaret i anden form end kvadratisk eller rektangu -   * laer :   * 2 . Andre varer * 7  73.15 * Legeret staal og kulstofrigt staal i samme former som naevnt i pos .   * 73.06-73 . 14 :   * A . Kulstofrigt staal :   * I . Ingots , blooms , billets , slabs og sheet bars :   * b ) I andre tilfaelde :   * 1 . Ingots * 3   * 2 . Blooms , billets , slabs of sheet bars * 4   * III . Pladeemner i ruller * 5   * IV . Universalplader * 6   * V . Staenger ( herunder valstraad ) og hult borestaal til minebrug   * samt profiler :   * b ) Kun varmtvalsede eller strengpressede :   * 1 . Valstraad * 7   * 2 . Andre varer * 6   * d ) Beklaedt ( pletteret ) eller overfladebehandlet ( poleret , over -   * trukket etc . ) :   * 1 . Kun beklaedt :   * aa ) Varmtvalsede eller strengpressede * 5   * VI . Baand :   * a ) Kun varmtvalsede * 7   * c ) Beklaedt ( pletteret , poleret , overtrukket eller overfladebe -   * handlet paa anden maade :   * 1 . Kun beklaedt :   * aa ) Varmtvalsede * 7   * VII . Plader :   * a ) Kun varmtvalsede * 7   * b ) Kun kondtvalsede , af tykkelse :   * 2 . Under 3 mm * 8   * c ) Beklaedt ( pletteret ) , poleret , overtrukket eller overfladebe -   * handlet paa anden maade * 7   * d ) Bearbejdet paa anden maade :   * 1 . Kun tilskaaret i anden form end kvadratisk eller rektan -   * gulaer * 7   * B . Legeret staal :   * I . Ingots , blooms , billets , slabs og sheet bars :   * b ) I andre tilfaelde :   * 1 . Ingots :   * aa ) Affald og skrot i form af ingots * fri   * bb ) Andre varer * 3   * 2 . Blooms , billets , slabs og sheet bars * 4  73.15 * B . III Pladeemner i ruller   * * 6   * IV . Universalplader * 6   * V . Staenger ( herunder valstraad ) og hult borestaal til minebrug   * samt profiler :   * b ) Kun varmtvalsede eller strengpressede :   * 1 . Valstraad * 7   * 2 . Andre varer * 6   * d ) Beklaedt ( pletteret ) eller overfladebehandlet ( poleret , over -   * trukket etc . ) :   * 1 . Kun beklaedt :   * aa ) Varmtvalsede eller strengpressede * 5   * VI . Baand :   * a ) Kun varmtvalsede * 7   * c ) Beklaedt ( plettereret ) , overtrukket eller overfladebehandler   * paa anden maade :   * 1 . Kun beklaedt :   * aa ) Varmtvalsede * 7   * VII . Plader :   * a ) " Elektriske " plader :   * 1 . Med et ommagnetiseringstab , uanset tykkelse , paa 0,75   * watt og derunder pr . kg * 6   * 2 . Andre varer * 7   * b ) Andre palder :   * 1 . Kun varmtvalsede * 7   * 2 . Kun koldtvalsede , af tykkelse :   * bb ) Under 3 mm * 7   * 3 . Beklaedt ( pletteret ) , poleret , overtrukket eller overflade -   * behandlet paa anden maade * 7   * 4 . Bearbejdet paa anden maade :   * aa ) Kun tilskaaret i anden form end kvadratisk eller rektangulaer * 7  73.16 * Foelgende materiel af jern og staal til jernbaner og sporveje : skinner ,   * kontraskinner , tunger , krydsninger og dele dertil , traekstaenger , tand -   * hjulsskinner , sveller , skinnelasker , skinnestole , kiler til skinnestole ,   * underlagsplader , klemplader , langplader , sporstaenger og andet speci -   * elt materiel til samling eller befaestelse af skinner :   * A . Skinner :   * II . Andre varer :   * a ) Nye * 6   * b ) Brugte * 3   * B . Kontraskinner * 5   * C . Sveller * 5   * D . Skinnelasker og underlagsplader :   * I . Valsede * 5


Avis juridique important

|

31981H0076

81/76/EØF: Kommissionens henstilling af 8. januar 1981 om fremskyndelse af skadesreguleringen i forbindelse med ansvarsforsikring for motorkøretøjer

EF-Tidende nr. L 057 af 04/03/1981 s. 0027 - 0027 den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0162  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0162

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 8 . januar 1981  om fremskyndelse af skadesreguleringen i forbindelse med ansvarsforsikring for motorkoeretoejer   ( 81/76/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 155 , og  som tager i betragtning :  at biltrafikken er en af hovedaarsagerne til ulykkestilfaeldene i Faellesskabet ;  at Kommissionen den 7 . august 1980 forelagde Raadet et forslag til andet direktiv om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer ; dette forslag har til formaal at reducere visse forskelle , som bestaar mellem de forskellige medlemsstaters ordninger vedroerende lovpligtig ansvarsforsikring for motorkoeretoejer for herved at sikre , at trafikofrene nyder samme beskyttelse i alle medlemsstaterne ;  at dette forslag ikke fastsaetter regler for den naermere fremgangsmaade ved skadesreguleringen ; at der ikke er mulighed for at indfoere ensartede regler i samtlige medlemsstater for udlevering af rapporter , bl.a . fordi noget saadant ville kunne stride imod ufravigelige retsplejeprincipper ;  at der fra faerdselsuheldets indtraeden til udbetalingen af erstatningen fra den erstatningsansvarliges forsikringsselskab af og til hengaar lang tid , hvilket uden tvivl er til skade for skadelidte ;  at dette forhold i vidt omfang skyldes langvarige retssager , hvorunder ansvarsspoergsmaalet og erstatningens stoerrelse afgoeres ;  at der i visse medlemsstater er indfoert en ordning , hvorefter de interesserede parter og deres respektive forsikringsselskaber faar mulighed for hurtigere at goere sig bekendt med rapporter , der indeholder oplysning om saadanne faktiske omstaendigheder , der er noedvendige for at foretage skadesopgoerelse ;  at det er oenskeligt , om brugen af saadanne ordninger fremmes og udvides _  RETTE FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  Medlemsstaterne traeffer enhver egnet foranstaltning med henblik paa at lette adgangen for parterne til rapporter og andre dokumenter vedroerende skadesreguleringen i forbindelse med ansvarsforsikring for motorkoeretoejer .  Artikel 2  Medlemsstaterne giver Kommissionen underretning om de foranstaltninger , som traeffes i anledning af denne henstilling .  Artikel 3  Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 8 . januar 1981 .  Paa Kommissionens vegne  Christopher TUGENDHAT  Medlem af Kommissionen


Avis juridique important

|

32000H0043

2000/43/EF: Kommissionens henstilling af 17. december 1999 om et samordnet EF-overvågningsprogram for 2000 for at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på korn og vegetabilske produkter, herunder frugt og grøntsager (meddelt under nummer K(1999) 4491) (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 014 af 20/01/2000 s. 0036 - 0041

KOMMISSIONENS HENSTILLINGaf 17. december 1999om et samordnet EF-overvågningsprogram for 2000 for at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på korn og vegetabilske produkter, herunder frugt og grøntsager(meddelt under nummer K(1999) 4491)(EØS-relevant tekst)(2000/43/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,som henviser til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn(1), senest ændret ved direktiv 1999/71/EF(2), særlig artikel 7, stk. 2, litra b),som henviser til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grønsager(3), senest ændret ved direktiv 1999/71/EF, særlig artikel 4, stk. 2, litra b), ogsom tager følgende i betragtning:(1) I henhold til artikel 7, stk. 2, litra b), i direktiv 86/362/EØF og artikel 4, stk. 2, litra b), i direktiv 90/642/EØF skal Kommissionen hvert år inden den 31. december forelægge Den Stående Komité for Plantesundhed en henstilling om tilrettelæggelse af et samordnet EF-overvågningsprogram for at sikre overholdelse af de maksimalgrænseværdier for pesticidrester, der er opført i bilag II til nævnte direktiver;(2) Kommissionen bør hvert år rette henstilling om et overvågningsprogram; Kommissionens og medlemsstaternes erfaring med at udarbejde, gennemføre og skrive rapport om de tre tidligere årlige samordnede overvågningsprogrammer viser, at flerårige programmer er mest effektive og praktiske; i denne henstilling bør der lægges en rammeplan for fremtidige programmer;(3) Kommissionen bør gradvis arbejde hen imod et system, der gør det muligt at anslå den faktiske eksponering for pesticider gennem føden, som anført i artikel 7, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 86/362/EØF og artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 90/642/EØF; for at gøre det lettere at undersøge, om det kan lade sig gøre at foretage sådanne skøn, bør der fremskaffes data om overvågning af pesticidrester i en række fødevarer, der udgør væsentlige bestanddele i kosten i EF; på grundlag af de ressourcer, der er til rådighed i medlemsstaterne til overvågning af pesticidrester, kan medlemsstaterne kun analysere prøver af 4-5 produkter hvert år i forbindelse med et koordineret overvågningsprogram; hvert pesticid bør generelt overvåges i 20 fødevarer i en række 5-års cyklusser;(4) på grundlag af den anbefalede overvågning af restkoncentrationer i 2000 vil det kunne undersøges, om det kan lade sig gøre at anvende data om pesticiderne acephat, benomylgruppen, chlorpyriphos, iprodion og methamidophos til at anslå den faktiske eksponering gennem føden, da disse forbindelser (identificeret som gruppe A i bilag IA) allerede er blevet overvåget i perioden fra 1996 til 1999;(5) på grundlag af den anbefalede overvågning af restkoncentrationer i 2000 og 2001 vil det kunne undersøges, om det kan lade sig gøre at anvende data om pesticiderne diazinon, metalaxyl, methidathion, thiabendazol og triazophos til at anslå den faktiske eksponering gennem føden, da disse forbindelser (identificeret som gruppe B i bilag IA) allerede er blevet overvåget i perioden fra 1997 til 1999;(6) på grundlag af den anbefalede overvågning af restkoncentrationer i 2000, 2001 og 2002 vil det kunne undersøges, om det kan lade sig gøre at anvende data om pesticiderne chlorpyriphos-methyl, deltamethrin, endosulfan, imazalil, lambda-cyhalothrin, manebgruppen, mecarbam, permethrin, pirimiphos-methyl og vinclozolin til at anslå den faktiske eksponering gennem føden, da disse forbindelser (identificeret som gruppe C i bilag IA) allerede er blevet overvåget i 1998 og 1999;(7) det er nødvendigt at anvende en systematisk statistisk metode til at fastsætte antallet af prøver, der skal tages i forbindelse med den særlige samordnede foranstaltning; en sådan metode er beskrevet af Codex Alimentarius-kommissionen(4); på grundlag af en binomial sandsynlighedsfordeling kan det beregnes, at undersøgelse af et samlet antal prøver på 459 giver 99 % sikkerhed for at opdage en prøve, der indeholder pesticidrester over detektionsgrænsen, hvis 1 % af de vegetabilske produkter indeholder restkoncentrationer over detektionsgrænsen; det samlede antal prøver, som hver medlemsstat skal tage, bør fordeles på grundlag af befolkningens størrelse og antallet af forbrugere, idet der mindst skal tages tolv prøver pr. produkt om året, jf. bilag IB;(8) eksperter fra medlemsstaterne drøftede udkast til retningslinjer for kvalitetskontrolprocedurer for analyse af pesticidrester, jf. bilag II(5) til henstillingen vedrørende kontrol i 1999, i Oeiras i Portugal den 15.-16. september 1997, og de blev drøftet og taget ad notam i undergruppen vedrørende pesticidrester under arbejdsgruppen vedrørende plantesundhed den 20.-21. november 1997; der er enighed om, at udkastet til retningslinjer så vidt muligt bør gennemføres af medlemsstaternes analyselaboratorier og revideres i lyset af erfaringen;(9) i henhold til artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 90/642/EØF skal medlemsstaterne angive, hvilke kriterier de har lagt til grund for udarbejdelsen af de nationale overvågningsprogrammer, når de sender Kommissionen oplysninger om det foregående års gennemførelse af dem; det bør også oplyses, hvilke kriterier der er lagt til grund for fastsættelsen af antallet af prøver og analyser, hvilke indberetningsniveauer der anvendes, og efter hvilke kriterier de er fastsat; der bør gives nærmere oplysninger om godkendelse af analyselaboratorier i henhold til direktiv 93/99/EØF af 29. oktober 1993 om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler(6);(10) oplysninger om overvågningsprogrammernes resultater er yderst velegnede til elektronisk databehandling, -lagring og -transmission: Kommissionen kan sende medlemsstaterne disketter med den ønskede formatering; medlemsstaterne skulle derfor kunne sende deres rapporter til Kommissionen i standardformat; det er mest effektivt, hvis Kommissionen udarbejder retningslinjer for videre udvikling af en sådan standardformatering;(11) de i denne henstilling fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Plantesundhed -HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:1. At tage stikprøver og foretage analyser af de produkt/pesticid-kombinationer, der er fastsat i bilag IA, på grundlag af det antal stikprøver, som hver medlemsstat har fået tildelt for hvert produkt, jf. bilag IB, idet der eventuelt tages hensyn til den andel, som medlemsstaten selv, EF og tredjelande har af det nationale marked; for mindst et pesticid, der eventuelt udgør en akut risiko, udføres der for et af produkterne en individuel analyse af emnerne i den sammensatte prøve: der udtages to prøver af et passende antal emner, fortrinsvis fra den samme producent; hvis der i den første sammensatte prøve påvises indhold af pesticidet, skal den anden prøve analyseres individuelt; i 2000 undersøges kombinationen agurker/methamidophos og/eller pærer/chlormequat;2. senest den 31. august 2001 at indberette resultaterne for den del af den særlige foranstaltning, der er fordelt for 2000 i bilag IA, med oplysning om, hvilke analysemetoder der er anvendt og hvilke indberetningsniveauer der er fastsat, i henhold til kvalitetskontrolprocedurerne for analyse af pesticidrester(7), i et format som vist i dokumentet vedrørende vejledning af medlemsstaterne i gennemførelsen af Kommissionens henstillinger om samordnede EF-overvågningsprogrammer(8);3. senest den 31. august 2000 at sende Kommissionen og de øvrige medlemsstater alle de oplysninger, der kræves i artikel 7, stk. 3, i direktiv 86/362/EØF og artikel 4, stk. 3, i direktiv 90/642/EØF, om 1999-overvågningen for i hvert fald ved stikprøvekontrol at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne, herunder:3.1 resultaterne af deres nationale programmer for pesticider, der står i bilag II til direktiv 86/362/EØF og direktiv 90/642/EØF, i forhold til harmoniserede værdier, og hvis der endnu ikke er fastsat nogen på EF-niveau, i forhold til de nationale værdier;3.2 oplysninger om deres laboratoriers kvalitetskontrolprocedurer og især oplysninger om aspekter ved retningslinjerne for kvalitetskontrolprocedurer for analyse af pesticidrester, som de ikke har kunnet anvende eller har haft vanskeligt ved at anvende;3.3 oplysninger om godkendelse af analyselaboratorierne i henhold til artikel 3 i direktiv 93/99/EØF (herunder godkendelsestype, godkendelsesorgan og kopi af godkendelsen).Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 1999.På Kommissionens vegneDavid BYRNEMedlem af Kommissionen(1) EFT L 221 af 7.8.1986, s. 37.(2) EFT L 194 af 27.7.1999, s. 36.(3) EFT L 350 af 14.12.1990, s. 71.(4) Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rom 1994, ISBN 92-5-203271-1; bind 2, side 372.(5) EFT L 128 af 21.5.1999, s. 30, tidligere offentliggjort i Kommissionens dokument VI/7826/97.(6) EFT L 290 af 24.11.1993, s. 14.(7) EFT L 128 af 21.5.1999, s. 30.(8) EFT L 128 af 21.5.1999, s. 48.BILAG IAPesticid/produkt-kombinationer, der skal overvåges i forbindelse med den særlige foranstaltning, der er nævnt i punkt 1 i henstillingen>TABELPOSITION>BILAG IBAntal prøver, som hver medlemsstat skal tage af hvert produkt i det samordnede EF-overvågningsprogram for 2000>TABELPOSITION>


				|

		52014DC0403

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Bulgariens nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2014 /* COM/2014/0403 final */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Bulgariens nationale reformprogram for
2014
og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2014
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk.
2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om
forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2], særlig artikel 6,
stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske
og Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa
2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer
på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas
potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af forslag fra Kommissionen vedtog Rådet
den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21.
oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes
beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de "integrerede
retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede
retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og
beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog stats- og
regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende
ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under
anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De
traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og
forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og
gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling om
Bulgariens nationale reformprogram for 2013 og afgav sin udtalelse om Bulgariens
opdaterede konvergensprogram for 2012-2016.
(5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den
årlige vækstundersøgelse[5],
som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de
økonomiske politikker i 2014. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af
forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[6], hvori Bulgarien blev
udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en
dybdegående undersøgelse.
(6)
Den 20. december 2013 tilsluttede Det Europæiske Råd
sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet,
finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede
behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk
konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og
konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen
og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 5. marts 2014 offentliggjorde Kommissionen
resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for Bulgarien[7], jf. artikel 5 i
forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionens analyse førte til den konklusion,
at Bulgarien fortsat oplever makroøkonomiske ubalancer, som kræver overvågning
og politiske foranstaltninger. Navnlig den langvarige tilpasning af
arbejdsmarkedet kræver politiske tiltag, mens der gøres gode fremskridt med
hensyn til korrektionen af landets stilling over for udlandet og nedgearingen
inden for erhvervssektoren.
(8)
Den 17. april 2014 afleverede Bulgarien sit
nationale reformprogram for 2014 og sit konvergensprogram for 2014. For at tage
hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet
vurderet sammen.
(9)
Målet for budgetstrategien i konvergensprogrammet
for 2014 er at nå den mellemfristede målsætning om en et strukturelt underskud
på -1 % af BNP i 2016. Den mellemfristede målsætning er mere stram, end
vækst- og stabilitetspagten forlanger. Bulgarien har nydt godt af muligheden
for en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede målsætning med 0,6 %
af BNP i 2013 og 0,1 % af BNP i 2014, som tillades for samfinansierede
projekter. I programmet planlægges en forringelse af den (genberegnede)
strukturelle saldo med 0,3 % af BNP i 2014 til -1,3 % af BNP og en
forbedring på 0,3 % af BNP i 2015 til -1,0 % af BNP, hvilket skal
sikre en tilbagevenden til den mellemfristede målsætning. De offentlige
udgifters vækstrate kommer ikke til at overskride det relevante mellemfristede
benchmark for udgifter i 2014-15. Budgetplanerne er derfor i overensstemmelse
med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Gældskvoten ligger et godt stykke
under 60 % af BNP og forventes ifølge konvergensprogrammet kun at øges i
begrænset omfang til 20,6 % af BNP i slutningen af programperioden. Det
makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for budgetfremskrivningerne i
konvergensprogrammet, er optimistisk for perioden 2014-15, hvor den årlige
vækst forventes at nå 2,1 % i 2014 og 2,6 % i 2015 i stedet for de
henholdsvis 1,7 % i 2014 og 2,0 % i 2015, som forventes i
Kommissionens forårsprognose fra 2014. Ifølge Kommissionens forårsprognose er
Bulgariens afvigelse fra landets mellemfristede målsætning i 2014 større, end
hvad der tillades på grundlag af den midlertidige afvigelse, som tillades for
samfinansierede projekter, og den påkrævede tilbagevenden til den
mellemfristede målsætning vil ikke kunne opnås i 2015. Baseret på vurderingen
af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 og
Kommissionens prognose er Rådet af den opfattelse, at der er en risiko for
afvigelse fra den mellemfristede målsætning i 2014-15.
(10)
Overholdelsen af skattereglerne og kvaliteten af
skatteforvaltningen er fortsat en central udfordring i Bulgarien. De
tilgængelige estimater peger i retning af, at der er en betydelig sort økonomi,
hvilket bekræftes af data om sort arbejde i Bulgarien. De administrative
omkostninger til inddrivelse af skatter og de omkostninger, der er forbundet
med at betale skat, er relativt høje. På trods af at der er truffet adskillige
foranstaltninger for at håndtere disse udfordringer, mangler Bulgarien stadig
en fuldt udbygget strategi for håndhævelse af skattelovgivningen, der bør
inddrage alle skattemyndigheders arbejde og omfatte en forudgående analyse af
de betydeligste risici i forbindelse med skatteinddrivelsen og en evaluering af
de allerede iværksatte foranstaltninger, herunder forenklingsforanstaltninger
og forbedrede kontroller.
(11)
2013 markerede et tilbageskridt med hensyn til den
reform af pensionssystemet, som Bulgarien havde forpligtet sig til. Der blev
indført yderligere ordninger for tidlig tilbagetrækning, og den planlagte
årlige stigning i den lovbestemte pensionsalder blev udsat. Der blev ikke gjort
fremskridt med hensyn til harmonisering af tilbagetrækningsalderen for mænd og
kvinder, og der blev ikke tage skridt til at stramme adgangskriterier og
kontrol for at begrænse misbruget i forbindelse med tildelingen af
invalidepensioner. Bulgarien har en af de hurtigst aldrende befolkninger i EU,
og det har en negativ indvirkning på arbejdsmarkedet, på økonomiens
vækstpotentiale og finansieringen af landets pensionssystem. Bulgarien er
derfor nødt til at fortsætte reformen af sit pensionssystem. Bulgarien står
over for vigtige udfordringer med hensyn til rationalisering og forvaltning af
sygehusvæsenet, herunder en mangel på gennemsigtighed i dets finansiering og
utilstrækkeligt udviklede tjenester inden for ambulant behandling. Derudover
udelukkes visse dele af befolkningen reelt fra sundhedsydelser på grund af det
høje niveau for formel og uformel patientbetaling. Statusindikatorerne for
sundhed er svage sammenlignet med andre medlemsstater, hvilket indikerer, at
der kan blive behov for strukturelt højere offentlige udgifter til sundhed i
fremtiden.
(12)
Arbejdsmarkedet har underpræsteret de seneste år og
derved begrænset økonomiens tilpasningskapacitet og undermineret dens
vækstpotentiale. Arbejdsløsheden stabiliserede sig i 2013, men antallet af unge
ledige og langtidsledige er fortsat med at stige. Bulgarien har en af de
højeste andele af unge, som hverken er i arbejde eller under uddannelse,
hvilket indebærer en alvorlig underudnyttelse og underudvikling af menneskelige
ressourcer. Der er kun gjort meget begrænsede fremskridt med hensyn til at
styrke arbejdsformidlingens kapacitet. Der er også et behov for at udvide de
aktive arbejdsmarkedspolitikkers dækningsområde og for at øge deres
effektivitet. Bulgarien mangler effektive tiltag rettet mod unge, der ikke er
registreret hos arbejdsformidlingen, der ikke er registreret hos
arbejdsformidlingen, herunder romaer, i overensstemmelse med målsætningerne i
en ungdomsgaranti. En stor andel af de arbejdsløse er ikke omfattet af de
almindelige sikkerhedsnet (arbejdsløshedsunderstøttelse og social bistand), men
er i stedet afhængige af familiens solidaritet eller uformelt arbejde. Risikoen
for fattigdom eller social udstødelse i Bulgarien er en af de højeste i EU.
Minimumsgrænserne for socialsikringsbidrag kan forhindre lavt kvalificerede i
fuldt ud at deltage i den formelle økonomi. Der er blevet foretaget analyser
for at vurdere den potentielle virkning, og disse bør tages til efterretning og
følges op af passende politiske foranstaltninger. Der er ingen klare
retningslinjer for gennemsigtig fastsættelse af mindstelønnen i Bulgarien. De
lovfæstede mindstelønninger er blevet hævet betydeligt i 2013, hvilket kan
påvirke beskæftigelsen negativt og derfor bør overvåges.
(13)
Bulgarien har stadig ikke vedtaget loven om
skoleuddannelse, der har til formål at skabe en ramme for at gennemføre de
nødvendige omfattende reformer af skolesystemet, herunder modernisering af
læseplanerne og forbedring af lærernes uddannelse. Der er behov for at øge
kvaliteten af erhvervsuddannelserne i Bulgarien og forbedre deres integration i
de generelle uddannelsesstrukturer med henblik på at muliggøre fleksible
forløb, reducere skolefrafaldet og forbedre adgangen til livslang læring. Det
er fortsat en udfordring for de højere uddannelser at opfylde arbejdsmarkedets
behov. Kvalitetscertificeringens lave standard bidrager til de dårlige
resultater. Der diskuteres en ny strategi for højere uddannelser, som omfatter
krav om en omstrukturering af universiteternes ledelse gennem direkte
involvering af interessenter som f.eks. virksomheder og studerende,
konsolidering af universiteterne og en resultatbaseret tilgang med henblik på
bedre at tilpasse uddannelsesproduktet til arbejdsmarkedets behov. Adgangen til
uddannelse for vanskeligt stillede børn er fortsat en udfordring, især for
romabørn. Den toårige lovpligtige førskoleundervisning er en meget vigtig
foranstaltning, som trækker i den rigtige retning og bør gennemføres fuldt ud
sammen med foranstaltninger til at forhindre skolefrafald. Der er behov for at
optrappe eksisterende initiativer til at forbedre lærernes uddannelse og
mindske den segregering, der i praksis finder sted i skolerne. De regler, der
knytter udbetaling af børnebidrag til aktiv skolegang, er endnu ikke effektivt
gennemført.
(14)
Den bredere indsats for at modernisere den
offentlige forvaltning har haft en begrænset effekt på grund af en fragmenteret
strategi og utilstrækkelig vilje til dybdegående reformer. Bulgarien har behov
for en koordineret strategi for reformer af den offentlige forvaltning, så
landet kan øge professionalismen og uafhængigheden i den offentlige forvaltning
og dens reguleringsorganer, herunder et meritbaseret system for udnævnelser og
karriereudvikling for offentlige embedsmænd og effektive strukturer til
håndtering af risikoen for korruption. Der behov for en fortsat indsats for at
forbedre det generelle erhvervsklima. Blandt udfordringerne er procedurerne for
at opnå tilladelser og registrere virksomheder. Det tager i gennemsnit over tre
år at afgøre insolvenssager, og inddrivelsesprocenten er lav. Der blev vedtaget
nye regler om forsinkede betalinger i 2013, som bør gennemføres. Udviklingen af
e-forvaltning er gået i stå, og koordineringen for at sikre interoperabilitet
mellem systemer og skabelsen af et enkelt kontaktpunkt er utilstrækkelig,
hvilket er med til at svække bestræbelserne på at øge gennemsigtigheden og
begrænse de administrative byrder. Inden for området offentlige indkøb mangler
der en enkel og kodificeret lovgivningsramme, og dette har skabt et kompliceret
landskab af love og regler, som skaber usikkerhed for operatørerne.
Retsvæsenets uafhængighed giver fortsat anledning til bekymring, og dette
påvirker erhvervsklimaet i Bulgarien. Bulgarien har taget nogle skridt til at
bekæmpe korruption, men generelt er fremskridtene begrænsede og fortsat
skrøbelige, hvorfor der er behov for mere konsekvente kontroller og
afskrækkende sanktioner i forbindelse med interessekonflikter. Der er også
behov for at sikre bedre koordinering mellem institutioner til bekæmpelse af
korruption og beskytte dem mod politisk påvirkning.
(15)
Konkurrencen inden for elektricitets- og
gassektoren er fortsat begrænset. Der er især behov for forbedringer med hensyn
til manglen på el- og gasbørser og fraværet af et gennemsigtigt engrosmarked.
Det frie marked for el er domineret af én leverandør og dets begrænsede
størrelse gør, at omkostningseffektiviteten ikke kan sikres gennem konkurrence.
Den nationale tilsynsmyndigheds uafhængighed og effektivitet er fortsat
begrænset. Afhængigheden af import fra et begrænset antal leverandører og
manglen på udvikling af infrastruktur skaber en risiko for forsyningschok. En
omfattende pakke af foranstaltninger med henblik på at forbedre
energieffektiviteten er blevet foreslået til EU-finansiering i den nye
programmeringsperiode 2014-2020.
(16)
Som led i det europæiske semester har Kommissionen
gennemført en omfattende analyse af Bulgariens økonomiske politik. Den har
vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram. Kommissionen har
ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik i Bulgarien, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse
med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens
samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-plan gives input til kommende
nationale beslutninger. Dens henstillinger som led i det
europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-6 nedenfor.
(17)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
Bulgariens konvergensprogram, og Rådets udtalelse[8] afspejles især i
henstilling 1 nedenfor.
(18)
På baggrund af Kommissionens dybdegående
undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale
reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger i henhold til artikel
6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling (3), (4) og (5)
nedenfor,
HENSTILLER, at Bulgarien i perioden
2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på at:
1.           Forstærke
de budgetmæssige foranstaltninger for 2014 i lyset af det voksende gab i
forhold til vækst- og stabilitetspagtens krav. Styrke budgetstrategien i 2015
med henblik på at sikre, at den mellemfristede målsætning nås og at følge den
derefter. Sikre, at det nye finansråd har kapaciteten til at opfylde sit
mandat. Gennemføre en omfattende skattestrategi for at styrke
skatteinddrivelsen, bekæmpe den sorte økonomi og reducere omkostningerne
forbundet med at overholde reglerne.
2.           Vedtage en langsigtet
strategi for pensionssystemet, der fortsætter den planlagte årlige stigning i
den lovbestemte pensionsalder og fastlægger en mekanisme, som knytter den
lovbestemte pensionsalder til den forventede levealder på langt sigt og
samtidig udfaser mulighederne for tidlig tilbagetrækning og udligner den
lovbestemte pensionsalder for mænd og kvinder. Stramme adgangskriterierne og
procedurerne for tildeling af invalidepensioner, f.eks. ved at tage mere hensyn
til den arbejdskapacitet, som ansøgerne stadig er i besiddelse af. Sikre
effektive sundhedsydelser, bl.a. ved at forbedre gennemsigtigheden i
sygehusvæsenets finansiering, optimere sygehusnettet og udvikle den ambulante
behandling.
3.           Øge arbejdsformidlingens
effektivitet ved at udvikle et overvågningssystem og målrette indsatsen bedre
mod sårbare grupper, f.eks. lavt kvalificerede, ældre arbejdstagere,
langtidsledige og romaer. Udvide dækningsområdet for og øge effektiviteten af
de aktive arbejdsmarkedspolitikker med henblik på at finde passende arbejde til
jobsøgende og søge at hjælpe unge, der ikke er registret hos
arbejdsformidlingen og hverken er i arbejde eller under uddannelse. Forbedre
den effektive dækning af arbejdsløshedsunderstøttelse og social bistand og
deres tilknytning til aktiveringstiltag. Videreføre den omfattende undersøgelse
af minimumsgrænserne for socialsikringsbidrag med henblik på at sikre, at
systemet ikke fører til, at de lavt kvalificerede udkonkurreres på
arbejdsmarkedet. Fastlægge retningslinjer for justering af de lovfæstede
mindstelønninger sammen med arbejdsmarkedets parter under hensyntagen til
påvirkningen af beskæftigelsen og konkurrenceevnen. Forbedre tilgængeligheden
og effektiviteten af sociale ydelser og overførsler yderligere, især for børn
og ældre, med henblik på at bekæmpe fattigdommen.
4.           Vedtage loven om
skoleuddannelse og reformere erhvervsuddannelserne og de højere uddannelser med
henblik på at øge relevansen af de erhvervede færdigheder på alle niveauer og
samtidig skabe partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder,
således at uddannelserne bedre kan tilpasses arbejdsmarkedets behov. Styrke
erhvervsuddannelsesinstitutionernes kvalitet og skabe bedre adgang til livslang
læring. Styrke indsatsen for at forbedre adgangen til god og inkluderende
førskole- og skoleuddannelse for vanskeligt stillede børn, især romaer, og
fuldt ud gennemføre de regler, der knytter udbetaling børnebidrag til aktiv
skolegang.
5.           fortsætte med at forbedre
Bulgariens erhvervsklima, især for SMV'er, ved at reducere bureaukratiet,
fremme elektronisk forvaltning, strømline insolvensprocedurer og gennemføre
lovgivningen om forsinket betaling. Forbedre det offentlige indkøbssystem ved
at øge den administrative kapacitet, styrke den ex-ante-kontrol, som
gennemføres af agenturet for offentlige indkøb, og tage konkrete skridt til at
indføre et elektronisk indkøbssystem. Øge kvaliteten og uafhængigheden i
retsvæsenet og intensivere kampen mod korruption.
6.           Udvide reformen af
energisektoren med henblik på at øge konkurrencen, markedseffektiviteten og
-gennemsigtigheden og energieffektiviteten, især ved at fjerne
markedshindringer, mindske vægten af det regulerede segment, styrke indsatsen
med henblik på at skabe et gennemsigtigt engrosmarked for el og gas, udfase
kvoter og styrke energitilsynsmyndighedens uafhængighed og administrative
kapacitet. Fremskynde samkøringslinjeprojekter med nabomedlemsstater og
-kandidatlande og øge kapaciteten til at håndtere afbrydelser.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 403 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 76 final.
[8]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

52001HB0017

Den Europæiske Centralbanks henstilling af 6. december 2001 om ophævelse af deltagende medlemsstaters bestemmelser om begrænsning af antallet af mønter denomineret i en national valutaenhed, der kan anvendes i én betaling (ECB/2001/17)

EF-Tidende nr. C 356 af 14/12/2001 s. 0009 - 0010

Den Europæiske Centralbanks henstillingaf 6. december 2001om ophævelse af deltagende medlemsstaters bestemmelser om begrænsning af antallet af mønter denomineret i en national valutaenhed, der kan anvendes i én betaling(ECB/2001/17)(2001/C 356/05)STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (i det følgende benævnt "traktaten"), særlig sidste punktum i artikel 105, stk. 4, artikel 106 og tredje punkt i artikel 110, stk. 1, under henvisning til statuten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt "statutten"), særlig artikel 4, litra b), og artikel 34, stk. 1, ogud fra følgende betragtninger:(1) Pengesedlers status som lovligt betalingsmiddel denomineret i euro er fastsat i artikel 106, stk. 1, i traktaten såvel som i artkel 16 i statutten og artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen(1).(2) Artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 fastslår, at mønter denomineret i euro har status som lovligt betalingsmiddel; og at ingen har pligt til i én betaling at modtage mere end 50 mønter denomineret i euro.(3) Artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 angiver, at efter overgangsperiodens udløb skal retlige instrumenters henvisninger til de nationale valutaenheder læses som henvisninger til euroenheden i henhold til de respektive omregningskurser.(4) Nogle af de medlemsstater, der har vedtaget at indføre euroen i overensstemmelse med traktaten, har gældende lovbestemmelser, der begrænser antallet af mønter denomineret i national valuta, som kan anvendes i én betaling. Sådanne nationale bestemmelser kan, efter at disse mønter mister deres status som lovligt betalingsmiddel, føre til en uklar situation og skabe tvivl om klarhed og sikkerhed i retstilstanden. På grundlag af ordlyden af artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 kan der for parter i retsforhold være uklarhed med hensyn til de lovmæssige begrænsninger af antallet af mønter, der kan anvendes til at indfri pengegæld. Især kan parterne vedblive med at anvende begrænsningerne fastsat af nationale lovbestemmelser på mønter denomineret i euro efter udløbet af perioden med to valutaer i omløb, eller - i mangel af en sådan periode - efter udløbet af overgangsperioden.(5) Klarhed og sikkerhed i retstilstanden kan bringes i tvivl, hvis deltagende medlemsstater i deres fremtidige kontraktmæssige aftaler med nationale centralbanker om udstedelse af mønter denomineret i euro indføjer bestemmelser eller vendinger, der henviser til nationale bestemmelser, som begænser antallet af mønter denominert i en national valutaenhed, der kan anvendes i én betaling, hvor de nævnte bestemmelser ikke er blevet ophævet.(6) Inden for sit kompetenceområde kan Den Europæiske Centralbank (ECB) rette henstillinger til de relevante fællesskabsinstitutioner eller instanser eller til nationale myndigheder. Under de deltagende medlemsstaters udstedelse af mønter med status som lovligt betalingsmiddel skal godkendelse gives af Den Europæiske Centralbank (ECB). For at undgå misforståelser med hensyn til anvendelsesområdet for status som lovligt betalingsmiddel af euromønterne udstedt af de deltagende medlemsstater og godkendt af ECB, anser ECB det for nødvendigt at rette en henstilling til de deltagende medlemsstater om nationale bestemmelser, der stadig måtte være i kraft, og som begrænser antallet af mønter denomineret i en national valutaenhed, der kan anvendes i én betaling -VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:Artikel 1DefinitionerI denne henstilling forstås ved:- "deltagende medlemsstater": alle medlemsstater, der har indført den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten- "nationale valutaenheder": enhederne af de deltagende medlemsstaters valutaer, således som disse enheder er defineret dagen før indledningen af tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union, eller alt efter omstændighederne dagen før euroen træder i stedet for valutaen i en medlemsstat, der indfører euroen på en senere dato.Artikel 2Ophævelse af nationale bestemmelser, der begrænser antallet af mønter anvendt i én betaling1. Deltagende medlemsstater bør udtrykkeligt ophæve enhver lovbestemmelse, der stadig måtte være i kraft i medlemsstaternes respektive retsorden, og som begrænser antallet af mønter denomineret i en national valutaenhed, som en part har pligt til at modtage i én betaling.2. Deltagende medlemsstater bør søge at ophæve de lovbestemmelser, der henvises til i stk. 1, således at disse lovbestemmelser ikke længere er i kraft, når mønter denomineret i en national valutaenhed mister deres status som lovligt betalingsmiddel i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 974/98 og den relevante nationale lovgivning om overgang til eurosedler og -mønter.Artikel 3Afsluttende bestemmelserDenne henstilling er rettet til deltagende medlemsstater.Denne henstilling offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 6. december 2001.Willem F. DuisenbergFormand for ECB(1) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1.


Avis juridique important

|

31975H0367

75/367/EØF: Rådets Henstilling af 16. juni 1975 om den kliniske lægeuddannelse

EF-Tidende nr. L 167 af 30/06/1975 s. 0021 - 0021 den græske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0213  den spanske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0204  den portugisiske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0204

++++  RAADETS HENSTILLING  af 16 . juni 1975  om den kliniske laegeuddannelse   ( 75/367/EOEF )  Raadet konstaterer , at der i de fleste medlemsstater efter selve den medicinske universitetsuddannelse stilles krav om en klinisk uddannelse som betingelse for opnaaelse af udbegraenser adgang til laegevirksomhed .  Da det maa anses for oenskeligt , at denne kliniske erfaring kan erhverves i andre medlemsstater end den , i hvilken universitetsuddannelsen er fuldfoert , henstiller Raadet til medlemsstaterne , at de giver statsborgere fra andre medlemsstater adgang til saadanne kliniske uddannelsesstillinger .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 16 . juni 1975 .  Paa Raadets vegne  R . RYAN  Formand


Avis juridique important

|

52004SC0820

Henstilling med henblik på Rådets henstilling til Ungarn med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør  /* SEK/2004/0820 endelig udg. */

Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING TIL UNGARN med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEDen 7. april 2004 offentliggjorde Kommissionen sine økonomiske forårsprognoser [1]. Ifølge disse prognoser, der byggede på de tal, som Ungarn havde indberettet i marts 2004, faldt det offentlige underskud i Ungarn fra 9,3 % af BNP i 2002 til 5,9 % af BNP i 2003 (primært som følge af, at de faktorer, der bidrog til stigningen i underskuddet i 2002 med omkring 3 % af BNP, ikke længere gjorde sig gældende) og overskred dermed traktatens referenceværdi på 3 % af BNP.[1]  Kommissionens prognoser fra foråret 2004 findes på følgende websted:  http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdfPå denne baggrund indledte Kommissionen proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Ungarn den 12. maj 2004 med vedtagelse af en rapport i henhold til traktatens artikel 104, stk. 3 [2]. Den 14. maj 2004 modtog Kommissionen Ungarns konvergensprogram, som bekræftede, at det offentlige underskud udgjorde 5,9 % af BNP i 2003.[2]  Rapporten foreligger i sin fulde ordlyd på følgende websted:  http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/country/edp/edprep2004_nl.pdfProceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud reguleres af traktatens artikel 104 og Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der indgår som led i stabilitets- og vækstpagten [3]. De lande, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, er medlemsstater med dispensation og skal undgå uforholdsmæssigt store underskud, men de kan ikke pålægges sanktionerne i artikel 104, stk. 9 og 11.[3]  EFT L 209 af 2.8.1997.Kommissionens rapport i henhold til traktatens artikel 104, stk. 3, konkluderede, at underskuddets overskridelse af traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2003 hverken var en følge af usædvanlige begivenheder, som de ungarske myndigheder ikke selv var herre over, eller resultatet af et alvorligt økonomisk tilbageslag i stabilitets- og vækstpagtens forstand, eftersom den reale BNP-vækst udgjorde 2,9 % i 2003. Om udviklingen i 2004 konkluderede rapporten, at det offentlige underskud sandsynligvis ville falde, men holde sig over 3 % af BNP. Mere præcist forventes det offentlige underskud ifølge Kommissionens prognoser fra foråret 2004 at udgøre 4,9 % af BNP i 2004, hvilket er højere end det underskud på 4,6 % af BNP, som de ungarske myndigheder havde beregnet sig frem til i konvergensprogrammet. Med udgangspunkt i Kommissionens prognoser fra foråret 2004 konkluderede Kommissionens rapport desuden, at den offentlige gæld som andel af BNP, der udgjorde 59 % af BNP i 2003, ville holde sig lige under traktatens referenceværdi på 60 % i 2004, nemlig på omkring 59 %, ganske i overensstemmelse med de ungarske myndigheders egne fremskrivninger i konvergensprogrammet.Det hedder i traktatens artikel 104, stk. 4, at "det i artikel 114 omhandlede udvalg [dvs. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg] afgiver udtalelse om Kommissionens rapport". Udvalget afgav sin udtalelse den 24. maj 2004, hvori det tilsluttede sig Kommissionens vurdering. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg konkluderede især, at budgetsituationen i Ungarn var af en sådan karakter, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i henhold til det første af de to kriterier i artikel 104, stk. 2. Selv hvis der blev taget hensyn til andre relevante faktorer, herunder især den mellemfristede budgetstilling og den offentlige investeringskvote, ændrede dette ikke vurderingen baseret på disse kriterier. Udvalget fandt det også sandsynligt, at det offentlige underskud igen ville overskride traktatens referenceværdi i 2004, og at den offentlige bruttogæld ville forblive under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP i 2004.Kommissionen, der har undersøgt de relevante faktorer, der tages hensyn til i dens rapport, og som henviser til Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse, finder, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn. Kommissionen vedtog en udtalelse herom den 24. juni 2004, som den har rettet til Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 5. Kommissionen har henstillet, at Rådet træffer afgørelse i overensstemmelse hermed i henhold til artikel 104, stk. 6. Herudover forelægger Kommissionen hermed Rådet en henstilling med henblik på Rådets henstilling, der skal rettes til Ungarn med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør, jf. traktatens artikel 104, stk. 7. Kontrollen med gennemførelsen af de foranstaltninger, der træffes af de slovakiske myndigheder, kan nødvendiggøre, at Rådet retter nye henstillinger til Ungarn i henhold til artikel 104, stk. 7, idet artikel 104, stk. 9, ikke finder anvendelse på medlemsstater med dispensation.Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING TIL UNGARN med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophørRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104, stk. 7,som henviser til henstilling fra Kommissionen, ogsom tager følgende i betragtning:(1) I henhold til traktatens artikel 104 skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.(2) Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og en stærk og vedblivende vækst, som fører til øget beskæftigelse.(3) Rådet fastslog den [5. juli] 2004 i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn.(4) Efter at Rådet har fastslået, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn, skal Rådet i henhold til traktatens artikel 104, stk. 7, og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 samtidig rette henstillinger til den pågældende medlemsstat med henblik på at bringe denne situation til ophør inden for en given frist.(5) I henhold til artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 skal der i denne henstilling fastsættes en frist på højst fire måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger, og der skal fastsættes en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som bør gennemføres i året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder. Der foreligger sådanne særlige omstændigheder i Ungarns tilfælde, idet det offentlige underskud ved EU-tiltrædelsen lå betydeligt over referenceværdien, og på grund af de igangværende strukturelle forandringer i økonomien.(6) Når der foreligger særlige omstændigheder, kan Rådet tillade en mellemfristet korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Det er rimeligt at vurdere, at Ungarns konvergensprogram fra maj 2004, de efterfølgende opdateringer heraf samt Rådets udtalelser herom udstikker kursen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud. I henhold til konvergensprogrammet fra maj 2004 er det planen, at det uforholdsmæssigt store underskud vil være fuldstændig korrigeret i 2008, og programmet indeholder følgende årlige mål for det offentlige underskud i den mellemliggende periode: 4,6 % af BNP i 2004, 4,1 % i 2005, 3,6 % i 2006, 3,1 % i 2007 og 2,7 % i 2008. Kursen for korrektionen bygger på et makroøkonomisk scenario, der i henhold til Rådets udtalelse af [5. juli] 2004 om konvergensprogrammet afspejler nogle forholdsvis favorable forventninger til væksten i de sidste år af programperioden.(7) Efter Rådets opfattelse vil der ved hjælp af budgetkonsolideringsforanstaltninger kunne sikres en vedvarende forbedring af den offentlige saldo, og de bør samtidig indrettes således, at kvaliteten i de offentlige finanser forbedres og økonomiens vækstpotentiel styrkes -HENSTILLER:- at de ungarske myndigheder bringer den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør snarest muligt- at de ungarske myndigheder tager skridt til på mellemlang sigt og på troværdig og holdbar vis at reducere underskuddet til under 3 % af BNP senest i 2008 ved at følge den kurs for nedbringelsen af underskuddet, der er beskrevet i Rådets udtalelse af 5. juli 2004 om konvergensprogrammet fra maj 2004- at de ungarske myndigheder beslutsomt træffer de foranstaltninger, der er redegjort for i konvergensprogrammet fra maj 2004, og holder sig parate til at træffe sådanne supplerende foranstaltninger, der måtte være nødvendige at nå målet for det offentlige underskud i 2004- at de ungarske myndigheder senest den 5. november 2004 tager effektive skridt til at gennemføre de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå målet for underskuddet i 2005.Derudover opfordrer Rådet de ungarske myndigheder til:- at udnytte enhver mulighed for at fremskynde den finanspolitiske justering- at iværksætte de påtænkte reformer af den offentlige forvaltning, sundhedssystemet og uddannelsessystemet med henblik på at opnå den planlagte reduktion af udgiftskvoten og forbedre holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt- at sikre, at der er tilstrækkelig finansiel dækning for de planlagte skattelettelser, og gøre gennemførelsen heraf betinget af, at underskudsmålene opfyldes.Denne henstilling er rettet til Republikken Ungarn.Udfærdiget i Bruxelles, den [5. juli] 2004.På Rådets vegneFormandxxxxxx


title: Rådets henstilling af 11. juli 2017 om Maltas nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2017

text:
               9.8.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 261/75

         RÅDETS HENSTILLING
   af 11. juli 2017
   om Maltas nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2017
   (2017/C 261/17)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (2) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Malta ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen desuden en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd godkendte den 9.-10. marts 2017. Den 21. marts 2017 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (»henstillingen til euroområdet«) (3).

               (2)

               Da Malta har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Malta sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet, som er afspejlet i henstilling 2 nedenfor.

               (3)

               Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Malta 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Maltas fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Maltas nationale Europa 2020-mål.

               (4)

               Malta fremlagde sit nationale reformprogram for 2017 den 18. april 2017 og sit stabilitetsprogram for 2017 den 2. maj 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (6)

               Malta er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2017 planlægger regeringen samlet set at bevare et overskud i perioden 2017-2020. Den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. et ligevægtigt budget målt i BNP, er fortsat opfyldt med en positiv margen for hele programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at forblive under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP og gradvist at falde fra 58,3 % af BNP i 2016 til 47,6 % i 2020. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk for 2017 og forsigtigt for 2018-2020. Budgetgennemførelsen er imidlertid behæftet med mulige implementeringsrisici.

               (7)

               Den 12. juli 2016 henstillede Rådet, at Malta i 2017 gennemfører en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,6 % af BNP hen imod den mellemfristede budgetmålsætning. Ifølge de endelige tal nåede Malta allerede sin mellemfristende budgetmålsætning i 2016. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2017 ventes den strukturelle saldo at stige fra et overskud på 0,4 % af BNP i 2017 til 0,7 % af BNP i 2018 og således at forblive over den mellemfristede budgetmålsætning. Rådet er af den generelle opfattelse, at Malta anslås at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2017 og 2018.

               (8)

               Til trods for at Malta har opfyldt sin mellemfristede budgetmålsætning tre år før tid, er udgifterne steget kraftigere end den potentielle outputvækst. Hvis dette varer ved i længere tid, risikerer det at påvirke holdbarheden af de offentlige finanser, særligt i tilfælde af uventede fald i indtægterne. De maltesiske myndigheder har foretaget udgiftsanalyser på nogle offentlige udgiftsområder, der er særlig relevante for holdbarheden, nemlig sundhed, uddannelse og socialsikring. En rettidig og effektiv gennemførelse af de deraf følgende anbefalinger vil være afgørende for, hvor godt de bidrager til at opfylde målene. Holdbarheden af Maltas offentlige finanser trues desuden på længere sigt af de forventede omkostninger, der knytter sig til befolkningens aldring, bl.a. i forbindelse med sundhedsydelser, langtidspleje og pension. Den markante stigning i de anslåede aldersrelaterede udgifter kan primært tilskrives pensionsudgifterne, som ifølge rapporten om befolkningsaldringen fra 2015 anslås at stige med 3,2 procentpoint af BNP frem mod 2060. Nogle af de senest indførte foranstaltninger vil formodentlig skabe besparelser. Disse besparelser vil imidlertid formodentlig ikke være tilstrækkelige til at veje op for det stigende udgiftspres eller til at sikre en markant forbedring af holdbarheden på lang sigt. Der vil derfor kunne være behov for yderligere foranstaltninger.

               (9)

               Malta har præsenteret adskillige foranstaltninger til at imødegå den dobbelte udfordring for pensionssystemet med hensyn til dets holdbarhed og sikringen af tilstrækkelige pensionsydelser. Foranstaltningerne i budgettet for 2017 ventes at mindske fattigdomsrisikoen for ældre en anelse og føre til en mindre forbedring af dækningsgraden for den garanterede minimumspension. Overordnet set viser indikatorerne for pensionens tilstrækkelighed, at der stadig er betydelig plads til forbedringer, bl.a. når det kommer til at mindske den store forskel på dækningen for mænd og kvinder.

               (10)

               Trafikbelastningen på vejene er begyndt at skabe hindringer for erhvervslivet, og de eksterne omkostninger (både økonomiske og miljømæssige) anslås at løbe op i 274 mio. EUR om året og ventes at stige. Samtidig stiger drivhusgasemissionerne fra trafik fortsat, og Malta vil sandsynligvis ikke opfylde sit 2020-mål for drivhusgasemissioner. Malta har vedtaget en ambitiøs national transportstrategi frem mod 2050 og en operationel helhedsplan på transportområdet frem mod 2025. Disse indeholder mange forskellige tiltag til at mindske brugen af privatbiler, fremme alternative mobilitetsløsninger og sørge for en bedre udnyttelse af multimodale og kollektive transportsystemer. Skønt disse tiltag forventes at skabe betydelige forbedringer, ventes trafiktætheden stadig at stige, mens drivhusgasserne fra transport kun ventes at falde moderat frem mod 2030.

               (11)

               Det finansielle system er kendetegnet ved mange udenlandske institutter, der bl.a. lokkes til landet på grund af de gunstige skatteforhold. Malta er den eneste medlemsstat, som anvender fuld imputationsbeskatning i forbindelse med selskabsskat, og landet tilbyder også en særlig skatterefusionsordning. Malta har indgået en bred vifte af dobbeltbeskatningsaftaler og giver enkeltpersoner en attraktiv status med hensyn til skattemæssig bopæl. Det er imidlertid en udfordring at føre tilsyn med den internationalt orienterede aktivitet. Hovedparten af finanssektorens aktiviteter foregår uden for Malta. I denne sammenhæng har Malta opfordret IMF og Verdensbanken til at gennemføre et program til vurdering af den finansielle sektor inden udgangen af 2018. Malta er desuden part i EIOPA-afgørelsen fra januar 2017 om samarbejde mellem tilsynsmyndighederne for forsikringsordninger. ECB har på grundlag af sin egen vurdering og udkastet til afgørelse fra Maltas tilsynsmyndighed for finansielle tjenesteydelser for nylig besluttet at inddrage banklicensen hos en lille internetbankudbyder, der også modtager indskud fra uden for Malta.

               (12)

               Trods fremskridt er der behov for en yderligere effektivisering af retsvæsenet. Der er stillet forslag om nye foranstaltninger vedrørende insolvensbehandling og muligheden for at give iværksættere en ny chance, men de langvarige procedurer for insolvensbehandling og gældssanering forringer erhvervslivets rammevilkår i Malta. Reglerne for gældssanering indeholder desuden ingen bestemmelser om tidsfrister og giver således ikke tilstrækkelig retssikkerhed. For at rette op på disse mangler indførte en ændring til den nationale selskabslov væsentlige ændringer af insolvensreglerne, bl.a. muligheden for mægling. Virkningen af disse ændringer er endnu ikke blevet analyseret.

               (13)

               Der er ved at opstå mangel på arbejdskraft over hele kompetencespektret, og der er endnu ikke foretaget en afpasning mellem de udbudte kvalifikationer og behovene på arbejdsmarkedet. En betydelig del af den maltesiske arbejdsstyrke har stadig meget lave faglige kvalifikationer. Uddannelsesniveauet er stigende, men antallet af personer med kort skolegang er stadig højt. Erhvervelsen af grundlæggende færdigheder blandt unge er fortsat svag. Der konstateres fremgang med hensyn til adgangen til og deltagelsen i livslang læring — med arbejdsgivernes inddragelse — også blandt personer med lave kvalifikationer, men der er imidlertid stadig behov for en betydelig indsats i betragtning af omfanget af udfordringen. De betydelige investeringer i undervisning og uddannelse ventes at bære frugt, navnlig hvis foranstaltningerne opretholdes og styrkes i fremtiden. Beskæftigelsen stiger støt, og arbejdsløsheden er nu nede under 5 %. Arbejdsmarkedsdeltagelsen er imidlertid stadig blandt de laveste i Unionen, særligt blandt ældre og lavtuddannede kvinder, hvilket også er tegn på en tilbageværende risiko for social udstødelse af de personer, der ikke har forudsætningerne for at tilpasse sig en økonomi under hastig udvikling. De nuværende politiske investeringer bør derfor fortsat opretholdes, navnlig gennem det nyligt etablerede nationale kvalifikationsråd, og den videre udvikling skal overvåges nøje.

               (14)

               Som led i det europæiske semester 2017 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Maltas økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2017 og det nationale reformprogram for 2017 samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Malta i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Malta, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (15)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2017, og dets holdning (5) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

         HENSTILLER, at Malta i 2017 og 2018 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Udvide fokusområdet for de igangværende udgiftsanalyser til at omfatte den bredere offentlige sektor og indføre en resultatbaseret offentlig udgiftsstyring.

               2.

               Sikre et effektivt nationalt tilsyn med de finansieringsinstitutter med internationalt orienterede aktiviteter, som har licens i Malta, i et styrket samarbejde med tilsynsmyndighederne i de lande, hvor de er aktive.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2017.

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUT C 92 af 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (5)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.