title: Henstilling med henblik på Rådets udtalelse overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram, 2000-2004

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Rådets henstilling af 14. juli 2015 om Frankrigs nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Frankrigs stabilitetsprogram for 2015

text:
               18.8.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 272/51

         RÅDETS HENSTILLING
   af 14. juli 2015
   om Frankrigs nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Frankrigs stabilitetsprogram for 2015
   (2015/C 272/14)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutningerne fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget fra Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker. Strategien fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 14. juli 2015 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, og den 21. oktober 2010 vedtog det en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (3). Disse udgør tilsammen de »integrerede retningslinjer«, som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling (4) om Frankrigs nationale reformprogram for 2014 og afgav sin udtalelse om Frankrigs opdaterede stabilitetsprogram for 2014. Den 28. november 2014 fremlagde Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 (5) sin udtalelse om Frankrigs udkast til budgetplan for 2015.

               (4)

               Den 28. november 2014 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker for 2015. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Frankrig blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (5)

               Den 18. december 2014 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne om at fremme investeringer, intensivere strukturreformer og forfølge en ansvarlig vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.

               (6)

               Den 26. februar 2015 offentliggjorde Kommissionen sin landerapport om Frankrig for 2015. Den analyserede Frankrigs fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget den 8. juli 2014. Landerapporten indeholder også resultaterne af den dybdegående undersøgelse i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderede ud fra sin analyse, at Frankrig har uforholdsmæssig store makroøkonomiske ubalancer, som kræver afgørende politiske tiltag og særlig overvågning. Det blev især anført, at i en situation med lav vækst og lav inflation kombineret med en dårlig rentabilitet i virksomhederne og hidtil utilstrækkelige politiske tiltag er risiciene som følge af både den omkostningsrelaterede og den ikke-omkostningsrelaterede konkurrenceevne og af den høje og stigende gældsætning, navnlig den offentlige gæld, vokset betydeligt. Det er særlig vigtigt at skride ind for at mindske risikoen for skadelige virkninger for den franske økonomi og for hele Den Økonomiske og Monetære Union.

               (7)

               Den 30. april 2015 forelagde Frankrig sit nationale reformprogram for 2015 og sit stabilitetsprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (8)

               Frankrig er i øjeblikket underlagt den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2015 planlægger regeringen at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2017 i overensstemmelse med Rådets henstilling af 10. marts 2015 og at nå den mellemfristede målsætning — dvs. et strukturelt underskud på 0,4 % af BNP — i 2018 (6). Regeringen planlægger at overholde de mål for det offentlige underskud, der er fastlagt af Rådet, men den finanspolitiske indsats (7), der er planlagt i perioden 2015-2017, ligger under det anbefalede niveau. I sit stabilitetsprogram for 2015 forventer regeringen, at den offentlige gældskvote topper ved 97 % i 2016, før den falder til 95,5 % af BNP i 2018. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Den 10. juni 2015 forelagde Frankrig en rapport om de foranstaltninger, der er blevet truffet, som indeholder oplysninger om de foranstaltninger, der er planlagt for perioden 2015-2017. Efter sin vurdering af rapporten udsendte Kommissionen den 1. juli 2015 en meddelelse, hvori den fastslår, at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud skal stilles i bero. På grundlag af Kommissionens forårsprognose i 2015, der er blevet ajourført for at tage hensyn til rapporten fra Frankrig om de foranstaltninger, der er blevet truffet, forventes det offentlig underskud for 2015 at være 3,8 % af BNP og dermed overholde målet på 4 % af BNP, som Rådet har fastsat i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Den finanspolitiske indsats i 2015 forventes dog at være mindre end henstillet af Rådet. Hvad angår 2016, forudses det i Kommissionens ajourførte prognose, idet der tages hensyn til de supplerende oplysninger i Frankrigs rapport om de foranstaltninger, der er blevet truffet, at det offentlige underskud vil nå op på 3,4 % af BNP i overensstemmelse med henstillingens mål. Den finanspolitiske indsats, som Rådet har henstillet til, forventes imidlertid ikke at blive leveret. Ifølge Rådets henstilling af 10. marts 2015 bør der foretages en evaluering af de vigtigste foranstaltninger, der er planlagt for perioden 2016-2017, som ikke var indeholdt i rapporten om de foranstaltninger, der er blevet truffet.
               Endelig blev den såkaldte »loi de programmation des finances publiques« ikke ajourført i overensstemmelse med Rådets henstilling. Overordnet set beror den konsolideringsstrategi, som Frankrig følger, primært på de forbedrede konjunkturforhold, og på at situationen med lave rentesatser fortsætter, og er derfor forbundet med risici. På baggrund af sin vurdering af stabilitetsprogrammet er Rådet, idet det tager hensyn til Kommissionens forårsprognose i 2015 og Kommissionens meddelelse af 1. juli 2015, af den opfattelse, at Frankrig i det store hele overholder bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Dog skal budgetstrategien for at sikre en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden for den fastsatte frist styrkes og understøttes af en gennemførelse af omfattende og ambitiøse strukturreformer.

               (9)

               Det vil være afgørende at intensivere udgiftsanalyserne og identificere store områder med udgiftsnedskæringer for at få leveret de forventede resultater. Frankrig bør sikre, at der i udgiftsreduktionsmålene tages højde for situationen med en inflation tæt på nul. Samtidig bør besparelserne som følge af, at der på grund af de lavere rentesatser har været lavere omkostninger end forventet for den offentlige gæld, udnyttes til at nedbringe underskuddet. Desuden kan der ikke opnås betydelige besparelser på kort sigt uden en kraftig begrænsning af stigningen i udgifterne til social sikring, som udgjorde 26 % af BNP i 2014, hvilket svarer til næsten halvdelen af alle de offentlige udgifter. Der er planlagt besparelser i sundhedsudgifterne på 11 mia. EUR for 2015-2017, men der er behov for en yderligere indsats for at begrænse udgiftsstigninger på dette område. Der er især mulighed for at gennemføre yderligere omkostningsbegrænsende politikker inden for lægemiddelpriser og hospitalsudgifter. Pensionssystemet vil fortsat stå over for underskud indtil 2020, og de tidligere pensionsreformer vil ikke være tilstrækkelige til at få bugt med underskuddet i systemet. Det er især ordninger for statsansatte og ansatte i statskontrollerede virksomheder, der vedvarende tynger det generelle pensionsunderskud. Desuden har den makroøkonomiske situation en stor indvirkning på pensionssystemets bæredygtighed, særligt hvad angår supplerende pensionsordninger. Der er behov for afgørende tiltag for at genoprette den finansielle sundhed i det supplerende pensionssystem.

               (10)

               Frankrig har iværksat en reform af de lokale forvaltninger for at øge systemets effektivitet. Det bør videreføre den planlagte reduktion af tilskuddene fra centralregeringen og styrke kontrollen af lokalforvaltningernes udgifter ved at indføre et loft over den årlige stigning i de lokale skatteindtægter, under hensyntagen til eksisterende lofter for et antal lokale skatters vedkommende. Det er også nødvendigt med tiltag for at begrænse stigningen i de administrative udgifter hos de lokale myndigheder.

               (11)

               Der er iværksat politiske foranstaltninger for at mindske arbejdskraftomkostningerne og forbedre virksomhedernes fortjenstmargen via en skattelempelse på 20 mia. EUR for konkurrenceevne og beskæftigelse, og der er planlagt at mindske arbejdsgivernes socialsikringsbidrag med yderligere 10 mia. EUR under ansvars- og solidaritetspagten. Disse to foranstaltninger tegner sig for 1,5 % af BNP og bør bidrage til at mindske gabet mellem Frankrig og gennemsnittet i euroområdet med hensyn til skattekilen. Disse foranstaltninger bør videreføres i 2016, men på grund af deres høje omkostninger for de offentlige budgetter er det vigtigt at vurdere deres effektivitet på virksomhedsniveau. Under denne vurdering bør der tages særligt hensyn til stivhederne på arbejds- og produktmarkederne, ikke mindst dem, der påvirker lønningerne. Arbejdskraftomkostningerne for mindstelønnen er fortsat høje sammenlignet med andre medlemsstater. Mindstelønnen bør udvikle sig på en måde, der er mere befordrende for konkurrenceevne og jobskabelse. I en situation med lav inflation kan automatisk indeksering desuden føre til lønstigninger, der er højere, end hvad der er nødvendigt for at bevare købekraften.

               (12)

               Frankrig bør iværksætte afgørende tiltag for at fjerne de tærskler i arbejdsretten og regnskabsbestemmelserne, som hæmmer væksten i franske virksomheder, navnlig SMV'er. Generelt er der mulighed for øget konkurrence i servicesektoren, navnlig inden for liberale erhverv, detailhandel og netværksindustrier. En række forskrifter og takster for lovregulerede erhverv begrænser den økonomiske aktivitet. Der er vedtaget nye foranstaltninger til forbedring af konkurrencen inden for juridiske erhverv i kraft af den nyligt vedtagne lov om vækst, økonomisk aktivitet og lige muligheder, og gennemførelsen deraf vil være afgørende for at sikre, at hindringerne fjernes i praksis. Frankrig bør også tage skridt til at fjerne hindringer i andre sektorer, navnlig sundhedssektoren. Princippet med numerus clausus for adgang til erhverv i sundhedssektoren er stadig en hindring for adgangen til disse erhverv og vil kunne revideres, uden at man mindsker kvaliteten og sikkerheden.

               (13)

               I 2014 lå skattekvoten på 45,8 % og er dermed en af de højeste i Unionen. Selskabsskattesatserne er høje og har negativ indvirkning på franske selskabers investeringer. Den effektive skattesats, som et selskab i gennemsnit betaler, er på ca. 38,3 %, hvilket er blandt de højeste i Unionen. Ud over den igangværende udfasning af virksomhedernes solidaritetsbidrag og nedsættelsen af den lovregulerede sats til 28 % i 2020 bør Frankrig på kort sigt øge indsatsen for at sikre, at selskabsbeskatningen fremmer vækst og investeringer. Der skal gøres en indsats for at forenkle skattesystemet ved at fjerne ineffektive skatter og afgifter. Der er over 100 skatter og afgifter, som giver få eller ingen indtægter, og hvis disse fjernes, vil det kunne forenkle procedurerne for virksomheder og husholdninger.

               (14)

               Den franske arbejdsløshed var fortsat høj i 2014, og langtidsledigheden er blevet forværret, hvilket afspejler den lave økonomiske vækst. Den samlede arbejdsløshedsprocent var på 10,2 %, sammenlignet med 10,3 % i 2013 og 7,5 % i 2008, og ramte især unge, ældre arbejdstagere og lavtuddannede. Frankrig lider under en segmentering af arbejdsmarkedet, hvor flere og flere ansættelser finder sted i form af tidsbegrænsede kontrakter. Der er iværksat målrettede bestræbelser for at begrænse segmenteringen af arbejdsmarkedet, navnlig gennem højere socialsikringsbidrag for meget kortvarige kontrakter, men det har ikke kunnet dæmme op for denne udvikling. En revision af de retlige rammer for ansættelseskontrakter vil kunne bidrage til at reducere segmenteringen. De seneste reformer har kun givet arbejdsgiverne begrænsede muligheder for at fravige de kollektive brancheoverenskomster gennem virksomhedsaftaler. Det begrænser virksomhedernes mulighed for at afpasse arbejdsstyrken efter deres behov. De forskellige sektorer og virksomheder har fleksibilitet til fra sag til sag og efter forhandlinger med arbejdsmarkedets parter at afgøre, på hvilke betingelser arbejdstiden bør afvige fra 35 timer om ugen, men det er forbundet med væsentlige omkostninger. Loven om »accords de maintien de l'emploi« har ikke givet de forventede resultater. Der er kun meget få virksomheder, som har gjort brug af de nye ordninger for virksomhedsaftaler for at skabe mere fleksible arbejdsvilkår. Denne ordning bør revideres for at give virksomhederne større mulighed for at tilpasse lønninger og arbejdstid til deres økonomiske situation.

               (15)

               Den langvarige forværring af forholdene på arbejdsmarkedet har påvirket arbejdsløshedsunderstøttelsessystemet og sat spørgsmålstegn ved dets bæredygtighed. Den nye overenskomst om arbejdsløshedsunderstøttelsessystemet, som blev indført den 1. juli 2014, er ikke tilstrækkelig til at nedbringe underskuddet. De forskellige foranstaltninger, der er indført, forventes at give besparelser på 0,3 mia. EUR i 2014 og yderligere 0,8 mia. EUR i 2015. Underskuddet i systemet forventes dog fortsat at stige fra 3,9 mia. EUR i 2014 til 4,4 mia. EUR i 2015, således at systemets gæld øges yderligere til 25,9 mia. EUR. Det er nødvendigt med strukturelle foranstaltninger for at sikre systemets levedygtighed. Især bør betingelserne for støtteberettigelse, den degressive struktur for ydelser og kompensationssatserne for arbejdstagere med de højeste lønninger revideres af arbejdsmarkedsparterne med ansvar for at forvalte systemet.

               (16)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Frankrigs økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2015. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, som Frankrig har truffet til opfølgning af de henstillinger, der blev rettet til landet de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Frankrig, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union ved på EU-plan at give input til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 til 6 nedenfor.

               (17)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået stabilitetsprogrammet, og Rådets udtalelse (8) afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (18)

               På baggrund af Kommissionen dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 6 nedenfor.

               (19)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen også foretaget en analyse af den økonomiske politik i euroområdet som helhed. På dette grundlag har Rådet udstedt særlige henstillinger rettet til medlemsstater, der har euroen som valuta (9). Som et land, der har euroen som valuta, bør Frankrig også sikre fuld og rettidig gennemførelse af disse henstillinger,

         HENSTILLER, at Frankrig i 2015 og 2016 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.

               Sikre, at der træffes virkningsfulde foranstaltninger under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud og foretages en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2017 ved at styrke budgetstrategien, træffe de nødvendige foranstaltninger for alle år og anvende alle uventede indtægter til at nedbringe underskuddet og gælden. Specificere de planlagte udgiftsnedskæringer for disse år og tilvejebringe en uafhængig evaluering af virkningerne af de vigtigste foranstaltninger.

               2.

               Øge indsatsen for at gøre udgiftsrevisionen effektiv, fortsat foretage evalueringer af offentlige politikker og finde besparelser på tværs af alle delsektorer af den offentlige forvaltning, bl.a. inden for socialsikring og lokalforvaltning. Tage skridt til at begrænse stigningen i de lokale myndigheders administrative udgifter. Træffe yderligere foranstaltninger for at bringe pensionssystemet i balance og især inden marts 2016 sikre, at den finansielle situation for supplerende pensionsordninger er holdbar på lang sigt.

               3.

               Sikre, at nedbringelserne af arbejdskraftomkostningerne som følge af skattelempelsen for konkurrenceevne og beskæftigelse og ansvars- og solidaritetspagten opretholdes, især ved at gennemføre dem som planlagt i 2016. Evaluere effektiviteten af disse ordninger i lyset af de stivheder, der findes på arbejds- og produktmarkedet. Reformere lønfastsættelsesmekanismen- i samråd med arbejdsmarkedsparterne og i overensstemmelse med den nationale praksis for at sikre, at lønningerne udvikler sig i overensstemmelse med produktiviteten. Sikre, at udviklingen i mindstelønnen fortsat er i tråd med målet om at fremme beskæftigelsen og konkurrenceevnen.

               4.

               Inden udgangen af 2015 mindske antallet af forskrifter, der hæmmer virksomhedernes vækst, navnlig ved at revidere størrelsesrelaterede kriterier i bestemmelserne for at undgå tærskeleffekter. Fra 2015 fjerne restriktionerne for adgangen til og udøvelsen af lovregulerede erhverv ud over de juridiske erhverv, navnlig hvad angår erhverv i sundhedssektoren.

               5.

               Forenkle og forbedre effektiviteten i skattesystemet, navnlig ved at fjerne ineffektive skatteudgifter. Med henblik på at fremme investeringerne træffe foranstaltninger for at nedsætte skatter på produktion og den lovbestemte sats for selskabsbeskatning og samtidig udvide beskatningsgrundlaget på forbrug. Fra 2015 træffe foranstaltninger for at afskaffe ineffektive skatter og afgifter, som giver få eller ingen indtægter.

               6.

               Foretage en reform af arbejdsmarkedslovgivningen for at skabe større incitamenter for arbejdsgiverne til at ansætte på tidsubegrænsede arbejdskontrakter. Lette anvendelsen af undtagelser på virksomheds- og brancheniveau fra generelle retlige bestemmelser, især hvad angår arbejdstidsordninger. Gennemføre en reform af loven om »accords de maintien de l'emploi« inden udgangen af 2015 for at tilskynde virksomhederne til i højere grad at benytte dem. Tage skridt til i samråd med arbejdsmarkedsparterne og i overensstemmelse med den nationale praksis at reformere arbejdsløshedsunderstøttelsessystemet for at genetablere dets finansielle bæredygtighed og skabe større incitament til at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2015.

            På Rådets vegne

         P. GRAMEGNA

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Opretholdt ved Rådets afgørelse 2014/322/EU af 6. maj 2014 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2014 (EUT L 165 af 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Rådets henstilling af 8. juli 2014 om Frankrigs nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Frankrigs stabilitetsprogram for 2014 (EUT C 247 af 29.7.2014, s. 42).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 af 21. maj 2013 om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet (EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11).

      (6)  I forhold til det foregående stabilitetsprogram har regeringen revideret sit mellemfristede mål fra et strukturelt underskud på 0,25 % af BNP til 0,4 %. Det mellemfristede mål forventes at blive nået et år senere en forudset i sidste års stabilitetsprogram.

      (7)  Den strukturelle saldo som genberegnet af Kommissionen på grundlag af oplysningerne i konvergensprogrammet efter en metode, der er aftalt i fællesskab.

      (8)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

      (9)  EUT C 272 af 18.8.2015, s. 98.


title: Kommissionens henstilling af 26. juli 2012 om gennemførelsen af præstationsplaner og -mål i overensstemmelse med præstationsmålene for Den Europæiske Union, som er vedtaget i henhold til Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010, og forberedelsen af den anden præstationsreferenceperiode  EØS-relevant tekst

text:
               31.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 228/1

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 26. juli 2012
   om gennemførelsen af præstationsplaner og -mål i overensstemmelse med præstationsmålene for Den Europæiske Union, som er vedtaget i henhold til Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010, og forberedelsen af den anden præstationsreferenceperiode
   (EØS-relevant tekst)
   2012/C 228/01
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
   under henvisning til Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 af 29. juli 2010 om oprettelse af en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner og om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 2096/2005 af 20. december 2005 om fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester (1) og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 fastsættes det, at medlemsstaten eller medlemsstaterne vedtager præstationsplaner for nationale eller for funktionelle luftrumsblokke, herunder bindende nationale mål eller mål for de funktionelle luftrumsblokke. Det fastsættes endvidere, at Kommissionen bør vurdere, om de nationale og funktionelle luftrumsblokkes mål er i overensstemmelse med og yder et passende bidrag til at opfylde præstationsmålene for Den Europæiske Union som vedtaget for den første referenceperiode (fra 2012 til 2014) ved Kommissionens afgørelse 2011/121/EU af 21. februar 2011 (2).

               (2)

               Den 29. juli 2010 udpegede Kommissionen i henhold til artikel 3 i Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 et evalueringsorgan, der skal bistå den ved gennemførelsen af præstationsordningen.

               (3)

               Medlemsstaterne forelagde deres første nationale planer for Kommissionen inden den 5. juli 2011, herunder forelagde Belgien og Luxembourg en plan i fællesskab. Danmark og Sverige forelagde en plan for Kommissionen om deres funktionelle luftrumsblok (dansk-svenske FAB). Belgien, Frankrig, Tyskland, Luxembourg og Nederlandene forelagde Kommissionen en plan om deres funktionelle luftrumsblok (FABEC).

               (4)

               I henhold til artikel 13, stk. 3, i Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 vedtog Kommissionen den 23. november 2011 henstilling K(2011) 8329 endelig om revision af mål i præstationsplanerne.

               (5)

               I overensstemmelse med artikel 13, stk. 4, i Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 underrettede alle medlemsstater med undtagelse af Cypern inden den 1. februar 2012 Kommissionen om, at de havde vedtaget reviderede præstationsplaner og -mål. På datoen for vedtagelsen af denne henstilling havde Cypern endnu ikke underrettet Kommissionen om, at denne medlemsstat havde vedtaget reviderede præstationsplaner og -mål.

               (6)

               Bistået af præstationsvurderingsorganet har Kommissionen vurderet de reviderede præstationsplaner og -mål for nationale eller for funktionelle luftrumsblokke i overensstemmelse med proceduren i artikel 14, stk. 1, i forordning (EU) nr. 691/2010.

               (7)

               På baggrund af denne vurdering finder Kommissionen, at målene i præstationsplanerne for nationale eller for funktionelle luftrumsblokke er i overensstemmelse med og yder et passende bidrag til at opfylde præstationsmålene for Den Europæiske Union. Medlemsstaterne blev underrettet herom i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010.

               (8)

               Selvom den samlede vurdering gjorde det muligt for Kommissionen at konstatere, at målene er i overensstemmelse med og yder et passende bidrag til at opfylde præstationsmålene for Den Europæiske Union, fremgik det af vurderingen, at der er væsentlig forskel på de enkelte medlemsstaters bestræbelser. I nogle tilfælde fandt Kommissionen således, at den enkelte medlemsstat kunne have forbedret sine præstationsmål yderligere.

               (9)

               På baggrund af Kommissionens vurdering omfatter denne henstilling gennemførelsen af præstationsplaner og -mål i overensstemmelse med præstationsmålene for Den Europæiske Union og forberedelsen af den anden præstationsreferenceperiode. I den forbindelse vil Kommissionen tage hensyn til resultaterne for den første referenceperiode, når den vurderer præstationsplaner og -mål for den anden referenceperiode.

               (10)

               Kommissionen hørte de medlemsstater, som berøres af denne henstilling —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               1)

               Sigtet med denne henstilling er at sikre gennemførelsen af præstationsplaner og -mål, der er i overensstemmelse med præstationsmålene for Den Europæiske Union som vedtaget for den første præstationsreferenceperiode (fra 2012 til 2014) ved Kommissionens afgørelse 2011/121/EU. Den sigter desuden på at sikre, at der tages behørigt hensyn til de resultater, der er opnået i den første referenceperiode, ved forberedelsen af den anden referenceperiode.

               2)

               Ud fra henstillingerne i præstationsvurderingsorganets vurderingsrapporter og under behørig hensyntagen til de kollektive fremskridt, der er gjort i de medlemsstater, der deltager i præstationsordningen, finder Kommissionen, at:

                           a)

                           medlemsstaterne bør sikre, at deres luftfartstjenesteudøvere tilpasser deres kapacitetsplaner, således at der er tilstrækkelig kapacitet til at opfylde målene i de vedtagne præstationsplaner

                           b)

                           medlemsstaterne bør stille den planlagte kapacitet til rådighed, samtidig med at de holder sig inden for rammerne af det opstillede mål for omkostningseffektivitet, og kontrollen med udviklingen i omkostningerne vil i den forbindelse være særlig vigtig

                           c)

                           medlemsstaterne bør fra den første præstationsreferenceperiode årligt underrette Kommissionen om følgende

                                       i)

                                       forskellen mellem de fastlagte omkostninger og de faktiske omkostninger med særligt henblik på at identificere de ukontrollerbare omkostninger og bedre kunne granske deres udvikling og relevans

                                       ii)

                                       forskellen mellem luftfartstjenesteudøvernes investeringer ifølge præstationsplanerne og de faktiske udgifter, og forskellen mellem hvornår disse investeringer efter planen skal stå til rådighed og den faktiske situation

                           d)

                           medlemsstater fra følgende funktionelle luftrumsblokke: North European Functional Airspace Block (NEFAB), Baltic og Blue MED bør senest ved udgangen af 2012 til orientering forelægge Kommissionen de overordnede præstationsmål, som understreger den funktionelle luftrumsbloks præstationsmåls overensstemmelse med målene for Den Europæiske Union som nævnt i artikel 5, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 691/2010.

               3)

               Med henblik på forberedelsen af den anden præstationsreferenceperiode finder Kommissionen, at:

                           e)

                           der bør tages hensyn til medlemsstaternes relative bidrag til opfyldelsen af præstationsmålene for Den Europæiske Union i den første referenceperiode, når præstationsplanerne og -målene for den anden referenceperiode skal vurderes, idet 2009 anvendes som referenceår

                           f)

                           medlemsstaterne bør påregne, at det vil være nødvendigt at yde en betydelig indsats for at opfylde et omkostningseffektivitetsmål for den anden referenceperiode, der ligger betydeligt lavere end gennemsnittet for den første referenceperiode. Det forventes, at dette vil presse omkostningerne ned for de europæiske luftfartstjenesteudøverne til et niveau, der svarer til oprettelsen af funktionelle luftrumsblokke

                           g)

                           ved forberedelsen af den anden referenceperiode bør medlemsstaterne desuden i fuldt omfang tage hensyn til den faktiske finansielle risiko, som luftfartstjenesteudøverne løber, og sikre, at egenkapitalforrentningen afspejler denne risiko på rimelig vis.

               4)

               Kommissionen har i samråd med præstationsvurderingsorganet til hensigt at følge op på denne og andre henstillinger indeholdt i præstationsvurderingsorganets vurderingsrapport gennem bilaterale og/eller multilaterale kontakter med medlemsstaterne.

               5)

               Kommissionen minder medlemsstaterne om deres forpligtelse til løbende at overvåge og rapportere til Kommissionen om gennemførelsen af præstationsplanerne i medfør af artikel 17, stk. 1 og 3, i forordning (EU) nr. 691/2010.

               6)

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2012.

            På Kommissionens vegne

         Siim KALLAS

            Næstformand

      (1)  EUT L 201 af 3.8.2010, s. 1.

      (2)  EUT L 48 af 23.2.2011, s. 16.


title: Rådets henstilling af 10. juli 2012 om Østrigs nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2011-2016

text:
               24.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 219/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 10. juli 2012
   om Østrigs nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2011-2016
   2012/C 219/01
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at styrke Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (2), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 12. juli 2011 vedtog Rådet en henstilling (3) om Østrigs nationale reformprogram for 2011 og afgav en udtalelse om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014.

               (4)

               Den 23. november 2011 vedtog Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det andet europæiske semester med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog Kommissionen på basis af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (4) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Østrig ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.

               (5)

               Den 1. december 2011 vedtog Rådet konklusioner, der opfordrede Udvalget for Social Beskyttelse til i samarbejde med Beskæftigelsesudvalget og andre udvalg at forelægge sine synspunkter vedrørende anbefalede foranstaltninger inden for Europa 2020-politikcyklussen. Disse synspunkter udgør en del af Beskæftigelsesudvalgets udtalelse.

               (6)

               Europa-Parlamentet har været behørigt inddraget i Det Europæiske Semester i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/97 og vedtog den 15. februar 2012 en beslutning om beskæftigelse og sociale aspekter i den årlige vækstundersøgelse for 2012 og en beslutning om bidraget til den årlige vækstundersøgelse 2012.

               (7)

               Den 2. marts 2012 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.

               (8)

               Den 2. marts 2012 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og i deres nationale reformprogrammer.

               (9)

               Den 24. april 2012 forelagde Østrig sit stabilitetsprogram for perioden 2011-2016 og den 25. april 2012 sit nationale reformprogram for 2012. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (10)

               Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er forsigtigt for årene 2012-2013. For 2014-2016 bliver scenariet mere optimistisk med en gennemsnitlig BNP-vækst på 2,1 %, hvilket er et godt stykke over de aktuelle forventninger til vækst. Den budgetstrategi, der er skitseret i stabilitetsprogrammet, har til formål at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2013 og nå den mellemfristede budgetmålsætning i 2016. Stabilitetsprogrammet har ændret den mellemfristede budgetmålsætning fra målet om et afbalanceret budget under konjunkturcyklussen til et strukturelt underskud på 0,45 % af BNP, hvilket også i tilstrækkelig grad afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. Den forventede korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud er på linje med fristen i Rådets henstilling afgivet i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i december 2009. På basis af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5) er den forventede gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats på 0,5 % af BNP i perioden 2011-2013 dog lavere end de 0,75 % af BNP, som Rådet tilråder. Det forventede strukturelle fremskridt mod den mellemfristede budgetmålsætning er tilstrækkelig i 2015, men lavere end stabilitets- og vækstpagtens benchmark på 0,5 % af BNP om året i 2014 og 2016. Den forventede vækstrate for de offentlige udgifter i 2014-2015, efter indregning af diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, respekterer udgiftsbenchmarket i stabilitets- og vækstpagten. Ikke desto mindre er der visse risici forbundet med de finanspolitiske målsætninger på både indtægts- og udgiftssiden. For eksempel er budgetvirkningerne af visse foranstaltninger svære at kvantificere på grund af forskellene mellem de enkelte tilgange. Eftersom der endnu ikke er opnået enighed om nogen lovgivning, er detaljerne for en skat på finansielle transaktioner endnu ikke kendt. De påtænkte nedskæringer i udgifterne på sub-nationalt niveau er ikke identificerede. Stabilitetsprogrammet opererer med en forventning om, at gældskvoten, som var på 72,2 % ved udgangen af 2011, vil toppe med 75,3 % i 2013, hvorefter den gradvist vil falde til 70,6 % i 2016. Hvad angår benchmarket for gældsreduktion i stabilitets- og vækstpagten, vil Østrig befinde sig i en overgangsperiode i årene 2014-2016, og de planer, der fremlægges i stabilitetsprogrammet, bør sikre tilstrækkelige fremskridt til at nå benchmarket for gældsreduktion. Der er dog visse risici knyttet til denne prognose, som hænger sammen med den voksende gæld i statsejede selskaber, der ikke sorterer under den offentlige sektor, og en potentiel yderligere byrde, der skyldes støtten til banksektoren.

               (11)

               Efter vedtagelsen af den seneste finanspolitiske konsolideringspakke er Østrig nu på vej mod mere holdbare offentlige finanser. De i pakkens indeholdte foranstaltninger omfatter dog ikke en større strømlining af de finanspolitiske forhold mellem de føderale, regionale og lokale myndigheder, som ellers bredt er anerkendt som en vigtig kilde til mulige besparelser. Der blev i princippet indgået en aftale mellem de føderale og regionale myndigheder om at centralisere finansieringen af sundhedsområdet, men detaljerne mangler stadig at blive forhandlet på plads.

               (12)

               For at hæve den faktiske pensionsalder har Østrig vedtaget nogle reformer, der især sigter mod at begrænse adgangen til invalidepensionsordningen. Spørgsmålet om at fremskynde harmoniseringen af den lovbestemte pensionsalder mellem mænd og kvinder, som efter planen skal finde sted i 2024-2033, er ikke blevet taget op. Beskæftigelsesegnetheden blandt de ældre arbejdstagere og en aktiv aldringskultur i virksomhederne bør styrkes yderligere. De foreslåede foranstaltninger er muligvis ikke tilstrækkelige til at hæve den faktiske pensionsalder markant.

               (13)

               Det østrigske arbejdsmarked har vist meget gode resultater, hvilket påvises af den laveste arbejdsløsprocent i Unionen i 2010 og 2011. Østrigs arbejdskraftspotentiale forventes dog at falde fra og med 2020. Derfor skal Østrig stile efter at få mest muligt ud af den del af befolkningen, der er i den arbejdsdygtige alder, ved at tage fat i problemerne med lav beskæftigelse af ældre arbejdstagere og omfattende brug af ordninger for tidlig pension og invalidepensionsordninger, den høje skattebyrde og sociale sikringsbyrde på indkomst samt den relativt høje koncentration af kvinder i lavtlønnede stillinger og deltidsjob. Derudover er potentialet hos personer med indvandrerbaggrund ikke fuldt udnyttet på grund af deres lave uddannelsesniveau eller problemer med at få godkendt de kvalifikationer, de har opnået i udlandet. Uddannelsesresultaterne, som afspejles i undersøgelserne gennemført under OECD's program for international elevevaluering (Pisa), er under Unionens gennemsnit, og især den socioøkonomiske baggrund har stor indflydelse på deres uddannelsesniveau. Det støt voksende antal af studerende på grund af den høje indgående mobilitet (»masseuniversitet«) og de høje frafaldsrater (ca. 40 %) er fortsat nogle af de største udfordringer sammen med en betydelig mangel på finansiering.

               (14)

               Østrig nyder godt af en gunstig position, hvad angår konkurrenceevne og produktivitet. Ikke desto mindre står landet over for strukturelle svagheder på flere områder, som kan skade dets vækstpotentiale på lang sigt. Konkurrencen i tjenesteydelsessektoren har ikke understøttet den indenlandske efterspørgsel i særlig høj grad. Problemerne med høje priser på netværksadgang og de allerede etablerede virksomheders forvridende adfærd (som hæmmer markedsadgang, konkurrence og innovation) er ikke blevet taget op. Der findes stadig uberettigede restriktioner i de liberale erhverv: Antallet af lovregulerede erhverv, der meddeles Kommissionen af Østrig, er langt over EU-gennemsnittet. Der er et behov for at vurdere berettigelsen og proportionaliteten af reguleringen inden for disse erhverv. Østrig har ikke gjort håndgribelige fremskridt til at styrke den føderale konkurrencemyndighed. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (6) (»Servicedirektivet«) er endelig blevet gennemført gennem vedtagelsen af en »horisontal« lov og ved ændringer i lovgivningen på provinsniveau, som det blev henstillet af Rådet i 2011.

               (15)

               Østrigs finanssektor er særlig udfordret i forbindelse med de østrigske bankernes høje eksponering over for landene i Central- og Østeuropa, idet der i flere af disse økonomier stadig kan forekomme en forværring af aktivernes kvalitet. Før der træffes politikbeslutninger, der kan have grænseoverskridende virkninger, skal der udveksles oplysninger og koordineres med tilsynsmyndigheder i værtslandet. Myndighederne skal også fortsætte med at føre tilsyn med og omstrukturere de banker, der har modtaget offentlig sektorstøtte, især de kreditinstitutioner, der er blevet nationaliseret.

               (16)

               Østrig har givet en række tilsagn inden for rammerne af europluspagten. Disse tilsagn og gennemførelsen af de tilsagn, der blev givet i 2011, vedrører fremme af beskæftigelsen, forbedring af konkurrenceevnen og styrkelse af de offentlige finansers holdbarhed. Kommissionen har vurderet gennemførelsen af tilsagnene givet inden for rammerne af europluspagten. Der er taget hensyn til resultaterne af denne vurdering i henstillingerne.

               (17)

               Som led i Det Europæiske Semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Østrigs økonomiske politik. Den har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Østrig, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-niveau gives input til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger inden for rammerne af Det Europæiske Semester er afspejlet i henstilling 1-7 nedenfor.

               (18)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet undersøgt stabilitetsprogrammet, og Rådets udtalelse (7) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

         HENSTILLER, at Østrig i perioden 2012-2013 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1)

               gennemføre budgettet for 2012 som påtænkt og styrke og gennemføre budgetstrategien for 2013 og derefter; tilstrækkeligt specificere foranstaltningerne (især på subnationalt niveau) til at sikre, at det uforholdsmæssigt store underskud korrigeres i tide, og at den gennemsnitlige årlige strukturtilpasningsindsats, der er anført i Rådets henstillinger under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, nås. Derefter sikre med en passende strukturtilpasningsindsats at der gøres tilstrækkelige fremskridt for at nå den mellemfristede budgetmålsætning, herunder udgiftsbenchmarket

               2)

               tage yderligere skridt til at styrke de nationale budgetmæssige rammer ved at samordne ansvarsområderne på tværs af de føderale, regionale og lokale forvaltningsniveauer, især ved at gennemføre konkrete reformer, der sigter mod at forbedre organiseringen, finansieringen og effektiviteten i sundheds- og uddannelsessystemerne

               3)

               fremskynde harmoniseringen af den lovbestemte pensionsalder mellem mænd og kvinder og styrke de ældre arbejdstageres beskæftigelsesevne og føre tilsyn med gennemførelsen af de nylige reformer, der begrænser adgangen til tidlig tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet, for at sikre, at den faktiske pensionsalder øges, bl.a. ved at sammenkoble den lovbestemte pensionsalder med den forventede levealder

               4)

               sænke den effektive skatte- og socialsikringsbyrde på arbejde, især for lavtlønnede, med henblik på at øge beskæftigelsesfrekvensen for ældre og kvinder på baggrund af behovet for at modvirke følgerne af de demografiske ændringer for den erhvervsaktive befolkning. Ændre skattebyrden på en budgetneutral måde henimod ejendomsbeskatning og miljøbeskatning. Mindske den store indkomstkløft mellem mænd og kvinder, og øge kvindernes muligheder for fuldtidsbeskæftigelse, især ved at der oprettes flere pasningsmuligheder for afhængige familiemedlemmer

               5)

               fortsat gennemføre foranstaltninger til at forbedre uddannelsesresultaterne, især for dårligt stillede unge. Træffe foranstaltninger for at mindske frafaldet fra de højere uddannelser

               6)

               tage yderligere skridt til at fremme konkurrencen i tjenesteydelsessektoren ved at fjerne barriererne for markedsadgang inden for kommunikation, transport og detailmarkederne for energi. Fjerne uberettigede restriktioner på adgang til liberale erhverv, hvor sådanne findes. Styrke den føderale konkurrencemyndigheds beføjelser og fremskynde gennemførelsen af reformen af konkurrencelovgivningen

               7)

               yderligere omstrukturere og fortsat føre tilsyn med de banker, der har modtaget offentlig støtte, og samtidig undgå en umådeholden nedgearing. Styrke samarbejdet og koordineringen af de nationale politiske beslutninger med de finansielle tilsynsmyndigheder i andre lande yderligere.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2012.

            På Rådets vegne

         V. SHIARLY

            Formand

      (1)  EUT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Opretholdt for 2012 ved Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 119 af 4.5.2012, s. 47).

      (3)  EUT C 210 af 16.7.2011, s. 8.

      (4)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved hjælp af den i fællesskab aftalte metode.

      (6)  EUT L 376 af 27.12.2006, s. 36.

      (7)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Greeceand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Greece, 2011-2014

text:
    EUROPA-KOMMISSIONEN
                                  Bruxelles, den 7.6.2011
                                  SEK(2011) 808 endelig
                Henstilling med henblik på
               RÅDETS HENSTILLING
    om Grækenlands nationale reformprogram for 2011
                 med Rådets udtalelse
om Grækenlands opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014
                {SEK(2011) 717 endelig}
 ---pagebreak---                                          Henstilling med henblik på
                                        RÅDETS HENSTILLING
                         om Grækenlands nationale reformprogram for 2011
                                            med Rådets udtalelse
                   om Grækenlands opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk.
   2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af
   overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker,
   særlig artikel 5, stk. 3,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:
   (1)     Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag
           til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget
           samordning af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der
           skal gøres en særlig indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og
           konkurrenceevne.
   (2)     Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for
           medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober
           2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker1,
           som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret
           til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
           politik og beskæftigelsespolitik.
   1
           Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011.
DA                                                      2                                       DA
 ---pagebreak---    (3) Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som
       markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første
       europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er
       forankret i Europa 2020-strategien.
   (4) Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk
       konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af
       15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige
       vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde
       budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af
       arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten.
   (5) Den 3. maj 2010 forelagde Grækenland et omfattende tilpasningsprogram, hvortil
       medlemsstaterne i euroområdet og IMF ville yde finansiel bistand på i alt 110 mia.
       EUR. I det ledsagende aftalememorandum og det efterfølgende tillæg er fastlagt de
       økonomisk-politiske betingelser for udbetalingen af den finansielle bistand.
   (6) De vigtigste elementer i de politiske betingelser er fastlagt i Rådets afgørelse
       2010/320/EU og de efterfølgende ændringer hertil2, der i overensstemmelse med
       traktatens artikel 136 og 126, stk. 9, blev rettet til Grækenland med henblik på at
       styrke og skærpe den finanspolitiske overvågning og med pålæg om at træffe
       foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, der skønnes nødvendig for at
       rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud.
   (7) Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der
       deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i
       deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.
       Grækenland har endnu ikke forelagt et opdateret stabilitetsprogram, og landet har
       heller ikke givet eksplicit meddelelse om specifikke tilsagn og foranstaltninger for
       2011 under europluspagten. Disse forventes at blive forelagt for Det Europæiske Råd.
   (8) I de sidste ti år er Grækenlands vækst blevet drevet af uholdbare kræfter: Den kraftige
       forbrugsvækst og kraftige vækst i boliginvesteringerne blev ledsaget af store
       reallønsstigninger og en hurtig kreditvækst, og de lave realrentesatser efter euroens
       indførelse og liberaliseringen af finansmarkedet drev boomet. Den globale krise i
       2008-2009 afslørede landets sårbarheder, herunder uholdbare finanspolitikker, der til
       en vis grad blev skjult af utroværdige statistikker og midlertidigt høje indtægter, stive
       arbejds- og produktmarkeder, vigende konkurrenceevne og stigende udlandsgæld.
       Skønt banksektoren ikke var kilden til den økonomiske krise og tillidskrisen, blev den
       påvirket heraf. Omfanget af forværringen af de offentlige finanser blev afsløret på et
       sent tidspunkt på grund af alvorlige huller i Grækenlands regnskabs- og
       statistiksystemer. Dette forsinkede gennemførelsen af korrigerende foranstaltninger. I
       takt med den fremspirende tvivl om holdbarheden i Grækenlands offentlige finanser
       og stigningen i den globale risikoaversion blev markedets stemning over for
       Grækenland skarpt forværret i begyndelsen af 2010. I april 2010 anmodede
   2
       Rådets afgørelse af 10. maj 2010 (2010/320/EU) (EUT L 145 af 11.6.2010, s. 6), Rådets afgørelse af 7.
       september 2010 (2010/486/EU) (EUT L 241 af 14.9.2010, s. 12), Rådets afgørelse af 20. december
       2010 (2011/57/EU) (EUT L 26 af 29.1.2011, s. 15) og Rådets afgørelse af 7. marts 2011 (2011/257/EU)
       (EUT L 110 af 29.4.2011, s. 26).
DA                                                 3                                                         DA
 ---pagebreak---            Grækenland om international finansiel bistand, da landet stod over for et betydeligt
           finansieringsbehov og ikke havde adgang til internationale kapitalmarkeder.
   (9)     Grækenland forpligtede sig til at gennemføre det økonomiske og finansielle
           tilpasningsprogram med henblik på at rette op på de finanspolitiske og eksterne
           ubalancer og genskabe tilliden på kort sigt. På mellemlang sigt skulle landet lægge
           fundamentet for en vækstmodel, der i højere grad fokuserer på investering og eksport
           til støtte for vækst og beskæftigelse. I henhold til programmet skal der gennemføres en
           omfattende indsats på tre fronter: i) i begyndelsen af programperioden en strategi for
           konsolidering af de offentlige finanser, der vil blive understøttet af strukturelle
           finanspolitiske foranstaltninger og bedre budgetkontrol, ii) strukturelle reformer på
           arbejds- og produktmarkeder for at forbedre landets konkurrenceevne øge væksten og
           iii) foranstaltninger til beskyttelse af stabiliteten i banksystemet.
   (10)    Kommissionen har vurderet udkastet til det nationale reformprogram3. Den har ikke
           blot taget hensyn til dets relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk
           politik i Grækenland, men også til, i hvor høj grad det er i overensstemmelse med EU's
           regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring
           i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende
           nationale beslutninger. I denne kontekst understreger Kommissionen, at det haster med
           at få gennemført de planlagte foranstaltninger til efterlevelse af Rådets afgørelse
           2010/320/EU,
   HENSTILLER, at Grækenland:
   fuldt ud gennemfører de foranstaltninger, der er fastlagt i Rådets afgørelse 2010/320/EU som
   ændret ved Rådets afgørelse XXXX/XXX, og som er nærmere beskrevet i
   aftalememorandummet af XX/XX/XXXX og de efterfølgende tillæg hertil[, særlig det seneste
   tillæg af XX/XX/XXXX].
   Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                    På Rådets vegne
                                                    Formand
   3
           SEK(2011) 717.
DA                                                    4                                            DA


				|

		52014DC0422

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Polens nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Polens konvergensprogram for 2014 /* COM/2014/0422 final - 2014/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Polens nationale reformprogram for 2014
og med Rådets udtalelse om Polens konvergensprogram for 2014
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148,
stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk.
2,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[3],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske
og Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa
2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer
på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas
potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet
den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21.
oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes
beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de "integrerede
retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede
retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og
beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog stats- og
regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende
ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under
anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De
traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og
forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og
gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling om
Polens nationale reformprogram for 2013 og afgav sin udtalelse om Polens
opdaterede konvergensprogram for 2012-2016.
(5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den
årlige vækstundersøgelse[4],
som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de økonomiske
politikker i 2014. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU)
nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[5],
hvori Polen ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville
blive gennemført en dybdegående undersøgelse.
(6)
Den 20. december 2013 tilsluttede Det Europæiske
Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet,
finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede
behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk
konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og
konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen
og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 24. april 2014 afleverede Polen sit nationale
reformprogram for 2014 og den 30. april 2014 sit konvergensprogram for
2014. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer
er de blevet vurderet sammen.
(8)
Den budgetstrategi, der er skitseret i
konvergensprogrammet for 2014, sigter mod at bringe underskuddet ned under
traktatens referenceværdi på 3 % af BNP inden udgangen af 2015 og mod at
opfylde den mellemfristede målsætning senest i 2018. Den mellemfristede
målsætning er mere stram (-1 % af BNP i strukturelle termer), end vækst-
og stabilitetspagten forlanger. Målet for det samlede underskud i
konvergensprogrammet for 2014 er i overensstemmelse med en rettidig korrektion
af det uforholdsmæssigt store underskud. Derudover er den (genberegnede)
strukturelle justering i 2014 i overensstemmelse med Rådets henstilling som led
i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, men den ligger
under den påkrævede forbedring i 2015. I årene efter den planlagte korrektion
af det uforholdsmæssigt store underskud ligger det planlagte (genberegnede)
årlige fremskridt mod den mellemfristede målsætning under kravet i stabilitets-
og vækstpagten. Programmets målsætninger er derfor delvist i overensstemmelse
med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Den offentlige gæld forventes at
holde sig under 60 % af BNP i programperioden. De polske myndigheder
forventer, at gælden vil falde drastisk fra 57,1 % af BNP i 2013 til
49,5 % i 2014, hovedsageligt som følge af den enkeltstående overførsel af
pensionsmidler, og at den vil forblive på dette niveau i 2015. Det
makroøkonomiske scenarie der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i
programmet er realistisk for 2014 og optimistisk for 2015, hvor der forventes
en real BNP-vækst på 3,8 %, hvilket er højere end de 3,4 % i Kommissionens
forårsprognose fra 2014. Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i
henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 og Kommissionens prognose er Rådet
af den opfattelse, at Polen holder sig under det loft for underskuddet, som
Rådet har henstillet til for 2014, men at der er risiko for ikke at opnå den
holdbare korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2015, og at der
efterfølgende vil blive afveget fra den nødvendige tilpasningssti i retning af
den mellemfristede målsætning.
(9)
For at sikre en vellykket finanspolitisk
konsolideringsstrategi er det vigtigt, at den finanspolitiske konsolidering
understøttes af omfattende strukturelle reformer. De langsigtede vækstudsigter
påvirkes negativt af den lave andel af vækstfremmende udgifter (uddannelse,
forskning og innovation). Udgifternes til sundhedsvæsenet forventes at vokse
betydeligt på mellemlangt og langt sigt på grund af den aldrende befolkning.
Belastningen af de offentlige finanser kan mindskes og adgangen til
sundhedsydelser forbedres ved at styrke den primære sundhedstjeneste og
henvisningsordningerne og udnytte potentialet for effektivitetsgevinster inden
for sygehusbehandlingen. Lav overholdelse af skattereglerne er fortsat et
problem, især med hensyn til skatteforvaltningens effektivitet og omfanget af
de administrative byrder, der pålægges skatteyderne. Polen har et omfattende
system af nedsatte momssatser, hvilket har medført det største momsgab i EU.
Det fører til tab af indtægter og øgede omkostninger i forbindelse med
overholdelse af skattereglerne. Energibeskatningens niveau er relativt lavt.
Der er tidligere blevet iværksat tiltag for at forbedre de finanspolitiske
rammer i Polen. Det ville imidlertid være gavnligt, hvis der blev oprettet et
fuldt udbygget og uafhængigt finansråd med ansvar for ex-ante-kontrol af
overholdelsen af finanspolitiske regler, en vurdering af makroøkonomiske og
budgetmæssige prognoser og en analyse af de offentlige finansers langsigtede
holdbarhed samt en ex-post-vurdering af overholdelsen af de finanspolitiske
regler.
(10)
Ungdomsarbejdsløsheden er gradvist steget det
seneste år, hvilket delvis skyldes den utilstrækkelige tilpasning af
uddannelserne til arbejdsmarkedets behov samt den voksende andel af unge, der
ikke er under uddannelse eller i arbejde. På trods af en vedvarende indsats for
at reformere erhvervsuddannelsessystemet er der behov for at øge adgangen til
praktikpladser og uddannelse på arbejdspladsen af høj kvalitet, styrke
samarbejdet mellem skoler og arbejdsgivere og nå ud til de unge, der ikke er registreret
hos arbejdsformidlingen, i overensstemmelse med målsætningerne i en
ungdomsgaranti. Tilpasningen af færdigheder til arbejdsmarkedets krav er
ligeledes meget vigtig i forbindelse med livslang læring, som det fortsat er
få, der benytter sig af, og det gælder især ældre arbejdstagere, hvis
kompetencer ofte er forældede. Arbejdsmarkedet er fortsat opdelt på grund af
den omfattende brug af tidsbegrænsede ansættelser, herunder civilretlige
kontrakter. Hyppigheden af tidsbegrænsede kontrakter er især høj blandt unge.
Tidsbegrænsede kontrakter fremhæves ofte som en måde, hvorpå arbejdsløse kan få
adgang til arbejdsmarkedet med henblik på siden at overgå til fastansættelse,
men dette synes ikke at være tilfældet for flertallet af arbejdstagerne i
Polen, eftersom overgangen mellem tidsbegrænset og fast ansættelse er
begrænset, hvilket påvirker produktiviteten og arbejdskraftens kvalitet
negativt.
(11)
Kvinders arbejdsmarkedsdeltagelse er fortsat lav. Polen har truffet adskillige foranstaltninger med henblik på at øge
antallet af kvinder i beskæftigelse, herunder at øge udbuddet af
småbørnspasningsordninger (vuggestuer) og den offentlige finansiering af
børnehaver for at opmuntre forældre til at placere deres børn i
førskoleuddannelsestilbuddene. Ikke desto mindre er mulighederne for at gøre
brug af vuggestuer stadig begrænset, især i landområder, og der er fortsat
forskelle i adgangen til førskoleuddannelse. Arbejdsmarkedsdeltagelsen blandt
ældre arbejdstagere er fortsat lav i Polen. Mulighederne for tidlig tilbagetrækning
er blevet reduceret markant, men der bør gøres en yderligere indsat for at øge
ældre arbejdstageres beskæftigelsesegnethed og arbejdslivets effektive
varighed. En reform af de særlige pensionssystemer for minearbejdere og
landbrugere udgør stadig en udfordring. Landbrugerordningen (KRUS) ansporer små
landbrugere til at blive i sektoren, hvilket fører til skjult arbejdsløshed i
landområderne og stimulerer den sorte økonomi. Minearbejdere har fortsat
privilegier med hensyn til pensionsrettigheder og den beskæftigelsesperiode,
der berettiger til pension. Begge pensionsordninger hæmmer arbejdskraftens
mobilitet mellem sektorer og geografiske områder.
(12)
Polen er blandt de lande med de laveste udgifter
til forskning og udvikling, og er blandt dem, der klarer sig dårligst, når man
ser på bredere indikatorer for innovationsevne. Især de
private investeringer i forskning og udvikling er lave. De lave investeringer i
forskning og udvikling falder sammen med virksomhedernes begrænsede aktivitet
inden for forskning og innovation og et erhvervsklima, der ikke er
tilstrækkelig innovationsvenligt. Det polske system for
innovationsstøtte har ikke været kendetegnet ved risikovillighed, idet der
hovedsageligt er blevet uddelt bevillinger til teknologioptagelse og teknologioverførsel,
uden at det har haft stor virkning i forhold til at skabe reel innovation. De
eksisterende skatteincitamenter for forskning og udvikling fremmer ikke
effektivt forskning og udvikling internt i den private sektor og anvendes kun
af store virksomheder. Polske virksomheder har i vidt omfang begrænset sig til
at optage teknologi. Denne strategi har sikret produktivitetsgevinster og
økonomisk vækst, men der er nu behov for, at Polen overgår til en mere
indenlandsk orienteret og innovationsbaseret model. Det er fortsat en
udfordring at få øget polske virksomheders innovationskapacitet, forbedre
samarbejdet mellem videnskab og erhvervsliv og udvikle målrettede instrumenter,
der er tilpasset hele innovationscyklussen.
(13)
Der er stadig meget store potentielle gevinster ved
at forbedre energieffektiviteten i alle sektorer i Polens økonomi, og disse
gevinster vil kunne fremme vækst, forbedre konkurrenceevnen og reducere landets
energiafhængighed. Landet har en aldrende energiproduktionskapacitet, og det indenlandske
elforsyningsnet er stadig overbelastet, men projekter, der skal skabe bedre
sammenkoblingskapacitet med nabomedlemsstaterne er godt på vej. Hovedproblemet
på markedet for naturgas er fortsat den manglende spredning og konkurrence.
(14)
Polens underudviklede transport- og
bredbåndsinfrastruktur udgør fortsat en afgørende flaskehals for vækst. Der er
især behov for betydelige investeringer i det nedslidte jernbanenet for at øge
jernbanesektorens konkurrenceevne og opnå en bedre balance mellem vej- og jernbanetransport.
Det er kun ca. en tredjedel af det anvendte jernbanenets ca.
20 000 km, der er i god teknisk stand. Der er fortsat problemer med
at gennemføre jernbaneprojekter rettidigt. Anvendelsen af ressourcer kan
effektiviseres ved at forbedre håndteringen af affald.
(15)
Håndhævelsen af kontrakter tager lang tid i Polen,
og proceduren for at opnå byggetilladelser er lang og besværlig. Omkostningerne
ved overholdelse af skattereglerne er høje, hvilket udgør et stort problem i
erhvervsmiljøet. Polen har gjort
betydelige fremskridt med at gennemføre en ambitiøs reform, der skal skabe
bedre adgang til lovregulerede erhverv.
(16)
Som led i det europæiske semester har Kommissionen
gennemført en omfattende analyse af Polens økonomiske politik. Den har vurderet
konvergensprogrammet og det nationale reformprogram. Kommissionen har ikke blot
taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk
politik i Polen, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med
EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens samlede
økonomiske styring, ved at der fra EU-plan gives input til kommende nationale
beslutninger. Dens henstillinger som led i det europæiske
semester er afspejlet i henstilling 1-6 nedenfor.
(17)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
Polens konvergensprogram, og Rådets udtalelse[6]
afspejles især i henstilling 1 nedenfor,
HENSTILLER, at Polen i perioden
2014-2015 træffer følgende foranstaltninger med henblik på at:
1.           Styrke budgetstrategien med
henblik på at sikre en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store
underskud senest i 2015 ved at gennemføre den strukturelle tilpasning, der er
beskrevet i Rådets henstilling som led i proceduren i forbindelse med
uforholdsmæssigt store underskud. Forfølge en årlig strukturel tilpasning på
0,5 % af BNP som benchmark efter korrektionen af det uforholdsmæssigt
store underskud, og indtil den mellemfristede målsætning er opnået. En holdbar
korrektion af de finanspolitiske ubalancer kræver en troværdig gennemførelse af
ambitiøse strukturelle reformer for at øge tilpasningsevnen og sætte skub i
væksten og beskæftigelsen. I den forbindelse minimere nedskæringerne i
vækstfremmende investeringer, bedre målrette socialpolitikker og udgifternes
omkostningseffektivitet samt den overordnede effektivitet i sundhedssektoren,
udvide skattegrundlaget ved at søge at finde en løsning på problemet med det
omfattende system af nedsatte momssatser og forbedre overholdelsen af
skattereglerne, især ved at øge skatteforvaltningens effektivitet. Oprette
uafhængigt finansråd.
2.           Styrke indsatsen for at
reducere ungdomsarbejdsløsheden, især ved at øge uddannelsernes relevans for
arbejdsmarkedet og øge tilgængeligheden af praktikpladser og uddannelse på
arbejdspladsen samt ved at styrke indsatsen i over for unge, der ikke er
registreret hos arbejdsformidlingen, og samarbejdet mellem skoler og
arbejdsgivere i overensstemmelse med målsætningerne i en ungdomsgaranti. Øge
voksnes deltagelse i livslang læring med henblik på at tilpasse kompetenceudbuddet
til efterspørgslen. Bekæmpe arbejdsmarkedets opdeling via en større indsats for
at sikre en lettere overgang fra tidsbegrænset til fast ansættelse og via
begrænsning af den alt for omfattende anvendelse af civilretlige kontrakter.
3.           Fortsætte indsatsen for at
øge kvinders arbejdsmarkedsdeltagelse, især ved at tage yderligere skridt til
at øge udbuddet af småbørnspasningsordninger og førskoleundervisning til
rimelige priser og sikre stabil finansiering. Integrere landbrugerne i det
almindelige pensionssystem ved at fremskynde oprettelsen af et system til
vurdering og registrering af landbrugernes indkomster. Udfase det særlige
pensionssystem for minearbejdere med henblik på at integrere dem i den
almindelige ordning. Understøtte den generelle pensionsreform via en større
indsats for at øge beskæftigelsesegnetheden blandt ældre arbejdstagere med
henblik på at hæve tilbagetrækningsalderen.
4.           Øge effektiviteten af de
skatteincitamenter, der skal fremme forskning og udvikling i den private
sektor, som en del af indsatsen for at styrke sammenhængen mellem forskning,
innovation og erhvervspolitik og gøre eksisterende instrumenter mere målrettede
i forhold til de forskellige trin i innovationscyklussen.
5.           Forny og udvide
energiproduktionskapaciteten og forbedre effektiviteten i hele energikæden.
Fremskynde udviklingen og udvidelsen af elforsyningsnettet, herunder
sammenkoblinger på tværs af grænserne til nabomedlemsstater og udvikle
sammenkøringslinjen med Litauen. Sikre effektiv gennemførelse af jernbaneinvesteringsprojekter
uden yderligere forsinkelser og forbedre den administrative kapacitet i denne
sektor. Fremskynde tiltag til at udbrede bredbåndsdækningen. Forbedre
håndteringen af affald.
6.           Træffe yderligere
foranstaltninger til at forbedre erhvervsmiljøet ved at forenkle
kontrakthåndhævelsen og kravene til byggetilladelser. Styrke indsatsen for at
reducere omkostningerne og tidsforbruget i forbindelse med overholdelse af
skattereglerne. Gennemføre den igangværende reform med henblik på lettelse af adgangen
til lovregulerede erhverv.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 422 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.