title: Kommissionens henstilling af 24. august 2006 om digitalisering og onlineadgang til kulturelt materiale og digital opbevaring

text:
               31.8.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 236/28

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 24. august 2006
   om digitalisering og onlineadgang til kulturelt materiale og digital opbevaring
   (2006/585/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, navnlig artikel 211, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 1. juni 2005 præsenterede Kommissionen i2010-initiativet, som sigter mod en forbedret anvendelse af informationsteknologi for at øge den økonomiske vækst, beskæftigelsen og de europæiske borgeres livskvalitet. Kommissionen har udpeget digitale biblioteker som et nøgleområde i i2010. Kommissionen beskrev i meddelelsen »i2010: Digitale biblioteker« af 30. september 2005 (1) sin strategi for digitalisering, onlineadgang til og digital opbevaring af Europas kollektive hukommelse. Denne kollektive hukommelse omfatter tryksager (bøger, tidsskrifter, aviser), fotografier, museumsobjekter, arkivdokumenter og audiovisuelt materiale (i det følgende benævnt »kulturelt materiale«).

               (2)

               Der bør anbefales foranstaltninger til medlemsstaterne, hvorved strategien anvendes til at optimere det økonomiske og kulturelle udbytte af Europas kulturarv ved hjælp af Internettet.

               (3)

               I denne forbindelse bør der opmuntres til at udvikle digitaliseret materiale fra biblioteker, arkiver og museer. Onlineadgang til materialet vil gøre det muligt for borgerne i hele Europa at få adgang til materialet og bruge det til fritids-, studie- eller arbejdsformål. Det vil give Europas forskelligartede og flersprogede arv en tydelig profil på Internettet. Det digitaliserede materiale kan desuden genbruges inden for sektorer som turisme og uddannelse samt i nye kreative tiltag.

               (4)

               Hertil kommer, at Rådets konklusioner af 15.-16. november 2004 om programmet for kultur 2005-2006 understreger det bidrag, der kommer fra kreativitet og kreative sektorer til den økonomiske vækst i Europa, og behovet for en koordineret digitaliseringsindsats.

               (5)

               Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 16. november 2005 om filmarv og konkurrenceevnen for relaterede industrielle aktiviteter (2) indeholdt allerede en anbefaling til medlemsstaterne om at øge anvendelsen af digitale og nye teknologier ved indsamling, katalogisering, opbevaring og restaurering af spillefilm. For så vidt angår spillefilm, supplerer nærværende henstilling Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om filmarven på en række områder.

               (6)

               Digitalisering er en vigtig metode til at sikre en bredere adgang til kulturelt materiale. I nogle tilfælde er det endda den eneste måde at sikre, at materialet vil være til rådighed for kommende generationer. Der er således mange digitaliseringsinitiativer i gang i medlemsstaterne, men indsatsen er meget opsplittet. En fælles indsats fra medlemsstaterne for at digitalisere deres kulturarv ville skabe en større sammenhæng ved udvælgelsen af materiale, og dobbeltarbejde kunne undgås. Det ville også skabe et mere sikkert investeringsklima for virksomheder, som investerer i digitaliseringsteknologier. Oversigter over aktuelle og planlagte digitaliseringsprojekter og kvantitative mål for digitalisering ville hjælpe med at nå disse mål.

               (7)

               Der bør opmuntres til yderligere sponsorater i forbindelse med digitalisering fra den private sektor og partnerskaber mellem det offentlige og det private, som inddrager private enheder i digitaliseringsindsatsen.

               (8)

               Investeringer i nye teknologier og store digitaliseringsanlæg kan nedbringe omkostningerne ved digitalisering, samtidig med, at kvaliteten bibeholdes eller forbedres, og bør derfor anbefales.

               (9)

               Et fælles, flersproget adgangspunkt ville gøre det muligt at søge online i Europas distribuerede, dvs. materiale placeret forskellige steder hos forskellige organisationer, digitale kulturarv. Sådan et adgangspunkt øger dens synlighed og fremhæver fællestræk. Adgangspunktet bør bygge på bestående initiativer som The European Library (TEL), som de europæiske biblioteker allerede samarbejder om. Det bør, hvor det er muligt, arbejde tæt sammen med private rettighedshavere til kulturelt materiale og alle interesserede parter. Der bør opmuntres til, at medlemsstaterne og kulturelle institutioner engagerer sig stærkt i etableringen af et sådant adgangspunkt.

               (10)

               Det er kun en del af det materiale, som biblioteker, arkiver og museer ligger inde med, som er offentligt, dvs. ikke eller ikke længere omfattet af intellektuel ejendomsret, medens resten er omfattet af intellektuel ejendomsret. Eftersom intellektuel ejendomsret er et nøgleværktøj til at stimulere kreativitet, bør Europas kulturelle materiale digitaliseres, gøres tilgængeligt og opbevares under fuld overholdelse af bestemmelserne om ophavsret og beslægtede rettigheder. I denne sammenhæng er navnlig artikel 5, stk. 2, litra c), artikel 5, stk. 3, litra n), og artikel 5, stk. 5, samt betragtning 40 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (3) vigtig. Licensordninger for områder som »forældreløse værker«, dvs. værker beskyttet af ophavsret, hvis ejere er vanskelige eller endda umulige at finde, og værker som ikke længere er i tryk eller cirkulation (audiovisuelle værker), kan gøre det lettere at administrere rettighederne og dermed også digitaliseringen og senere onlineadgang. Der bør derfor opmuntres til indførelse af sådanne ordninger i tæt samarbejde med rettighedsindehaverne.

               (11)

               Der kan være bestemmelser i national lovgivning, som udgør en hindring for at bruge værker, som er i det offentlige rum, f.eks. ved at kræve en administrativ handling, hver gang værket gengives. Hindringer af denne art bør identificeres, og der bør tages skridt til at afskaffe dem.

               (12)

               Rådets resolution C/162/02 af 25. juni 2002 — Hvordan bevarer vi fremtidens hukommelse — hvordan bevarer vi digitalt indhold for kommende generationer (4) kommer med forslag og vejleder om foranstaltninger, som skal bevare digitalt indhold for kommende generationer. Medlemsstaterne har dog i øjeblikket ikke nogen klare og sammenhængende strategier for bevaringen af digitalt indhold. Denne mangel udgør en trussel mod digitaliseret materiales overlevelseschancer og kan medføre, at materiale, der produceres i digitalt format, går tabt. Udviklingen af effektive måder til digital opbevaring har vidtrækkende konsekvenser, ikke kun for bevarelsen af materiale i offentlige institutioner, men også for alle organisationer, som er forpligtet til eller ønsker at opbevare digitalt materiale.

               (13)

               En række medlemsstater har indført eller overvejer indførelse af retlige krav, som pålægger producenter af digitalt materiale at overgive én eller flere kopier af deres materiale til et udpeget opbevaringsorgan. Der er behov for et effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne for at undgå vidt forskellige regler for opbevaringen af digitalt materiale, og der bør opmuntres til et sådant samarbejde.

               (14)

               Web-harvesting en ny teknik til at indsamle materiale fra Internet med henblik på bevaring. Udpegede institutioner indsamler aktivt materiale i stedet for at vente på at modtage det, og mindsker derved den administrative byrde for producenter af digitalt materiale, og derfor bør der fastsættes bestemmelser for det i national lovgivning —

         HENSTILLER, AT MEDLEMSSTATERNE:
   Digitalisering og onlineadgang

               1)

               indsamler oplysninger om igangværende og planlagt digitalisering af bøger, tidsskrifter, aviser, fotografier, museumsobjekter, arkivdokumenter og audiovisuelt materiale (i det følgende benævnt »kulturelt materiale«) og etablerer oversigter over sådanne digitaliseringsprojekter for at undgå dobbeltarbejde og fremme samarbejde og synergivirkninger på europæisk plan

               2)

               udvikler kvantitative mål for digitaliseringen af analogt materiale i arkiver, biblioteker og museer, med angivelse af den forventede stigning i mængden af digitaliseret materiale, der kunne indgå i det europæiske digitale bibliotek, og det budget, som de offentlige myndigheder har afsat

               3)

               opmuntrer til partnerskaber mellem kulturelle institutioner og den private sektor for at finde nye måder at finansiere digitalisering af kulturelt materiale på

               4)

               etablerer og opretholder store digitaliseringsanlæg som led i eller i samarbejde med ekspertisecentre for digitalisering i Europa

               5)

               fremmer det europæiske digitale bibliotek i form af et flersprogligt fælles adgangspunkt til Europas distribuerede — dvs. materiale placeret forskellige steder hos forskellige organisationer — digitale kulturmateriale, ved at:

                           a)

                           opmuntre kulturelle institutioner samt forlag og andre rettighedshavere til at muliggøre søgning i deres digitaliserede materiale via det europæiske digitale bibliotek

                           b)

                           sikre at kulturelle institutioner og, hvor det er relevant, private virksomheder anvender fælles digitaliseringsstandarder for at opnå interoperabilitet for det digitaliserede materiale på europæisk plan og lette søgning i det på forskellige sprog

               6)

               forbedrer vilkårene for digitalisering af og onlineadgang til kulturelt materiale ved at:

                           a)

                           etablere ordninger, som gør det lettere at bruge »forældreløse værker«, efter høring af interesseparter

                           b)

                           oprette eller fremme frivillige ordninger, som letter brugen af værker, som ikke trykkes eller sælges længere, efter høring af interesseparter

                           c)

                           fremme adgangen til oversigter over kendte forældreløse værker og værker i det offentlige rum

                           d)

                           identificere retlige hindringer for onlineadgang og efterfølgende brug af kulturelt materiale, som er i det offentlige rum, og tage skridt til at fjerne disse

         Digital opbevaring

               7)

               etablerer nationale strategier for langsigtet opbevaring og adgang til digitalt materiale i fuld overensstemmelse med reglerne for ophavsret, som:

                           a)

                           beskriver den organisatoriske tilgang og anfører de involverede parters roller og ansvar samt de allokerede ressourcer

                           b)

                           omfatter specifikke handlingsplaner, som beskriver målene og en tidsplan for særlige mål, der skal opfyldes

               8)

               udveksler informationer med hinanden om strategier og handlingsplaner

               9)

               indføjer bestemmelser i deres lovgivning, som muliggør gentagen kopiering og migration af digitalt kulturelt materiale udført af offentlige institutioner med sigte på bevaring, i fuld overensstemmelse med Fællesskabets og international lovgivning om intellektuel ejendomsret

               10)

               tager hensyn til udviklingen i andre medlemsstater, når de fastlægger strategier og procedurer for materiale, som oprindeligt blev fremstillet i digitalt format, så der ikke etableres vidt forskellige bevaringsordninger

               11)

               indfører bestemmelser i deres lovgivning vedrørende udpegede institutioners opbevaring af webindhold ved hjælp af teknikker til indsamling af materiale på Internettet (f.eks. web-harvesting), i fuld overensstemmelse med Fællesskabets og international lovgivning om intellektuel ejendomsret

         Opfølgning af denne henstilling

               12)

               18 måneder efter offentliggørelsen af denne henstilling i Den Europæiske Unions Tidende og hvert andet år derefter underretter Kommissionen om foranstaltninger, de har iværksat som svar på denne henstilling.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. august 2006.

            På Kommissionens vegne

         Viviane REDING

            Medlem af Kommissionen

      (1)  KOM(2005) 465 endelig.

      (2)  EUT L 323 af 9.12.2005, s. 57.

      (3)  EFT L 167 af 22.6.2001, s. 10.

      (4)  EFT C 162 af 6.7.2002, s. 4.


title: Kommissionens henstilling (EU) 2016/2123 af 30. november 2016 om harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for generelle overførselslicenser for væbnede styrker og ordregivende myndigheder, jf. artikel 5, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/43/EF (meddelt under nummer C(2016) 7711)

text:
               3.12.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 329/101

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2016/2123
   af 30. november 2016
   om harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for generelle overførselslicenser for væbnede styrker og ordregivende myndigheder, jf. artikel 5, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/43/EF

         (meddelt under nummer C(2016) 7711)

   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/43/EF (1) skal medlemsstaterne offentliggøre mindst fire generelle overførselslicenser.

               (2)

               Generelle overførselslicenser er et centralt element i det forenklede licenssystem, der blev indført ved direktiv 2009/43/EF.

               (3)

               Forskelle i anvendelsesområdet for generelle overførselslicenser, der offentliggøres af medlemsstaterne, for så vidt angår hvilke forsvarsrelaterede produkter der er omfattet, og de forskellige betingelser, der gælder for overførsel af disse produkter, kan hindre gennemførelsen af direktiv 2009/43/EF og opnåelsen af dets målsætning om forenkling. Harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for overførsler i henhold til de generelle overførselslicenser, der offentliggøres af medlemsstaterne, er vigtige for at sikre, at disse licenser er attraktive og bruges.

               (4)

               Medlemsstaternes repræsentanter i det udvalg, der er nedsat ved artikel 14 i direktiv 2009/43/EF, har foreslået, at der gennem en henstilling fra Kommissionen vil kunne opnås en harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for overførsler i henhold til de generelle overførselslicenser, der offentliggøres af medlemsstaterne.

               (5)

               Retningslinjerne i denne henstilling er resultatet af forhandlinger med medlemsstaterne om harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for overførsler i henhold til den generelle overførselslicens for væbnede styrker og ordregivende myndigheder, jf. artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2009/43/EF.

               (6)

               Denne henstilling betragtes som grundlaget for medlemsstaternes generelle overførselslicenser for væbnede styrker og ordregivende myndigheder. De forsvarsrelaterede produkter i punkt 1.1 i denne henstilling er en ikkeudtømmende minimumsliste over produkter, til hvilke medlemsstaterne giver tilladelse til overførsler i henhold til deres generelle overførselslicens for væbnede styrker og ordregivende myndigheder. Dette betyder, at der i henhold til den generelle overførselslicens for væbnede styrker og ordregivende myndigheder, som en medlemsstat offentliggør, også kan overføres andre forsvarsrelaterede produkter, der er omfattet af bilaget til direktiv 2009/43/EF, og som ikke er anført i denne henstilling.

               (7)

               Medlemsstaterne minder om, at de er bundet af forpligtelser i henhold til europæisk lovgivning, f.eks. Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP (2), samt af internationale forpligtelser på eksportkontrolområdet.

               (8)

               Denne henstilling finder anvendelse på EU's fælles liste over militært udstyr som fastsat i bilaget til direktiv 2009/43/EF. Den henstilling ajourføres, når det er nødvendigt for at afspejle fremtidige ajourføringer af EU's fælles liste over militært udstyr —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   1.   GENERELLE OVERFØRSELSLICENSER FOR VÆBNEDE STYRKER OG ORDREGIVENDE MYNDIGHEDER, JF. ARTIKEL 5, STK. 2, LITRA a), I DIREKTIV 2009/43/EF
   1.1.   Forsvarsrelaterede produkter, som kan overføres i henhold til den generelle overførselslicens for væbnede styrker og ordregivende myndigheder, jf. artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2009/43/EF

   Følgende ML-kategorier med underpunkter er en undergruppe på listen over forsvarsrelaterede produkter fastlagt i bilaget til direktiv 2009/43/EF. Den generelle overførselslicens for væbnede styrker og ordregivende myndigheder, jf. artikel 5, stk. 2, litra a), i nævnte direktiv, giver som minimum mulighed for overførsel af forsvarsrelaterede produkter i nedenstående ML-kategorier. Medlemsstaterne kan vælge at medtage flere ML-kategorier med tilhørende forsvarsrelaterede produkter i deres generelle overførselslicens for væbnede styrker og ordregivende myndigheder.
   Liste over ML-kategorier, der som minimum skal omfattes:

               —

               ML4.a og b. Alle varer er inkluderet undtagen:

                           —

                           Miner

                           —

                           Klyngebomber, eksplosive små bomber og små miner samt specielt designede komponenter hertil

                           —

                           Geværgranater og håndgranater

                           —

                           Torpedoer, torpedoer uden sprænghoveder og torpedoskaller

                           —

                           Bomber

                           —

                           Målstyrede, ikke-målstyrede og andre projektiler (f.eks.. raketter, missiler, MANPADS, …)

                           —

                           Eksplosive anordninger til infanteriet, klæbe- og hulladninger.

                     For så vidt angår disse våben er følgende ligeledes udelukket:

                           —

                           Sprænghoveder og sprængladninger

                           —

                           Tændladninger

                           —

                           Måldetektionshoveder, styringssystemer, anordninger til hjempejling

                           —

                           Individuelle rakettrin

                           —

                           Fartøjer, der kan vende tilbage til jorden

                           —

                           Motorer

                           —

                           Systemer til trykvektorstyring

                           —

                           Raketstyr og affyringsanordninger

                           —

                           Udlægnings-, aflednings-, støjsendings- (jamming-) eller sprængningssystemer

                           —

                           Specielt designede komponenter til MANPADS.

               —

               ML5. Alle varer er inkluderet undtagen:

                           —

                           Produkter til modforanstaltninger

                           —

                           Udstyr og komponenter udelukket fra andre kategorier i den samme generelle overførselslicens.

               —

               ML6. Alle varer er inkluderet undtagen:

                           —

                           Komplette køretøjer

                           —

                           Chassiser og tårne

                           —

                           Udstyr og komponenter udelukket fra andre kategorier i den samme generelle overførselslicens.

               —

               ML7.g.

               —

               ML9. Alle varer undtagen:

                           —

                           Komplette fartøjer og ubåde

                           —

                           Undervandsdetektionsudstyr og specielt designede komponenter hertil

                           —

                           Luftuafhængige fremdriftssystemer til ubåde og specielt designede komponenter hertil

                           —

                           Komplette skrog

                           —

                           Modforanstaltninger

                           —

                           Udstyr og komponenter udelukket fra andre kategorier i den samme generelle overførselslicens.

               —

               ML10. Alle varer undtagen:

                           —

                           Komplette fly

                           —

                           Komplette ubemandede luftfartøjer (UAV'er) og komponenter, som er specielt designet eller modificeret til ubemandede luftfartøjer

                           —

                           Fuselager til kampfly og kamphelikoptere

                           —

                           Motorer til kampfly

                           —

                           Udstyr og komponenter udelukket fra andre kategorier i den samme generelle overførselslicens.

               —

               ML11.a. Kun følgende varer:

                           —

                           Styre- og navigationsudstyr, undtagen systemer til MANPADS eller som defineret af MTCR I

                           —

                           Automatiske kommando- og kontrolsystemer

               —

               ML13.c og d.

               —

               ML14. Alle varer undtagen øvelsesudstyr til MANPADS.

               —

               ML15.b, c, d og e.

               —

               ML16. Alle varer undtagen:

                           —

                           MANPADS-relaterede varer

                           —

                           Alle genstande, der vedrører varer, hvis eksport ikke er tilladt i den samme generelle overførselslicens

               —

               ML17.a, b, d, e, j, k, l, m, n, o og p. Alle varer undtagen:

                           —

                           ML17.n: Testmodeller er udelukket, hvis de er specielt designet til udvikling af genstande, der er nævnt i ML.4, 6, 9 eller 10, samt komponenter, der er specielt designet til disse testmodeller.

               —

               ML21.a og b. Kun følgende varer, og kun hvis de er tilladt i andre kategorier i den pågældende generelle licens:

                           a)

                           »Software« specielt designet eller modificeret til et af følgende formål:

                                       1.

                                       Drift eller vedligeholdelse af udstyr fastsat i bilaget til direktiv 2009/43/EF

                           b)

                           Speciel »software« bortset fra software nævnt i ML21.a som følger:

                                       1.

                                       »Software« specielt designet til militær anvendelse og specielt designet til modellering, simulering eller evaluering af militære våbensystemer

                                       4.

                                       »Software« specielt designet til militær anvendelse og specielt designet til applikationer til kommando, kommunikation, kontrol og efterretningsvirksomhed (C3I) eller til applikationer til kommando, kommunikation, kontrol, computerbehandling og efterretningsvirksomhed (C4I).

               —

               ML22.a. Alle teknologier undtagen dem, der kræves til udvikling og produktion, og kun hvis de er tilladt i andre kategorier i samme generelle overførselslicens.

         1.2.   Betingelser, som skal integreres i den generelle overførselslicens for væbnede styrker

   Følgende liste over betingelser er ikke udtømmende. Andre betingelser, som en medlemsstat tilføjer til en generel overførselslicens for væbnede styrker og ordregivende myndigheder, må dog ikke være i modstrid med eller undergrave nedennævnte betingelser.

               —

               Geografisk gyldighed: Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EU 28 + Island og Norge (3)).

               —

               Genoverførsler inden for EØS er tilladt uden forudgående kontrol; der kan kun kræves efterfølgende rapportering.

               —

               Generelle overførselslicenser for væbnede styrker og ordregivende myndigheder er bestemt til slutbrug af de berettigede modtagere, jf. artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2009/43/EF. Efterfølgende salg, som ikke kendes på tidspunktet for overførslen, betragtes som ny eksport. For så vidt angår ny eksport er den kompetente myndighed i den modtagende medlemsstat ansvarlig for at kontrollere eksport eller overførsler, som er iværksat ved et efterfølgende salg, som ikke kendes på tidspunktet for overførslen.

               —

               Med henblik på efterfølgende kontrol i henhold til overførselslicensen for væbnede styrker og ordregivende myndigheder sikrer medlemsstaterne, at leverandører aflægger rapport om brugen af overførselslicensen for væbnede styrker og ordregivende myndigheder i overensstemmelse med de minimumsindberetningskrav, der er specificeret i artikel 8, stk. 3, i direktiv 2009/43/EF.

         2.   OPFØLGNING
   Medlemsstaterne opfordres til at følge denne henstilling senest den 1. juli 2017.
   Medlemsstaterne opfordres til at orientere Kommissionen om eventuelle foranstaltninger, de har truffet for at følge denne henstilling.
   3.   ADRESSATER
   Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2016.

            På Kommissionens vegne

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/43/EF af 6. maj 2009 om forenkling af vilkår og betingelser for overførsel af forsvarsrelaterede produkter inden for Fællesskabet (EUT L 146 af 10.6.2009, s. 1).

      (2)  Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP af 8. december 2008 om fælles regler for kontrol med eksport af militærteknologi og -udstyr (EUT L 335 af 13.12.2008, s. 99).

      (3)  Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 111/2013 af 14. juni 2013 (EUT L 318 af 28.11.2013, s. 12), som indarbejdede direktiv 2009/43/EF i EØS-aftalen, indeholdt en eksplicit tilpasning: »Direktivet gælder ikke for Liechtenstein.«


title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2009

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52006SC0284

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2009  /* SEK/2006/0284 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 1.3.2006SEK(2006) 284 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2009(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEBaggrundStabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, bygger på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk bæredygtig vækst, der fører til større beskæftigelse. I 2005 blev pagten ændret for første gang. Ved reformen blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men man søgte at styrke dens effektivitet og økonomiske fundament samt at sikre holdbarhed i de offentlige finanser på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som er en del af pagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge Rådet og Kommissionen stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Tysklands første stabilitetsprogram blev forelagt i januar 1999. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 15. marts 1999 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. Efter samme procedure vurderes de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer af Kommissionen og undersøges af det ovenfor nævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.I programmerne skal medlemsstaterne angive deres mellemfristede målsætning for budgetstillingen og redegøre for de økonomisk-politiske foranstaltninger, de træffer for at opnå og fastholde den, herunder de tilgrundliggende økonomiske antagelser. Efter reformen af pagten bør den mellemfristede målsætning differentieres for de enkelte medlemsstater i lyset af den økonomiske og budgetmæssige diversitet i EU, herunder under hensyntagen til den finanspolitiske risiko for holdbarheden i de offentlige finanser. Andre elementer i reformen er, at tilgangen til finanspolitikken bør være mere symmetrisk under konjunkturforløbet ved hjælp af øget budgetdisciplin i økonomisk gode tider, og at der bør tages hensyn til "større strukturreformer" med en kontrollerbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt med henblik på en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede målsætning eller kursen for tilpasning af den.Under hensyntagen til Kommissionens prognose fra efteråret 2005, adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi samt de overordnede økonomiske retningslinjer, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008, har Kommissionen gennemgået den for nylig forelagte opdatering af Tysklands stabilitetsprogram og har på grundlag af sin vurdering nedenfor vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom.Vurdering1.  Den seneste opdatering af Tysklands stabilitetsprogram blev vedtaget af den tyske regering og forelagt Rådet og Kommissionen den 22. februar 2006, dvs. 12 uger efter fristen den 1. december, der er fastsat i adfærdskodeksen. Den 22. februar 2006 vedtog den tyske regering, som tiltrådte i slutningen af 2005, forslaget til forbundsstatens budget for 2006, herunder lovforslaget om forhøjelse af den normale momssats fra 16 % til 19 % med virkning fra 1. januar 2007. Programmet dækker perioden 2005-2009 og følger i store træk den modelstruktur for stabilitets- og konvergensprogrammer, som er specificeret i den nye adfærdskodeks[3].2.  Den 21. januar 2003 besluttede Rådet, at Tyskland havde et uforholdsmæssigt stort underskud, og henstillede i henhold til artikel 104, stk. 7, at dette uforholdsmæssigt store underskud skulle korrigeres senest i 2004. I sin meddelelse til Rådet fra december 2004 om "situationen i Tyskland og Frankrig i relation til deres forpligtelser på grundlag af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud og efter Domstolens dom" konkluderede Kommissionen, at 2005 skulle anses for at være den relevante frist for denne korrektion. Rådet tilsluttede sig dette synspunkt i januar 2005. Den 1. marts 2006 henstillede Kommissionen til Rådet at pålægge Tyskland, jf. artikel 104, stk. 9, at træffe foranstaltninger for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2007. I sin udtalelse af 17. februar 2005 om opdateringen fra december 2004 af stabilitetsprogrammet, der dækker 2004-2008, opfordrede Rådet Tyskland til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i 2005, at gennemføre budgetjusteringer i årene efter 2005 og gøre den fornødne indsats på strukturområdet for at opnå en budgetstilling, der er tæt på balance inden udgangen af den periode, programmet dækker, samt at fortsætte strukturreformerne for yderligere at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, især på sundhedsområdet.3.  Væksten i BNP i Tyskland i de sidste ti år var på 1,4 % pr. år, dvs. mere end 0,5 procentpoint under EU-gennemsnittet. Vækstpotentialet har været støt faldende i denne periode. Aktiviteten, der var drevet af en blomstrende eksport, blev holdt tilbage af en træg indenlandsk efterspørgsel. Efter en langvarig stagnation i begyndelsen af denne tiårsperiode var der en stigning i efterspørgsel og output i 2004, som derefter igen svækkedes. Da jobskabelsen ligeledes befandt sig på et lavt niveau, steg arbejdsløsheden til 9½ % af arbejdsstyrken. Underskuddet på de offentlige finanser overskred for fjerde gang i træk i 2005 referenceværdien på 3 % af BNP, der er fastsat i traktaten. Den offentlige gæld, der havde været tæt på næsten 40 % af BNP i 1991, har siden 2002 overskredet traktatens referenceværdi på 60 % af BNP.4.  Ifølge det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes den reale BNP-vækst at stige fra 0,9 % i 2005 til 1,4 % i 2006, idet den indenlandske efterspørgsel tager fart. Efter en nedgang til 1 % i 2007 forventes væksten at komme i gang igen og nå en gennemsnitlig vækstrate på 1½ % i perioden fra 2005 til 2009. Den potentielle vækst forventes at accelerere lidt hen imod slutningen af programperioden, mens outputgabet efterhånden indsnævres, men stadig er negativt i programmets sidste år. Vækstprofilen påvirkes af de politiske aftaler, den nye koalitionsregering har indgået. På basis af de i øjeblikket foreliggende oplysninger ser referencescenariet ud til at være realistisk for 2006. Derefter ser det centrale scenario imidlertid ud til at være sat lidt for højt. Programmets fremskrivninger for inflationen ser ud til at være realistiske for 2006, men kan også være lidt for højt sat for den resterende del af perioden.5.  Ifølge data fra Eurostat androg det offentlige underskud i Tyskland 3,3 % af BNP i 2005. Disse data, som skal undersøges nærmere, bygger på en midlertidig meddelelse fra Tyskland i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 3605/93, som Tyskland forelagde Kommissionen den 24. februar 2006. I den tidligere opdatering af stabilitetsprogrammet var målsætningen 2,9 % af BNP for 2005.6.  Hovedmålsætningen for budgetstrategien på mellemlang sigt ifølge programmet er at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Med henblik herpå foreslås videreførelse af budgetkonsolideringen, samtidig med at betingelserne for vækst og beskæftigelse forbedres. Programmet sigter på at korrigere det uforholdsmæssigt store overskud senest i 2007. Specifikt for 2006 og 2007 er fremskrivningerne i opdateringen for de nominelle underskud på henholdsvis 3,3 % og 2½ % af BNP. Derefter forventes underskuddet at falde med 0,5 procentpoint af BNP om året for at nå et niveau på 1½ % af BNP i 2009. Budgettilpasningen er baseret på både indtægter og udgifter. Fra og med 2006 er det planen at fremme væksten ved hjælp af en række nye udgiftsforanstaltninger, herunder midler til F&U, mere favorable afskrivningsregler for selskaber og investeringer i transportinfrastrukturer. Samtidig hermed skal nedsættelse af skattefradrag, f.eks. ophævelse af tilskud til ejerboliger, bidrage til konsolideringen. Det vigtigste element i konsolideringsstrategien ifølge programmet er tilbageholdenhed i de sociale udgifter. De herved opnåede besparelser skal til dels anvendes til at finansiere nedsættelse af bidragene til sociale ordninger senest i 2007. Nedgangen i andelen af bidragene til sociale ordninger, som også er en følge af den afdæmpede vækst i bidragsgrundlaget, forventes stort set at blive opvejet af en stigning i momssatsen i 2007. De offentlige investeringers andel af BNP forventes at ligge på et konstant niveau. I sammenligning med forrige opdatering er kursen for tilpasningen stort set den samme. Underskudskvoten forventes hvert år at blive ca. 0,5 procentpoint højere og endnu højere i 2006.7.  Korrektionen af det uforholdsmæssigt store overskud senest i 2007 medfører ifølge programmet en forbedring i den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) med over i alt 1 procentpoint af BNP i årene 2006 og 2007. I programperioden skal den strukturelle saldo, der er beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, forbedres med gennemsnitlig ca. 0,5 % af BNP pr. år, dog med lidt mindre i 2008 og 2009. Programmet opstiller en mellemfristet målsætning for budgetstillingen om balance i strukturelle termer, som det dog ikke sigter på at realisere i programperioden. Da programmets mellemfristede budgetmålsætning er mere ambitiøs end benchmarken (som er sat til et underskud på ca. 1¾ % af BNP), vil et sådant resultat formentlig opfylde målet om en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Programmets mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for den margen, der i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen er fastsat for euroområdet og de medlemsstater, der deltager i ERM II, og er mere ambitiøs, end gældskvoten og den gennemsnitlige vækst i det potentielle output på lang sigt implicerer.8.  For 2006 betragtes risiciene for budgetresultatet at være neutrale. Fra 2007 kan budgetresultatet imidlertid blive værre end forventet i programmet. Tilbageholdenheden i de sociale udgifter, som ikke belyses udførligt i programmet, men som er af afgørende betydning for budgettilpasningen, afhænger erfaringsmæssigt af en streng gennemførelse af planerne. De sociale udgifter har været en af hovedårsagerne til, at budgetmålene i tidligere programmer er blevet overskredet. Budgetmålene vil være i fare, hvis den planlagte fritagelse for bidrag til sociale ordninger gennemføres fuldstændig, uden at de tilsvarende udgiftsmål nås. Fald i væksten kan desuden resultere i indtægtsfald, som måske vanskeligt kan opvejes af yderligere nedskæringer af udgifterne for at fastholde den planlagte kurs for underskudskvoten. I programmet varsles endvidere reformer af selskabsbeskatningssystemet senest i 2008 og inden for sundheds- og plejeforsikringsområdet og plejeområdet, som kan få en negativ indvirkning på underskuddet på kort sigt, selv om de potentielt kan have positive virkninger på økonomien og budgettet.9.  Under hensyntagen til denne risikovurdering ser budgetstillingen i programmet ud til at være i overensstemmelse med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2007. Det ser imidlertid ikke ud til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride tærsklen på 3 % af BNP for underskud under normale markedsøkonomiske udsving før i programperiodens næstsidste år. I årene efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud er det tempo, hvormed tilpasningen hen imod den mellemfristede målsætning ifølge programmet skal ske, stort set i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, der specificerer, at den årlige forbedring i den strukturelle saldo for euroområdet og de medlemsstater, der deltager i ERM II, som benchmark bør være på 0,5 % af BNP, og at tilpasningsbestræbelserne bør være størst i økonomisk gode tider og kan være mindre i økonomisk dårlige tider.10.  Gældskvoten vurderes at have udgjort 67½ % af BNP i 2005, hvilket er over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programperioden forventes gældskvoten at stige til afrundet 69 % af BNP i 2006 og derefter at falde til 67 % i slutningen af programperioden. Udviklingen i gældskvoten kan måske blive mindre gunstig end forudset i programmet på grund af de ovenfor nævnte risici for budgetmålene. På grund af denne risikovurdering falder gældskvoten måske ikke tilstrækkeligt i forhold til referenceværdien.11.  Med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed ser Tyskland ud til stå over for en mellemstor risiko på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning[4]. De strukturreformer, der er gennemført i de foregående år, og især pensionsreformen, har hjulpet med til at inddæmme fremtidige stigninger i de offentlige udgifter. Programmet nævner endvidere planen om at forhøje den lovpligtige pensionsalder med to år til 67 år, hvilket skal ske gradvis mellem 2012 og 2029. Det er endvidere planen at tilpasse den gældende algoritme for pensionsudgifter for at nedbringe udgifterne over tid. Der er dog ikke specificeret nogen gennemførelsesplan. Der nævnes strukturreformer af sundheds- og plejesystemerne, men der anføres ingen detaljer. I betragtning af det aktuelle niveau for den offentlige bruttogæld, der ligger over traktatens referenceniveau på 60 % af BNP, og det aktuelle høje strukturelle underskud er en streng gennemførelse af budgetkonsolideringen i programperioden påkrævet for at nedbringe risiciene for holdbarheden på lang sigt.12.  De planlagte foranstaltninger på området offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der er en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Tyskland planlægger især at gennemføre en række strukturreformer for at forbedre holdbarheden af de offentlige finanser på mellemlang og lang sigt. Hvis udgiftstilbageholdenheden inden for de sociale sikringssystemer gennemføres som planlagt, bliver sammensætningen af de offentlige udgifter mere favorabel i retning af vækstfremmende kategorier i overensstemmelse med Lissabon-strategien.13.  Tysklands nationale reformprogram, der blev forelagt den 7. december 2005 i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, identificerer seks hovedudfordringer: vidensamfundet, markedsfunktion og konkurrenceevne, erhvervsmiljø, de offentlige finansers holdbarhed (herunder holdbar vækst og social sikkerhed), innovation på miljøområdet og reorientering af arbejdsmarkedet. Generelt er de foranstaltninger på området offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, i overensstemmelse med foranstaltningerne i det nationale reformprogram. Budgetvirkningerne af foranstaltningerne i det nationale reformprogram afspejles stort set i budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet. Ud over det nationale reformprograms indhold forudser stabilitetsprogrammet som led i reformen af det føderale system, at potentielle sanktioner, som opstår på grund af stabilitets- og vækstpagten, fordeles på de forskellige offentlige niveauer efter en fordelingsnøgle. En bestemmelse herom indføjes i den tyske forfatning.Med hensyn til ovennævnte vurdering hilses den prioritering, som regeringen tillægger budgetkonsolideringen i programmet, velkommen, men der er risici forbundet med virkeliggørelsen af budgetmålsætningerne og holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt. På baggrund af Kommissionens henstilling af 1. marts 2006 om en rådsbeslutning i overensstemmelse med artikel 104, stk. 9, bør Tyskland:-  sikre, at den planlagte strukturelle tilpasning på i alt mindst 1 procentpoint i 2006 og 2007 gennemføres for at nedbringe det offentlige underskud til under 3 % af BNP så hurtigt som muligt og senest i 2007 på en troværdig og holdbar måde-  hurtigt realisere den mellemfristede målsætning ved en nedbringelse af den strukturelle saldo på mindst 0,5 procentpoint om året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, især ved hjælp af en streng implementering af den planlagte udgiftstilbageholdenhed for at gennemføre den planlagte fritagelse for socialsikringsbidrag, samt ved at sikre, at den varslede reform på selskabsbeskatningsområdet ikke bringer den planlagte finanspolitiske konsolidering i fare-  iværksætte planerne for at styrke de nationale budgetorganer for at sikre, at budgetmålene virkeliggøres på alle offentlige niveauer.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2009RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 5, stk. 3,under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:14.  Den [14. marts 2006] gennemgik Rådet Tysklands opdaterede stabilitetsprogram.15.  Væksten i BNP i Tyskland i de sidste ti år var på 1,4 % pr. år, dvs. mere end 0,5 procentpoint under EU-gennemsnittet. Vækstpotentialet har været støt faldende i denne periode. Aktiviteten, der var drevet af en blomstrende eksport, blev holdt tilbage af en træg indenlandsk efterspørgsel. Efter en langvarig stagnation i begyndelsen af denne tiårsperiode steg efterspørgslen og det reale BNP kort i 2000 og også i 2004, men svækkedes derefter igen. Da jobskabelsen ligeledes befandt sig på et lavt niveau, steg arbejdsløsheden til 9½ % af arbejdsstyrken. Underskuddet på de offentlige finanser overskred for fjerde gang i træk i 2005 referenceværdien på 3 % af BNP, der er fastsat i traktaten. Den offentlige gæld, der havde udgjort næsten 40 % af BNP i 1991, har siden 2002 overskredet traktatens referenceværdi på 60 % af BNP.16.  Den 21. januar 2003 besluttede Rådet, at Tyskland havde et uforholdsmæssigt stort underskud, og henstillede i henhold til artikel 104, stk. 7, at dette uforholdsmæssigt store underskud skulle korrigeres senest i 2004. I sin meddelelse til Rådet fra december 2004 om "situationen i Tyskland og Frankrig i relation til deres forpligtelser på grundlag af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud og efter Domstolens dom" konkluderede Kommissionen, at 2005 skulle anses for at være den relevante frist for denne korrektion. Rådet tilsluttede sig dette synspunkt i januar 2005. Den [14. marts 2006] henstillede Kommissionen til Rådet at pålægge Tyskland, jf. artikel 104, stk. 9, at træffe foranstaltninger for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2007. I sin udtalelse af 17. februar 2005 om opdateringen fra december 2004 af stabilitetsprogrammet, der dækker 2004-2008, opfordrede Rådet Tyskland til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i 2005, at gennemføre budgetjusteringer i årene efter 2005 og gøre den fornødne indsats på strukturområdet for at opnå en budgetstilling, der er tæt på balance inden udgangen af den periode, programmet dækker, samt at fortsætte strukturreformerne for yderligere at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, især på sundhedsområdet.17.  Ifølge data fra Eurostat androg det offentlige underskud i Tyskland 3,3 % af BNP i 2005. Disse data, som skal undersøges nærmere, bygger på en midlertidig meddelelse fra Tyskland i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 3605/93, som Tyskland forelagde Kommissionen den 24. februar 2006. I den tidligere opdatering af stabilitetsprogrammet var målsætningen 2,9 % af BNP for 2005.18.  Tysklands opdatering af stabilitetsprogrammet blev forelagt den 22. februar 2006. Programmet dækker perioden fra 2005 til 2009 og følger i store træk modellen for stabilitets- og konvergensprogrammer og kravene til afgivelse af data i den nye adfærdskodeks[6].19.  Ifølge det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes den reale BNP-vækst at stige fra 0,9 % i 2005 til 1,4 % i 2006, idet den indenlandske efterspørgsel tager fart. Efter en nedgang til 1 % i 2007 forventes væksten at komme i gang igen og nå en gennemsnitlig vækstrate på 1½ % i perioden fra 2005 til 2009. Vækstprofilen påvirkes af de politiske aftaler, den nye koalitionsregering har indgået. På basis af de i øjeblikket foreliggende oplysninger ser referencescenariet for 2006 ud til at være realistisk. Derefter ser det centrale scenario imidlertid ud til at være sat lidt for højt. Programmets fremskrivninger for inflationen ser ud til at være realistiske for 2006, men kan også være lidt for højt sat for den resterende del af perioden.20.  Hovedmålsætningen for budgetstrategien på mellemlang sigt ifølge programmet er at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Med henblik herpå foreslås videreførelse af budgetkonsolideringen, samtidig med at betingelserne for vækst og beskæftigelse forbedres. Programmet sigter på at korrigere det uforholdsmæssigt store overskud senest i 2007. Specifikt for 2006 og 2007 er fremskrivningerne i opdateringen for de nominelle underskud på henholdsvis 3,3 % og 2½ % af BNP. Derefter forventes underskuddet at falde med 0,5 procentpoint af BNP om året for at nå et niveau på 1½ % af BNP i 2009. Budgettilpasningen er baseret på både indtægter og udgifter. Det vigtigste element i konsolideringsstrategien ifølge programmet er tilbageholdenhed i de sociale udgifter. På indtægtssiden opvejes en stigning i skatteandelen stort set af en nedgang i andelen af bidragene til sociale ordninger. De offentlige investeringers andel af BNP forventes at ligge på et konstant niveau. I sammenligning med forrige opdatering er kursen for tilpasningen stort set den samme. Underskudskvoten forventes hvert år at blive ca. 0,5 procentpoint højere og endnu højere i 2006 end forventet i forrige opdatering.21.  Korrektionen af det uforholdsmæssigt store overskud senest i 2007 medfører ifølge programmet en forbedring i den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) med over i alt 1 procentpoint af BNP i årene 2006 og 2007. I programperioden skal den strukturelle saldo, der er beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, forbedres med gennemsnitlig ca. 0,5 % af BNP pr. år, dog med lidt mindre i 2008 og 2009. Programmet opstiller en mellemfristet målsætning for budgetstillingen om balance i strukturelle termer, som det dog ikke sigter på at realisere i programperioden. Da den er mere ambitiøs end minimumsbenchmarken (anslået til et underskud på ca. 1¾ % af BNP), vil realiseringen heraf formentlig opfylde målet om en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Programmets mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for den margen, der i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen er fastsat for euroområdet og de medlemsstater, der deltager i ERM II, og er lidt mere ambitiøs, end gældskvoten og den gennemsnitlige vækst i det potentielle output på lang sigt implicerer.22.  For 2006 betragtes risiciene for budgetresultatet at være neutrale. Fra 2007 kan budgetresultatet imidlertid blive værre end forventet i programmet. Tilbageholdenheden i de sociale udgifter, som ikke belyses udførligt i programmet, men som er af afgørende betydning for budgettilpasningen, afhænger erfaringsmæssigt af en streng gennemførelse af planerne. De sociale udgifter har været en af hovedårsagerne til, at budgetmålene i tidligere programmer er blevet overskredet. Budgetmålene vil være i fare, hvis den planlagte fritagelse for bidrag til sociale ordninger gennemføres fuldstændig, uden at de tilsvarende udgiftsmål nås. Fald i væksten kan desuden resultere i indtægtsfald, som måske vanskeligt kan kompenseres af yderligere udgiftsnedskæringer for at fastholde den planlagte kurs for underskudskvoten. I programmet varsles endvidere reformer af selskabsbeskatningssystemet senest i 2008 og inden for sundheds- og plejeforsikringsområdet og plejeområdet, som kan få en negativ indvirkning på underskuddet på kort sigt, selv om de potentielt kan have positive virkninger på økonomien og budgettet.23.  Under hensyntagen til denne risikovurdering ser budgetstillingen i programmet ud til at være i overensstemmelse med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2007. Den ser imidlertid ikke ud til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride tærsklen på 3 % af BNP for underskuddet under normale markedsøkonomiske udsving før i programperiodens næstsidste år. I årene efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud er det tempo, hvormed tilpasningen hen imod den mellemfristede målsætning ifølge programmet skal ske, stort set i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, der specificerer, at den årlige forbedring i den strukturelle saldo for euroområdet og de medlemsstater, der deltager i ERM II, som benchmark bør være på 0,5 % af BNP, og at tilpasningsbestræbelserne bør være størst i økonomisk gode tider og kan være mindre i økonomisk dårlige tider.24.  Gældskvoten vurderes at have udgjort 67½ % af BNP i 2005, hvilket er over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programperioden forventes gældskvoten at stige til afrundet 69 % af BNP i 2006 og derefter at falde til 67 % i slutningen af programperioden. Udviklingen i gældskvoten kan måske blive mindre gunstig end forudset i programmet på grund af de ovenfor nævnte risici for budgetmålene. På grund af denne risikovurdering falder gældskvoten måske ikke tilstrækkeligt i forhold til referenceværdien.25.  Med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed ser Tyskland ud til stå over for en mellemstor risiko på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning[7]. De strukturreformer, der er gennemført i de foregående år, og især pensionsreformen, har hjulpet med til at inddæmme fremtidige stigninger i de offentlige udgifter. I betragtning af det aktuelle niveau for den offentlige bruttogæld, der ligger over traktatens referenceniveau på 60 % af BNP, og det aktuelle høje strukturelle underskud er en streng gennemførelse af budgetkonsolidering i programperioden påkrævet for at nedbringe risiciene for holdbarheden på lang sigt.26.  De planlagte foranstaltninger på området offentlige finanser er stort set i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der er en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Tyskland planlægger især at gennemføre en række strukturreformer for at forbedre holdbarheden af de offentlige finanser på mellemlang og lang sigt. Hvis udgiftstilbageholdenheden inden for de sociale sikringssystemer gennemføres som planlagt, bliver sammensætningen af de offentlige udgifter mere favorabel i retning af vækstfremmende kategorier i overensstemmelse med Lissabon-strategien.27.  Tysklands nationale reformprogram, der blev forelagt den 7. december 2005 i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, identificerer seks hovedudfordringer: vidensamfundet, markedsfunktion og konkurrenceevne, erhvervsmiljø, de offentlige finansers holdbarhed (herunder holdbar vækst og social sikkerhed), innovation på miljøområdet og reorientering af arbejdsmarkedet. Generelt er de foranstaltninger på området for offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, i overensstemmelse med foranstaltningerne i det nationale reformprogram. Budgetvirkningerne af foranstaltningerne i det nationale reformprogram afspejles stort set i budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet. Ud over det nationale reformprograms indhold forudser stabilitetsprogrammet som led i reformen af det føderale system, at potentielle sanktioner, som opstår på grund af stabilitets- og vækstpagten, fordeles på de forskellige offentlige niveauer efter en fordelingsnøgle. En bestemmelse herom indføjes i den tyske forfatning.I lyset af ovennævnte vurdering hilses den prioritering, som regeringen tillægger budgetkonsolideringen i programmet, velkommen, men der er risici forbundet med virkeliggørelsen af budgetmålsætningerne og holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt. På baggrund af Rådets beslutning af [14. marts 2006 ] i henhold til traktatens artikel 104, stk. 9, opfordrer Rådet Tyskland til at:-  sikre, at den planlagte strukturelle tilpasning på i alt mindst 1 procentpoint i 2006 og 2007 gennemføres for at nedbringe det offentlige underskud til under 3 % af BNP så hurtigt som muligt og senest i 2007 på en troværdig og holdbar måde-  hurtigt realisere den mellemfristede budgetmålsætning ved en nedbringelse af den strukturelle saldo på mindst 0,5 procentpoint om året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, især ved hjælp af en streng implementering af den planlagte udgiftstilbageholdenhed for at kunne gennemføre den planlagte fritagelse for socialsikringsbidrag, samt ved at sikre, at den varslede reform på selskabsbeskatningsområdet ikke bringer den planlagte finanspolitiske konsolidering i fare-  iværksætte planerne for at styrke de nationale budgetorganer for at sikre, at budgetmålene virkeliggøres på alle offentlige niveauer.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realt BNP (procentvis ændring) | SP feb. 2006 | 1,6 | 0,9 | 1½ | 1 | 1¾ | 1¾ |KOM nov. 20056 | 1,6 | 0,8 | 1,2 | 1,6 | -- | -- |SP dec. 2004 | 1,8 | 1,7 | 1¾ | 2 | 2 | -- |HICP-inflation (%) | SP feb. 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |KOM nov. 2005 | 1,8 | 2,0 | 1,6 | 1,1 | -- | -- |SP dec. 2004 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |KOM nov. 2005 | -0,8 | -0,9 | -0,9 | -0,4 | -- | -- |SP dec. 2004 | -0,5 | 0 | 0,5 | 1½ | 2 | -- |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP feb. 20061 | -3,4 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |KOM nov. 2005 | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |SP dec. 20041 | -3,0 | -2,4 | -1,9 | -1,6 | -1,3 | -- |Strukturel saldo2 (% af BNP) | SP feb. 20063 | -3,4 | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |KOM nov. 20054 | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |SP dec. 2004 | --, | -- | -- | -- | -- | -- |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP feb. 2006 | 65,5 | 67½ | 69 | 68½ | 68 | 67 |KOM nov. 20057 | 66,4 | 68,6 | 70,0 | 71,4 | -- | -- |SP dec. 20047 | 65½ | 66 | 66 | 65½ | 65 | -- |Anm.: 1 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2 Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående kolonner) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger fra programmet (0,1 % af BNP i 2005). 4 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger fra Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2005. 5 På basis af en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 1,1 %, 1,1 %, 1,1 % og 1,2 % i perioden 2004-2007. 6 Ifølge de første skøn var væksten 0,9 % i 2005. Kommissionens tjenestegrenes midlertidige prognose fra 21. februar 2006 forventer en vækst på 1,5 % i 2006. 7 Kvoten beregnet ved brug af BNP-serier med den gamle metode for fordeling af FISIM til brugere, så dataene er ikke direkte sammenlignelige. Kilde: Stabilitetsprogram (SP), Kommissionens tjenestegrenes økonomiske prognose fra efteråret 2005 (KOM) på basis af uændrede politikker, inden den nye regering tiltrådte i november 2005. |[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] "Specifikationer for gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes form og indhold", der blev godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.[3] I lighed med tidligere år indeholder opdateringen kun afrundede data og undertiden periodiske gennemsnit for de sidste år af programperioden. Der er huller i de obligatoriske og valgfrie data, som foreskrives i den nye adfærdskodeks (der mangler især data om arbejdsløshed, sektorsaldi og en fordeling af skatteindtægter).[4] Nærmere oplysninger om holdbarheden på lang sigt findes i Kommissionens tekniske vurdering af programmet (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Programmet indeholder ikke et særskilt afsnit om de offentlige finansers institutionelle træk, men andre afsnit indeholder nogle oplysninger herom. Der er desuden mangler i de obligatoriske data, og ikke alle de valgfrie data, der er omtalt i den nye adfærdskodeks, er opgivet.[7] Nærmere oplysninger om holdbarheden på lang sigt findes i Kommissionens tekniske vurdering af programmet (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


title: Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 18. december 2006 om tværnational mobilitet i Det Europæiske Fællesskab i uddannelsesøjemed: Det europæiske kvalitetscharter for mobilitet   (EØS-relevant tekst)

text:
               30.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 394/5

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS HENSTILLING

   af 18. december 2006
   om tværnational mobilitet i Det Europæiske Fællesskab i uddannelsesøjemed: Det europæiske kvalitetscharter for mobilitet
   (2006/961/EF)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 149, stk. 4, og artikel 150, stk. 4,
   som henviser til forslag fra Kommissionen,
   som henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   som henviser til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               i forbindelse med uddannelse og erhvervsuddannelse er en integreret del af den frie bevægelighed for personer — en grundlæggende frihed, som er nedfældet i traktaten — og ét af de vigtigste mål for Den Europæiske Unions indsats på uddannelsesområdet, baseret på både fælles værdier og respekt for forskelligartethed. Mobilitet er et væsentligt redskab til at skabe et ægte europæisk område for livslang læring, til at fremme beskæftigelsen og mindske fattigdommen og til at bidrage til at fremme en aktiv europæisk borgerskabsånd.

               (2)

               Mobilitet bringer borgerne tættere sammen og forbedrer den gensidige forståelse. Mobilitet fremmer solidaritet og udveksling af idéer og øger kendskabet til de forskellige kulturer, som Europa består af. Mobilitet fremmer således økonomisk, social og regional samhørighed.

               (3)

               Intensivering af mobilitet og udvekslinger i forbindelse med uddannelse og erhvervsuddannelse og arrangementer som Det Europæiske År for Arbejdstagernes Mobilitet (2006) spiller en central rolle for gennemførelsen af Lissabon-målet om at gøre EU til den mest nyskabende og konkurrencedygtige videnbaserede økonomi inden 2010.

               (4)

               Udvikling af bedre rammebetingelser for mobilitet i uddannelsesøjemed inden for EU vil være medvirkende til at skabe en videnbaseret økonomi, som har central betydning for oprettelse af nye arbejdspladser, for bæredygtig udvikling og for forskning og innovation i medlemsstaterne.

               (5)

               Øget støtte fra alle aktører, herunder de offentlige myndigheder, til mobilitet inden for EU er nødvendigt for at forbedre kvaliteten og effektiviteten af uddannelsessystemerne i Europa.

               (6)

               Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2001/613/EF af 10. juli 2001 om mobilitet i Det Europæiske Fællesskab for studerende, personer under erhvervsuddannelse, volontører, undervisere og erhvervslærere (4) var den første henstilling, der blev vedtaget, med henblik på at fremme Fællesskabets indsats på mobilitetsområdet.

               (7)

               Arbejdet i den ekspertgruppe, som Kommissionen nedsatte i henhold til punkt III.a) i nævnte henstilling, og konklusionerne i den første opfølgningsrapport viser, at selv om der sker fremskridt på både EU-niveau og i medlemsstaterne hvad angår mobilitet i uddannelsesøjemed, må der fokuseres ikke blot på at skabe øget mobilitet rent kvantitativt, men først og fremmest på at forbedre kvaliteten.

               (8)

               Dette mål kan forfølges, bl.a. ved at der vedtages et kvalitetscharter for mobilitet i form af en henstilling, hvori der fastlægges en række principper på dette område, som gennemføres på frivillig basis.

               (9)

               Det Europæiske Kvalitetscharter for mobilitet (i det følgende benævnt »chartret«) bør også tage hensyn til de særlige behov, som handicappede og dårligt stillede befolkningsgrupper har.

               (10)

               Chartret bør bidrage til at øge antallet af udvekslinger, til at lette anerkendelse af perioder anvendt til grunduddannelse eller erhvervsuddannelse, til at anerkende titler og kvalifikationer og til at skabe gensidig tillid for at forbedre og styrke samarbejdet mellem de relevante myndigheder, organisationer og øvrige interessenter på mobilitetsområdet. Der bør lægges særlig vægt på spørgsmålet om muligheden for at overføre lån, legater og sociale sikringsydelser.

               (11)

               Formålet med chartret er ikke at erstatte, men derimod at supplere de specifikke bestemmelser i Erasmus-studenterchartret.

               (12)

               Myndighederne bør sikre, at chartret er let tilgængeligt for alle studerende og andre under uddannelse og for organisationer eller andre aktører i hjem- og værtslandet, der beskæftiger sig med mobilitet, på deres respektive sprog, og det bør betragtes som et grundlæggende referencedokument.

               (13)

               Fordelene ved mobilitet afhænger i høj grad af kvaliteten af de praktiske bestemmelser om oplysning, forberedelse, støtte og anerkendelse af den erfaring og de kvalifikationer, ansøgerne har erhvervet som led i uddannelsesforløbene. De personer og organisationer, der beskæftiger sig med mobilitet, kan forøge værdien heraf gennem omhyggelig planlægning og relevant evaluering.

               (14)

               Europass (5) er et særlig nyttigt instrument til at opnå transparens og anerkendelse med sigte på at fremme mobiliteten.

               (15)

               Det er ønskeligt, at de principper, der er fastlagt i chartret, ikke blot gælder selve mobilitetsperioden, men også tiden forud for og efter mobilitetsperioden.

               (16)

               Der bør på forhånd udarbejdes en læringsplan. Det er også nødvendigt, at deltagerne gennemgår en generel forberedelse, der tager hensyn til den sproglige forberedelse. De kompetente myndigheder og organisationer bør yde bistand hertil.

               (17)

               Administrative og økonomiske spørgsmål, f.eks. hvad angår mulighederne for støtte og hvem, der skal afholde disse omkostninger, samt udgifterne til forsikringsdækning i værtslandet, bør afklares før afrejsen.

               (18)

               Hvad angår opholdet i udlandet, kan kvaliteten af mobiliteten forbedres, hvis deltagerne tilbydes ordninger, som f.eks. en mentorordning.

               (19)

               En detaljeret og klar plan over alle de kurser eller uddannelser, der er fulgt i værtslandet med angivelse af varigheden heraf bør kunne bidrage til, at det efterfølgende bliver lettere at få dem anerkendt i hjemlandet.

               (20)

               Åbenhed og sund forvaltning kræver en klar definition af de ansvarlige for hver fase og aktion under mobilitetsprogrammet.

               (21)

               Hvis den overordnede kvalitet af mobiliteten skal sikres, bør der sikres fri bevægelighed for alle EU-borgere og i videst muligt omfang sikres anvendelse af de principper, der er fastlagt i chartret, og de relevante henstillinger for alle former for mobilitet med henblik på læring eller faglig udvikling, dvs. almen uddannelse eller erhvervsuddannelse, formel eller uformel læring, herunder volontørarbejde og -projekter, korte eller lange mobilitetsperioder, skoler, videregående uddannelser og virksomhedsrelateret uddannelse, foranstaltninger med henblik på livslang læring.

               (22)

               På baggrund af mobilitetsaktiviteternes forskellige art og varighed kan medlemsstaterne tilpasse gennemførelsen af chartret til omstændighederne, med andre ord tilpasse det til specifikke forhold og programmer. Medlemsstaterne kan gøre nogle punkter obligatoriske og anse andre for frivillige.

               (23)

               Målene for denne henstilling, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af denne henstillings omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går henstillingen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -

         HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:

               1.

               at vedtage og fremme anvendelse af vedlagte charter som et middel til at styrke den personlige og faglige udvikling

               2.

               at aflægge rapport om gennemførelsen af denne henstilling og eventuelle supplerende foranstaltninger, der kan træffes med sigte på mobiliteten, navnlig for så vidt angår de kvalitative aspekter, inden for rammerne af de nationale bidrag til arbejdsprogrammet Uddannelse og erhvervsuddannelse 2010 fra andet år efter vedtagelsen af denne henstilling

               3.

               at fortsætte med at arbejde tæt sammen og koordinere deres indsats for at fjerne alle hindringer, der direkte eller indirekte indskrænker EU-borgernes mobilitet

               4.

               at yde tilstrækkelig støtte og skabe den nødvendige infrastruktur til uddannelsesmobilitet med det formål at forbedre borgernes almene og erhvervsfaglige uddannelsesniveau

               5.

               at træffe alle nødvendige foranstaltninger til at fremme mobiliteten for at sikre, at alle relevante oplysninger er let forståelige og tilgængelige for alle, for eksempel gennem en vejledning om mobilitet eller en liste over støtteorganisationer, og til at forbedre vilkårene for mobilitet.

         OPFORDRER KOMMISSIONEN TIL AT:

               1.

               fremme anvendelsen af dette charter for så vidt angår nationale organer og andre organisationer, der er aktive inden for uddannelse, erhvervsuddannelse og mobilitet

               2.

               fortsætte samarbejdet med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter for at muliggøre udveksling af nyttige oplysninger og erfaringer vedrørende gennemførelsen af foranstaltningerne i denne henstilling

               3.

               forbedre eller udarbejde kønsspecifikke statistiske data om mobilitet i uddannelsesøjemed i nært samarbejde med de relevante myndigheder

               4.

               at betragte denne henstilling og henstilling nr. 2001/613/EF som en helhed og derfor indarbejde de toårsrapporter, som Kommissionen er anmodet om i nævnte henstilling, i de generelle rapporter i forbindelse med arbejdsprogrammet Uddannelse og erhvervsuddannelse 2010.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2006

            På Europa-Parlamentets vegne

            Formand

         J. BORRELL FONTELLES

            På Rådets vegne

            Formand

         J.-E. ENESTAM

      (1)  EUT C 88 af 11.4.2006, s. 20.

      (2)  EUT C 206 af 29.8.2006, s. 40.

      (3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 26.9.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 18.12.2006.

      (4)  EFT L 215 af 9.8.2001, s. 30.

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2241/2004/EF af 15. december 2004 om en samlet fællesskabsramme for større gennemsigtighed i kvalifikationer og kompetencer (Europass) (EUT L 390 af 31.12.2004, s. 6).

      BILAG
      DET EUROPÆISKE KVALITETSCHARTER FOR MOBILITET
      INDLEDNING
      Mobilitet har altid været af stor interesse for de berørte parter og er blevet styrket gennem handlingsplanen for mobilitet fra 2000 (1) og Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2001/613/EF af 10. juli 2001 om mobilitet i Det Europæiske Fællesskab for studerende, personer under erhvervsuddannelse, volontører, undervisere og erhvervslærere (2). Denne henstilling havde et bredt anvendelsesområde og vedrørte en lang række vigtige mobilitetsrelaterede spørgsmål og var desuden rettet mod enhver, der ønskede at drage fordel af en uddannelsesperiode (formel eller uformel) i udlandet, nemlig studerende, lærere, erhvervslærere, volontører og personer under erhvervsuddannelse. Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2006/961/EF 18. december 2006 om tværnational mobilitet i Det Europæiske Fællesskab i uddannelsesøjemed: Det europæiske kvalitetscharter for mobilitet (3), som dette charter er en integrerende del af, har det samme anvendelsesområde, men fokuserer på kvalitetsaspekter af mobilitet, sådan som det blev foreslået af en ekspertgruppe, der blev nedsat som opfølgning af den første henstilling. Dette bør medvirke til at give deltagerne en positiv oplevelse både i værtslandet og i hjemlandet, når de vender tilbage.
      I chartret udstikkes retningslinjer for mobilitet, der gennemføres af unge eller voksne enkeltpersoner med henblik på formel eller uformel uddannelse og med henblik på deres personlige og faglige udvikling. Chartret er udformet som et grundlæggende referencedokument, der tager hensyn til nationale forhold og respekterer medlemsstaternes beføjelser. Dets anvendelsesområde og indhold kan tilpasses mobilitetsperiodens varighed og de særlige forhold, der gælder for uddannelses-, erhvervsuddannelses- og ungdomsaktiviteter. Desuden kan det tilpasses deltagernes særlige behov. Selv om chartret i første omgang vedrører mobilitet i uddannelsesøjemed, skønnes det, at disse retningslinjer også kan være nyttige for andre former for mobilitet, f.eks. mobilitet i arbejdssammenhæng.
      1.   Information og vejledning
      Potentielle ansøgere til mobilitet bør på alle planer have lige adgang til pålidelige kilder til information og vejledning om mulighederne for mobilitet og betingelserne herfor. Der bør blandt andet gives klare oplysninger om hvert enkelt punkt i dette charter, om udsendelses- og værtsorganisationernes rolle og om de forskellige uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer.
      2.   Læringsplan
      Inden en mobilitetsperiode med henblik på uddannelse eller erhvervsuddannelse påbegyndes, bør der udarbejdes en læringsplan, der tager hensyn til sproglig forberedelse, og som godkendes af udsendelses- og værtsorganisationerne samt deltagerne. En læringsplan er navnlig vigtig i forbindelse med langvarig mobilitet og kan også være hensigtsmæssig ved kortvarig mobilitet. Planen bør beskrive målsætningerne og de forventede læringsresultater samt hvorledes disse bør nås og gennemføres. Alle væsentlige ændringer af læringsplanen bør aftales mellem parterne. Ved udarbejdelsen af læringsplanen bør der tages hensyn til spørgsmål om reintegration i hjemlandet og evaluering.
      3.   Tilpasning
      Mobilitet, der gennemføres med henblik på uddannelse eller erhvervsuddannelse, bør så vidt muligt tilpasses deltagernes personlige læringsforløb, færdigheder og motivation og bør videreudvikle eller supplere disse aspekter.
      4.   Generel forberedelse
      Det er tilrådeligt, at deltagerne gennemgår en generel forberedelse inden afrejsen, som bør tilpasses deres særlige behov. Forberedelsen bør omfatte sproglige, pædagogiske, praktiske, administrative, juridiske, personlige og kulturelle aspekter samt oplysninger om finansielle aspekter, hvor dette er relevant.
      5.   Sproglige aspekter
      Sprogfærdigheder er vigtige for effektiv læring, interkulturel kommunikation og bedre forståelse af kulturen i værtslandet. Deltagerne bør sammen med deres sende- og værtsorganisationer være specielt opmærksomme på en passende sproglig forberedelse. Et mobilitetsophold bør om muligt omfatte:

                  —

                  evaluering af sprogfærdigheder inden afrejsen og mulighed for at følge kurser i værtslandets sprog og/eller på undervisningssproget, hvis det er et andet

                  —

                  sproglig støtte og rådgivning i værtslandet

            6.   Logistisk støtte
      Der bør om nødvendigt ydes passende logistisk støtte til deltagerne. Dette kunne omfatte information og assistance om rejsearrangementer, forsikring, opholds- eller arbejdstilladelse, social sikring, muligheder for at overføre statslige stipendier og lån fra hjemlandet til værtslandet, indkvartering og andre praktiske aspekter såsom sikkerhedsspørgsmål i forbindelse med opholdet, alt efter behov.
      7.   Mentorordning
      Værtsorganisationen (uddannelsesinstitution, ungdomsorganisation, virksomhed mv.) bør etablere ordninger, som f.eks. en mentorordning, med henblik på at rådgive deltagerne og hjælpe dem til en effektiv integration i værtsmiljøet samt fungere som kontaktpunkt til løbende bistand.
      8.   Anerkendelse
      Hvis et studie- eller praktikophold indgår som en integrerende del af et formelt studie- eller erhvervsuddannelsesprogram, skal dette fremgå af læringsplanen, og deltagerne bør modtage vejledning med henblik på lettelse af anerkendelsen og certificeringen af opholdet i relevante tilfælde. I læringsplanen bør udsendelsesorganisationen anerkende gennemførte mobilitetsperioder. Ved andre former for mobilitet og i særdeleshed dem, der foregår som led i uformel uddannelse og erhvervsuddannelse, bør der udstedes et passende dokument, således at deltageren kan fremlægge bevis for sin aktive deltagelse og sine læringsresultater på en tilfredsstillende og pålidelig måde. I denne forbindelse bør anvendelsen af »Europass« (4) fremmes.
      9.   Hjemkomst og evaluering
      Når deltagerne vender tilbage til hjemlandet, bør de, navnlig efter langvarig mobilitet, modtage vejledning i at gøre brug af de kompetencer og færdigheder, de har erhvervet sig under deres ophold i udlandet. Personer, der vender tilbage efter længere tids mobilitet, bør tilbydes hjælp til igen at blive integreret i hjemlandets sociale, uddannelsesmæssige eller professionelle miljø, hvis der er behov for det. De høstede erfaringer bør evalueres af deltagerne sammen med de ansvarlige organisationer med henblik på at vurdere, hvorvidt læringsplanens målsætninger er blevet opfyldt.
      10.   Forpligtelser og ansvar
      Det ansvar, der følger af disse kvalitetskriterier, bør aftales mellem udsendelses- og værtsorganisationerne og deltagerne. Ansvaret bør som udgangspunkt bekræftes skriftligt, således at det står klart for alle involverede.

         (1)  Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 14. december 2000, om en aktionsplan for mobilitet (EFT C 371 af 23.12.2000, s. 4).

         (2)  EFT L 215 af 9.8.2001, s. 30.

         (3)  Se side 5 i denne EUT.

         (4)  Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2241/2004/EF af 15. december 2004 om en samlet fællesskabsramme for større gennemsigtighed i kvalifikationer og kompetencer (Europass) (EUT L 390 af 31.12.2004, s. 6).


Avis juridique important

|

32001H0459

Kommissionens henstilling af 5. juni 2001 om det samordnede kontrolprogram på foderstofområdet for 2001 i henhold til Rådets direktiv 95/53/EF (meddelt under nummer K(2001) 1541)

EF-Tidende nr. L 161 af 16/06/2001 s. 0042 - 0044

Kommissionens henstillingaf 5. juni 2001om det samordnede kontrolprogram på foderstofområdet for 2001 i henhold til Rådets direktiv 95/53/EF(meddelt under nummer K(2001) 1541)(2001/459/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 95/53/EF af 25. oktober 1995 om principperne for tilrettelæggelse af offentlig kontrol på foderstofområdet(1), særlig artikel 22, stk. 3, ogud fra følgende betragtninger:(1) Den samlede og sammenfattende rapport om den kontrol, der er foretaget på foderstofområdet, på grundlag af oplysningerne fra medlemsstaterne om gennemførelsen af kontrolprogrammerne for 1999 giver ikke basis for at drage definitive konklusioner. Der er dog blevet peget på fire emner, der er egnede til at indgå i det samordnede program for 2001. Der peges især på behovet for at kontrollere visse former for kemisk kontaminering, visse former for mikrobiologisk kontaminering, overholdelsen af EF-bestemmelserne om antibiotiske vækstfremmere og forbuddet mod fodring med visse pattedyrproteiner (der har til hensigt at beskytte mod overførbare spongiforme encephalopatier).(2) I 1999 og 2000 har medlemsstaternes kontroltjenester ofte påvist kontaminering af produkter, der var bestemt til at blive anvendt i foder, med dioxin, PCB og tungmetaller. Når sådanne resultater ikke har været omfattet af kontrolprogrammerne, er de blevet indberettet til Den Stående Foderstofkomité med henblik på drøftelse og relevant opfølgning.(3) Der blev i perioden juli 1999-juli 2000 gennemført et program for kontrol af salmonella i vegetabilske proteiner. Resultaterne er endnu ikke færdigevalueret, men udgør nok ikke efter kun års kontrol et videnskabeligt velfunderet grundlag for at foreslå yderligere foranstaltninger.(4) En række tilsætningsstoffer til foderstoffer kan kun anvendes sikkert, hvis grænseværdierne overholdes. Dertil kommer, at visse tilsætningsstoffer til foderstoffer, der tidligere har været tilladt, ikke længere må anvendes som antibiotiske vækstfremmere. Der foreligger imidlertid ikke tilstrækkelige oplysninger om overholdelsen af grænseværdierne eller anvendelsen af antibiotiske vækstfremmere.(5) Hvert af disse emner bør derfor underkastes samordnet kontrol i 2001.(6) De fejl og mangler ved gennemførelsen af forbuddet mod at fodre drøvtyggere med visse pattedyrproteiner, der førte til vedtagelsen af Rådets beslutning 2000/766/EF(2), kræver en samordnet indsats for at tilvejebringe resultaterne af kontrollerne af fodringsrestriktionerne for at beskytte mod overførbare spongiforme encephalopatier.(7) De i denne henstilling fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Foderstofkomité -HENSTILLER:1. Medlemsstaterne bør i et år gennemføre et samordnet overvågningsprogram, som har til formål at kontrollere:a) hvor hyppigt bestemte forurenende stoffer forekommer i nærmere angivne produktkategorier bestemt til anvendelse i foder, jf. bilag I, og i hvilke koncentrationerb) hvor hyppigt salmonellakontaminering af vegetabilske fodermidler forekommer, og i hvilket omfangc) om betingelserne for korrekt anvendelse af stoffer, det er tilladt at anvende som tilsætningsstoffer til foderstoffer, og som der er fastsat grænseværdier for, er blevet overholdtd) om forbuddet mod anvendelse af visse antibiotika som vækstfremmere er blevet håndhævet effektivte) om alle restriktioner vedrørende produktion og anvendelse af animalske fodermidler er blevet overholdt.2. Når resultaterne af overvågningsprogrammerne indberettes, bør de omfatte de data om de pågældende produkter, der er omhandlet i bilag II, med nærmere angivelse af omfanget af den nationale produktion og af importen fra tredjelande.3. Der bør også anføres oplysninger om produktion og import, selv om der ikke er udtaget og analyseret stikprøver.Når der udføres laboratorieanalyser, skal de anvendte metoder og deres specificitet og følsomhed angives.Der bør oplyses om, hvilke kriterier der efter analysen er anvendt til afgørelse af, om reglerne er overholdt.4. Resultaterne vedrørende restriktioner for fodring med animalske produkter bør sammenfattes som angivet i bilag III.5. Medlemsstaterne bør medtage resultaterne af ovennævnte samordnede overvågningsprogram som et særskilt kapitel i den rapport om de årlige kontrolaktiviteter, der skal indsendes senest 1. april 2002, jf. artikel 22 i direktiv 95/53/EF.Udfærdiget i Bruxelles, den 5. juni 2001.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 265 af 8.11.1995, s. 17.(2) EFT L 306 af 7.12.2000, s. 32.BILAG ISærlige emner- Dioxin (PCDD/F og dioxinlignende PCB) i fiskeolie, fiskemel og fiskefoder- Dioxin (PCDD/F og dioxinlignende PCB) i kunsttørret foder (hø, lucernemel osv.)- Dioxin (PCDD/F) i sporstoffer (zinkoxid, kobberoxid, mangan, zinksulfat osv.)- Dioxin (PCDD/F) i mineraler (magnesiumoxid, fosfater osv.)- Tungmetaller (Pb, Cd, As, Hg) i sporstoffer og mineraler- Tungmetaller (Pb, Cd, As, Hg) i fiskeolie, fiskemel og fiskefoderGenerelle emnerStikprøvekontrol af forekomsten af dioxin (PCDD/F og dioxinlignende PCB) og tungmetaller (Pb, Cd, As, Hg) i fodermidler og foderstoffer.BILAG II>PIC FILE= "L_2001161DA.004403.TIF">BILAG III>PIC FILE= "L_2001161DA.004405.TIF">