               30.11.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 408/43

         P7_TA(2014)0258
   Fælles visumrestriktioner for russiske embedsmænd, der er indblandet i Sergej Magnitskij-sagen
   Europa-Parlamentets henstilling til Rådet af 2. april 2014 om fastsættelse af fælles visumrestriktioner for russiske embedsmænd, der er indblandet i Sergei Magnitsky-sagen (2014/2016(INI))
   (2017/C 408/06)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til artikel 215 i TEUF,

               —

               der henviser til forslag til henstilling til Rådet af Guy Verhofstadt og Kristiina Ojuland for ALDE-Gruppen om fastsættelse af fælles visumrestriktioner for russiske embedsmænd, der er indblandet i Sergei Magnitsky-sagen (B7-0473/2013),

               —

               der henviser til sin henstilling til Rådet af 2. februar 2012 om en konsekvent holdning over for regimer, som EU har vedtaget restriktive foranstaltninger over for (1),

               —

               der henviser til sin henstilling til Rådet af 23. oktober 2012 om fastsættelse af fælles visumrestriktioner for russiske embedsmænd, der er indblandet i Sergei Magnitsky-sagen (2),

               —

               der henviser til redegørelsen af 20. marts 2013 fra næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Catherine Ashton, om Magnitsky-sagen i Den Russiske Føderation,

               —

               der henviser til redegørelsen af 12. juli 2013 om Sergei Magnitsky-sagen, som blev forelagt af talsmanden for næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Catherine Ashton;

               —

               der henviser til resolutionen og anbefalingen af 28. januar 2014 fra Europarådets Parlamentariske Forsamling om afvisning af straffrihed for Sergei Magnitskys drabsmænd,

               —

               der henviser til, at USA har besluttet at indføre rejserestriktioner over for en række embedsmænd, der er indblandet i Sergei Magnitsky-sagen, og at en række andre lande har gjort sig lignende overvejelser,

               —

               der henviser til sin beslutning af 11. december 2013 om EU's årsberetning om menneskerettigheder og demokrati i verden 2012 og EU's politik på området (3),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 121, stk. 3,

               —

               der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A7-0215/2014),

               A.

               der henviser til, at Sergei Magnitskys anholdelse og efterfølgende død under tilbageholdelsen er et veldokumenteret og væsentligt eksempel på tilsidesættelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i Rusland, at den har sået tvivl om landets retsinstitutioners uafhængighed og upartiskhed og tjener som en påmindelse om de mange dokumenterede mangler i forbindelse med respekten for retsstatsprincippet i Rusland;

               B.

               der henviser til, at to uafhængige undersøgelser foretaget af henholdsvis det offentlige tilsynsudvalg for overholdelse af menneskerettighederne i tilbageholdelsescentre i Moskva og det russiske præsidentråd for civilsamfundet og menneskerettighederne har afsløret, at Sergei Magnitsky blev udsat for umenneskelige forhold, bevidst misrøgt og tortur;

               C.

               der henviser til, at Rusland — som medlem af flere internationale organisationer såsom Europarådet, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa og De Forenede Nationer — har forpligtet sig til at beskytte og fremme menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder og retsstatsprincippet, og at Den Europæiske Union gentagne gange har tilbudt yderligere bistand og ekspertise for at hjælpe Rusland med at modernisere og håndhæve sin forfatning og retsorden i overensstemmelse med Europarådets standarder;

               D.

               der henviser til, at der er et stigende behov for at føre en fast, sammenhængende og omfattende EU-politik over for Rusland, som alle medlemsstaterne bakker op om, og hvor støtte og bistand kombineres med håndfast, men fair kritik, herunder om nødvendigt sanktioner eller restriktive foranstaltninger;

               E.

               der henviser til, at visumrestriktioner og andre restriktive foranstaltninger som sådan ikke er traditionelle retslige sanktionsmidler, men at de ikke desto mindre sender et politisk signal om den betydning, EU tillægger sagen, til en bredere kreds og således er et nødvendigt og legitimt udenrigspolitisk redskab;

               F.

               der henviser til, at den højtstående repræsentant har undladt at sætte denne sag på Udenrigsrådets dagsorden, og at Europa-Parlamentet ikke har modtaget nogen officiel opfølgning på sin henstilling af 26. oktober 2012;

               1.

               henstiller til Rådet:

                           a)

                           at opstille en fælles EU-liste over de embedsmænd, der var ansvarlige for Sergei Magnitskys død, for den efterfølgende mørklægning af sagen og for den løbende og vedvarende chikanering af hans mor og enke

                           b)

                           at udstede og håndhæve et EU-omfattende visumforbud for disse embedsmænd og indefryse eventuelle økonomiske aktiver, som de selv eller deres nærmeste familie måtte besidde i Den Europæiske Union

                           c)

                           at åbne mulighed for en regelmæssig revision af den foreslåede liste over personer med visumforbud

                           d)

                           i overensstemmelse med »Sergei Magnitsky Rule of Law Accountability Act« fra 2012 at opføre, blandt andre, følgende russiske statsborgere på en EU-omfattende visumforbudsliste og beslaglægge alle de økonomiske aktiver, de måtte besidde i EU:
                           ALISOV, Igor, født den 11. marts 1968
                           DROGANOV, Aleksey (alias DROGANOV, Alexei), født den 11. oktober 1975
                           EGOROVA, Olga, født den 29. juni 1955
                           GAUS, Alexandra, født den 29. marts 1975
                           GERASIMOVA, Anastasia, født den 22. januar 1982
                           GRIN, Victor, født den 1. januar 1951
                           KARPOV, Pavel, født den 27. august 1977
                           KHIMINA, Yelena (alias KHIMINA, Elena), født den 11. februar 1953
                           KLYUEV, Dmitry (alias KLYUEV, Dmitriy eller KLYUEV, Dmitri), født den 10. august 1967
                           KOMNOV, Dmitriy (alias KOMNOV, Dmitri), født den 17. maj 1977
                           KRIVORUCHKO, Aleksey (alias KRIVORUCHKO, Alex eller KRIVORUCHKO, Alexei), født den 25. august 1977
                           KUZNETSOV, Artem (alias KUZNETSOV, Artyom), født den 28. februar 1975
                           LOGUNOV, Oleg, født den 4. februar 1962
                           MAYOROVA, Yulya (alias MAYOROVA, Yulia), født den 23. april 1979
                           PAVLOV, Andrey (alias Pavlov, Andrei), født den 7. august 1977
                           PECHEGIN, Andrey (alias PECHEGIN, Andrei), født den 24. september 1965
                           PODOPRIGOROV, Sergei, født den 8. januar 1974
                           PONOMAREV, Konstantin, født den 14. august 1971
                           PROKOPENKO, Ivan Pavlovitch, født den 28. september 1973
                           REZNICHENKO, Mikhail, født den 20. februar 1985
                           SAPUNOVA, Marina, født den 19. juni 1971
                           SHUPULOVSKY, Mikhail, født den 28. september 1983
                           SILCHENKO, Oleg, født den 25. juni 1977
                           STASHINA, Yelena (alias STASHINA, Elena eller STASHINA, Helen), født den 5. november 1963
                           STEPANOVA, Olga, født den 29. juli 1962
                           STROITELEV, Denis, født den 23. januar 1973
                           TAGIEV, Fikhret, født den 3. april 1962
                           TOLCHINSKIY, Dmitry (alias TOLCHINSKY, Dmitriy eller TOLCHINSKIY, Dmitri), født den 11. maj 1982
                           UKHNALYOVA, Svetlana (alias UKHNALEV, Svetlana eller UKHNALEVA, Svetlana V.), født den 14. marts 1973
                           URZHUMTSEV, Oleg, født den 22. oktober 1968
                           VINOGRADOVA, Natalya, født den 16. juni 1973
                           VORONIN, Victor, født den 11. februar 1958

                           e)

                           indtrængende at opfordre Rusland til at iværksætte en troværdig, grundig og uafhængig efterforskning af Sergei Magnitskys død under varetægtsfængsling og drage alle de ansvarlige til ansvar

                           f)

                           at opfordre Rusland til at lukke den posthume Sergei Magnitsky-retssag og holde op med at lægge pres på hans mor og enke for at få dem til at deltage i denne retssag;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne henstilling til Rådet og Kommissionen, til medlemsstaternes regeringer samt til Ruslands Statsduma og regering.

      (1)  EUT C 239 E af 20.8.2013, s. 11.

      (2)  EUT C 68 E af 7.3.2014, s. 13.

      (3)  Vedtagne tekster P7_TA(2013)0575.


title: Rådets henstilling af 20. november 2017 om sporing af færdiguddannede (EØS-relevant tekst. )

text:
               9.12.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 423/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 20. november 2017
   om sporing af færdiguddannede
   (EØS-relevant tekst)
   (2017/C 423/01)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 165 og 166,
   som henviser til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Færdiguddannedes beskæftigelsesegnethed giver anledning til bekymring i mange medlemsstater, især fordi beskæftigelsesfrekvensen blandt nyuddannede fra videregående uddannelser i Unionen ikke er kommet sig helt efter finanskrisen i 2008 (1), og beskæftigelsessituationen for færdiguddannede fra erhvervsuddannelser varierer medlemsstaterne imellem.

               (2)

               Medlemsstaterne blev derfor, i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, via retningslinjerne for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2015 (2) tilskyndet til at fremme produktivitet og beskæftigelsesegnethed gennem et passende udbud af relevant viden og relevante færdigheder og kompetencer.

               (3)

               For at nå dette mål er det af afgørende betydning at have oplysninger af god kvalitet om, hvad færdiguddannede foretager sig efter at have bestået eksamen eller forladt uddannelsessystemet, både for at forstå årsagerne til problemer med færdiguddannedes beskæftigelsesegnethed i bestemte regioner eller økonomiske sektorer eller for færdiguddannede fra bestemte studieretninger, og for at finde løsninger på disse problemer med beskæftigelsesegnethed. Sådanne oplysningers værdi fremhæves både i de europæiske standarder og retningslinjer (ESG) (3) for kvalitetssikring i det europæiske område for videregående uddannelse og den europæiske referenceramme for kvalitetssikring af erhvervsuddannelse (EQAVET) (4).

               (4)

               Imidlertid er systemerne til indsamling, analyse og anvendelse af oplysninger om, hvad færdiguddannede med en videregående uddannelse eller en erhvervsuddannelse foretager sig, i mange dele af Unionen endnu ikke veludviklede, og der er derfor behov for bedre oplysninger for at hjælpe studerende med at træffe informerede studievalg eller for at danne grundlag for tilrettelæggelsen af uddannelser eller regeringspolitikken.

               (5)

               Det er endvidere sådan, at overgangen til arbejdsmarkedet i stort omfang drives af den økonomiske kontekst, kvalifikationsniveauet og studieretningen. Den påvirkes også af sociodemografiske faktorer og familiens socioøkonomiske baggrund (5). Det er derfor nødvendigt at indsamle oplysninger om disse faktorers indvirkning for at kunne behandle denne problemstilling indgående.

               (6)

               Selv om mange medlemsstater er ved at udvikle systemer til sporing, er udvekslingen af viden, god praksis og gensidig læring begrænset.

               (7)

               Eftersom der kun foreligger begrænsede sammenlignelige data, og eftersom data, der indsamles på nationalt plan, ikke er sammenlignelige med data indsamlet i andre medlemsstater, er det vanskeligt at drage konklusioner ud fra forskelle i tendenser eller resultater på tværs af lande og regioner.

               (8)

               Resultatet af den offentlige høring (6) om Unionens moderniseringsdagsorden for videregående uddannelser viste, at der er bekymring om, hvorvidt de videregående uddannelser giver færdiguddannede den viden og de færdigheder og kompetencer, som de behøver for at kunne klare sig på et uddannelses- og arbejdsmarked i hastig udvikling, samt at der er vedvarende kompetencemismatch i nogle medlemsstater.

               (9)

               Medlemsstaterne har opfordret til, at der gøres en indsats på EU-niveau, som skal forbedre oplysningerne om beskæftigelsesegnethed, kompetencemismatch og arbejdsmarkedets behov. I Rådets og Kommissionens fælles rapport for 2015 om gennemførelse af strategirammen for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (ET 2020) (7) blev det foreslået at fremme relevansen af videregående uddannelse for arbejdsmarkedet og samfundet, også gennem bedre information om og forudsigelse af arbejdsmarkedets behov og resultater, f.eks. sporing af nyuddannedes karriereforløb.

               (10)

               I Rigakonklusionerne af 2015 om et nyt sæt resultatmål på mellemlang sigt vedrørende erhvervsuddannelse for perioden 2015-2020 forpligtede medlemsstaterne sig også til at sikre løbende oplysnings- og feedbacksløjfer ved hjælp af foranstaltninger som anvendelsen af data om beskæftigelsesegnetheden for færdiguddannede med en erhvervsuddannelse og en kombination af data om læring, indtræden på arbejdsmarkedet og karriere, udvikling af kapacitet hos aktører på nationalt niveau med henblik på at anvende data om færdiguddannede til at tilpasse læseplaner, erhvervsprofiler og indholdet af erhvervsuddannelseskvalifikationer til nye økonomiske og tekniske krav.

               (11)

               I resolutionen om fremme af socioøkonomisk udvikling og inklusion i EU gennem uddannelse: uddannelse som bidrag til det europæiske semester 2016 (8) fremhævede medlemsstaterne efterfølgende vigtigheden af at prioritere håndteringen af den manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kompetencer samt kompetencegab.

               (12)

               Dette byggede på tidligere arbejde. I Rådets konklusioner om entreprenørskab i forbindelse med uddannelse (9) fra 2014 tilsluttede medlemsstaterne sig i muligt omfang at gøre brug af brug af data til sporing, når de vurderer kvaliteten og effektiviteten af entreprenørskabsuddannelse.

               (13)

               I Rådets konklusioner om den sociale dimension af videregående uddannelse (10) fra 2013 aftalte medlemsstaterne at fremme orienteringen om muligheder og resultater på uddannelsesområdet og arbejdsmarkedet.

               (14)

               I Rådets konklusioner om beskæftigelsesegnethed for færdiguddannede (11) af 2012 enedes medlemsstaterne også om at oprette et benchmark om, at andelen af beskæftigede færdiguddannede (20-34-årige), der højst tre år inden referenceåret har forladt uddannelsessystemet, senest i 2020 bør være på mindst 82 %, og at overvåge andelen af beskæftigede færdiguddannede med henblik på at styrke evidensgrundlaget for udvikling af politikker i grænsefladen mellem uddannelse og arbejde, mens medlemsstaterne og Kommissionen enedes om at indsamle kvalitative oplysninger og god praksis med henblik på at supplere den kvantitative overvågning og styrke grundlaget for evidensbaseret politikudformning.

               (15)

               Kommissionen har derfor i meddelelsen om en ny dagsorden for færdigheder i Europa (12) gjort det til en prioritet at forbedre viden om færdigheder og udvekslingen af samme for at sikre bedre karrierevalg ved at foreslå et initiativ til at spore færdiguddannede fra videregående uddannelser for at støtte medlemsstaterne i at forbedre oplysningerne om de færdiguddannedes overgang til arbejdsmarkedet. Denne henstilling udgør i denne forbindelse en komplementær tilgang til medlemsstaternes initiativer, og tilsagnene er af frivillig karakter,

         HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE AT:
   i overensstemmelse med relevant national ret og EU-ret, særlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (13) om beskyttelse af personoplysninger, tilgængelige ressourcer og nationale forhold, og i tæt samarbejde med alle relevante interessenter,

               1.

               forbedre tilgængeligheden og kvaliteten af data om færdiguddannedes (14) aktiviteter og, hvor det er relevant, personer, der forlader videregående uddannelser eller erhvervsuddannelser uden eksamensbevis, herunder ved senest i 2020 at gøre fremskridt med at oprette systemer til sporing af færdiguddannede, der kan omfatte:

                           a)

                           indsamling af relevante anonymiserede administrative statistiske data fra uddannelses-, skatte-, befolknings- og socialsikringsdatabaser

                           b)

                           udarbejdelse af forløbsundersøgelser vedrørende færdiguddannede på uddannelsessystemniveau og, hvor det er relevant, institutionelt niveau, i erkendelse af vigtigheden af kvalitative data om personers overgang til arbejdsmarkedet eller til videre uddannelse og erhvervsuddannelse og deres senere karriereforløb og

                           c)

                           mulighed for, at offentlige myndigheder kan sammenkæde data fra forskellige kilder i anonymiseret form med henblik på at skabe et detaljeret billede over færdiguddannedes senere aktiviteter,

      Indholdet af de data, der skal indsamles

               2.

               i erkendelse af, at hensigten med denne henstilling fra Rådet er at forbedre sammenligneligheden af data, bør medlemsstaterne indsamle data på følgende områder:

                           a)

                           sociobiografiske og socioøkonomiske oplysninger

                           b)

                           oplysninger om uddannelse:

                           c)

                           oplysninger om beskæftigelse eller videreuddannelse

                           d)

                           relevansen af uddannelse for beskæftigelse eller livslang læring

                           e)

                           karriereudvikling,

      Forløbsundersøgelser vedrørende færdiguddannede

               3.

               tilskynde til en høj, repræsentativ og fortsat svarprocent på tidsserieundersøgelser vedrørende færdiguddannede og, hvor det er muligt, sporing af færdiguddannede, der er migreret, uanset om det er med henblik på studier eller efter at have afsluttet deres studier,

      Europæisk samarbejde

               4.

               deltage i et netværk af eksperter, der tilskynder til samarbejde og gensidig læring blandt medlemsstaterne vedrørende sporingssystemer og deres videre udvikling. Dette netværk vil udforske muligheder for at udvikle sammenlignelige data og fælles definitioner som omhandlet i punkt 2. Med hensyn til forløbsundersøgelser som omhandlet i punkt 3 og 9 vil netværket undersøge muligheder for at udvikle fælles principper, optimal hyppighed, og hvordan man kan spore færdiguddannede, der er migreret.

               5.

               Dette netværk skal organiseres i overensstemmelse med eksisterende forvaltningsstrukturer for samarbejde inden for strategirammen for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet 2020, uden at dette berører eventuelle nye strukturer, der måtte følge den,

      Udbredelse af data og udnyttelse af resultater

               6.

               tage skridt til at sikre rettidig, regelmæssig og bred formidling og udnyttelse af resultaterne af analysen af sporingen af færdiguddannede med det formål:

                           a)

                           at styrke erhvervsvejledning for fremtidige studerende, nuværende studerende og færdiguddannede

                           b)

                           at støtte udformningen og ajourføringen af læseplaner for at forbedre erhvervelsen af relevante færdigheder og beskæftigelsesegnetheden

                           c)

                           at forbedre matchning af færdigheder og kompetencer for at fremme konkurrenceevnen og innovationen på lokalt, regionalt og nationalt niveau og finde en løsning på manglen på kvalificeret arbejdskraft

                           d)

                           at planlægge og prognosticere arbejdsmarkedets, uddannelsessystemets og samfundets nye behov og

                           e)

                           at bidrage til udviklingen af politikker på både nationalt niveau og EU-niveau,

      Finansiering

               7.

               sikre bæredygtigheden af initiativer til sporing af færdiguddannede ved at allokere tilstrækkelige og flerårige ressourcer, anvende nationale eller europæiske finansieringskilder, såsom Erasmus+ eller europæiske struktur- og investeringsfonde, hvor det er relevant og i overensstemmelse med eksisterende ressourcer, retsgrundlag og de prioriteter, der er fastsat for perioden 2014-2020, uden at dette berører forhandlingerne om den næste flerårige finansielle ramme,

      Rapportering

               8.

               inden for to år efter vedtagelsen af denne henstilling og regelmæssigt derefter vurdere og aflægge rapport til Kommissionen gennem ekspertnetværket om fremskridt med gennemførelsen af denne henstilling,

         HENSTILLER TIL KOMMISSIONEN AT:

               9.

               udvikle pilotfasen af en europæisk undersøgelse vedrørende færdiguddannede fra videregående uddannelser (15), hvis formål er at forbedre tilgængeligheden af sammenlignelige data om færdiguddannedes beskæftigelsesresultater og sociale resultater og tage hensyn til resultaterne af Eurograduate Feasibility Study (16) og medlemsstaternes erfaringer med deres systemer til sporing af færdiguddannede. Inden for tre år fra vedtagelsen af denne henstilling at forelægge en rapport om resultaterne af pilotundersøgelsen til netværket af eksperter. Skulle pilotfasen vise sig at være vellykket, vil Kommissionen rådføre sig med medlemsstaterne om, hvorvidt der skal ske en fuld gennemførelse af en europæisk undersøgelse vedrørende færdiguddannede fra videregående uddannelser,

               10.

               yde støtte til kapacitetsopbygning, alt efter behov, med henblik på oprettelse af systemer til sporing af færdiguddannede, med udgangspunkt i god praksis. I forbindelse med erhvervsuddannelse vil dette indebære en omfattende kortlægning på tværs af medlemsstaterne, der adresserer muligheder for samarbejde på EU-plan og kan fungere som et grundlag for at undersøge gennemførligheden af en europæisk undersøgelse vedrørende færdiguddannede fra erhvervsuddannelser, hvis det skønnes nødvendigt. I forbindelse med kapacitetsopbygning vil der også blive ydet støtte til samarbejdet mellem myndigheder, udbydere af erhvervsuddannelse og erhvervsvejledere med henblik på at forbedre tilgængeligheden, sammenligneligheden og pålideligheden af data vedrørende sporing af færdiguddannede,

               11.

               fremme gensidig læring og udveksling af bedste praksis, styrke samarbejde ved at oprette og støtte netværket af eksperter og samarbejde med andre relevante ekspertgrupper, internationale organisationer og EU-institutioner og -agenturer,

               12.

               sikre, at resultaterne af analysen af sporingen af færdiguddannede gøres tilgængelige for medlemsstaterne og interessenterne,

               13.

               støtte anvendelsen af europæiske finansieringskilder, såsom Erasmus+ eller europæiske struktur- og investeringsfonde, hvor det er relevant og i overensstemmelse med deres finansielle kapacitet, retsgrundlag, beslutningsprocedurer og de prioriteter, der er fastsat for perioden 2014-2020, uden at dette berører forhandlingerne om den næste flerårige finansielle ramme,

               14.

               aflægge rapport til Rådet om gennemførelsen af denne henstilling inden for fem år efter dens vedtagelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. november 2017.

            På Rådets vegne

         M. REPS

            Formand

      (1)  COM(2015) 690 final.

      (2)  Rådets afgørelse (EU) 2015/1848 af 5. oktober 2015 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2015 (EUT L 268 af 15.10.2015, s. 28).

      (3)  ISBN 952-5539-04-0.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 18. juni 2009 om fastlæggelse af en europæisk referenceramme for kvalitetssikring af erhvervsuddannelserne (EUT C 155 af 8.7.2009, s. 1).

      (5)  Læs mere om indvirkningen af køn og indvandrerbaggrund på overgangen fra skolen til arbejdsmarkedet i Indicators of Immigration Integration 2015 — Settling In, kapitel 13, fra OECD/Den Europæiske Union (2015).

      (6)  SWD(2016) 195 final.

      (7)  EUT C 417 af 15.12.2015, s. 25.

      (8)  Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, af 24. februar 2016 om fremme af socioøkonomisk udvikling og inklusion i EU gennem uddannelse: uddannelse som bidrag til det europæiske semester 2016 (EUT C 105 af 19.3.2016, s. 1).

      (9)  EUT C 17 af 20.1.2015, s. 2.

      (10)  EUT C 168 af 14.6.2013, s. 2.

      (11)  EUT C 169 af 15.6.2012, s. 11.

      (12)  KOM(2016) 381 endelig.

      (13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31).

      (14)  Ved denne Rådets henstilling forstås ved »færdiguddannet« en person, der har afsluttet en videregående uddannelse eller erhvervsuddannelse (på niveau 4 af den europæiske referenceramme for kvalifikationer og derover). Det erkendes dog, at nogle medlemsstater også har initiativer til at spore personer, der forlader uddannelsessystemet tidligt.

      (15)  På niveau 5 af den europæiske referenceramme for kvalifikationer og derover.

      (16)  Eurograduate Feasibility Study omfatter kun videregående uddannelse.


               30.11.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 408/46

         P7_TA(2014)0259
   FN's Generalforsamlings 69. samling
   Europa-Parlamentets henstilling af 2. april 2014 til Rådet om FN's Generalforsamlings 69. samling (2014/2017(INI))
   (2017/C 408/07)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særlig artikel 21 og 34,

               —

               der henviser til forslag til henstilling til Rådet om FN's Generalforsamlings 69. samling af Alexander Graf Lambsdorff for ALDE-Gruppen (B7-0014/2014),

               —

               der henviser til FN's Generalforsamlings 68. samling,

               —

               der henviser til sin henstilling til Rådet af 11. juni 2013 om FN's Generalforsamlings 68. samling (1),

               —

               der henviser til EU's prioriteter for den 68. samling i FN's Generalforsamling som vedtaget af Rådet den 24. juni 2013 (2),

               —

               der henviser til FN's Generalforsamlings resolution af 3. maj 2011 om Den Europæiske Unions deltagelse i FN's arbejde (3) og til Europa-Parlamentets beslutning af 11. maj 2011 om EU som global aktør: dets rolle i multilaterale organisationer (4),

               —

               der henviser til sin beslutning af 25. november 2010 om tiårsdagen for FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 (2000) om kvinder, fred og sikkerhed (5),

               —

               der henviser til sin beslutning af 7. juli 2011 om eksterne EU-politikker til fremme af demokratisering (6),

               —

               der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2106 af 24. juni 2013 om en styrkelse af indsatsen mod straffrihed for gerningsmændene til seksuel vold samt til de tidligere resolutioner om dette emne (7),

               —

               der henviser til sin henstilling til Rådet af 18. april 2013 om FN-princippet »Responsibility to Protect« (pligt til beskyttelse) (8),

               —

               der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2013 om korruption i den offentlige og private sektor: indvirkning på menneskerettighederne i tredjelande (9),

               —

               der henviser til sin beslutning af 7. februar 2013 om den 22. samling i FN's Menneskerettighedsråd (10),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 121, stk. 3, og artikel 97,

               —

               der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelse fra Udviklingsudvalget (A7-0250/2014),

               A.

               der henviser til, at engagementet i effektiv multilateralisme med FN i centrum er en integreret del af Unionens udenrigspolitik og har rod i den overbevisning, at der er behov for et effektivt multilateralt system for at kunne nå fælles mål og håndtere globale kriser, udfordringer og trusler;

               B.

               der henviser til, at EU og dets medlemsstater tilsammen er den største økonomiske bidragsyder til FN-systemet (det almindelige budget, programmer og FN-fonde samt budgettet til fredsbevarende indsatser);

               C.

               der henviser til, at et solidt og stabilt partnerskab mellem EU og FN er afgørende for FN's arbejde under alle tre søjler — fred og sikkerhed, menneskerettigheder og udvikling — og desuden er centralt for EU's rolle som global aktør;

               D.

               der henviser til, at menneskerettighederne og demokratiet er grundlæggende værdier for EU og principper og mål for EU's optræden udadtil; der henviser til, at respekt for og fremme og beskyttelse af menneskerettighedernes universalitet og udelelighed er hjørnestene i den europæiske enhed og integritet;

               E.

               der henviser til, at de nuværende emissionskurver formodentlig vil føre til en stigning på 2 oC inden for 20-30 år og en stigning på 4 oC inden 2100 ifølge Verdensbankens rapport »Turn Down the Heat«; der henviser til, at FN's generalsekretær Ban Ki-moon har inviteret stats- og regeringscheferne til klimatopmødet i september 2014 med henblik på indgåelse af klare løfter om at træffe yderligere foranstaltninger over for klimaændringer;

               F.

               der henviser til, at EU som verdens førende donor støtter såvel de intensiverede bestræbelser på at nå at gennemføre 2015-målene (MDG) inden for fristen og en fælles strategi med sigte på fattigdomsudryddelse og bæredygtig udvikling;

               G.

               der henviser til, at det prioriterede tema på den 58. samling i Kommissionen for Kvinders Status vil være udfordringerne ved og resultaterne af gennemførelsen af 2015-målene for kvinder og piger;

               H.

               der henviser til, at korruption i offentlige og private sektorer forårsager og øger uligheder og forskelsbehandling, når det gælder udøvelse på lige fod af civile, politiske, økonomiske eller sociale og kulturelle rettigheder, og at det er bevist, at korruption og menneskerettighedskrænkelser omfatter magtmisbrug, manglende ansvarlighed og forskellige former for forskelsbehandling;

               I.

               der henviser til, at udviklingen af princippet om beskyttelsesansvar er et vigtigt skridt i retning af at forudse, forhindre og sætte ind over for folkedrab, krigsforbrydelser, etnisk udrensning og forbrydelser mod menneskeheden; der henviser til, at dette princip bør anvendes så konsekvent og ensartet som muligt;

               J.

               der henviser til, at staternes ratifikation af Kampalaændringerne og tildeling af jurisdiktion over aggressionsforbrydelser til Den Internationale Straffedomstol vil bidrage yderligere til at bringe straffriheden for gerningsmændene bag denne forbrydelse til ophør;

               K.

               der henviser til, at det, i situationer hvor beskyttelsesansvaret anvendes, er yderst vigtigt at bibeholde adskillelsen af militære og humanitære aktørers mandater for at bevare opfattelsen af, at alle humanitære aktører er neutrale og upartiske, og undgå at bringe den effektive levering af bistand og nødhjælp i fare;

               1.

               henstiller til Rådet:

         Menneskerettigheder, demokrati og retsstatsprincippet

               a.

               aktivt at fremme den særlige opfølgning på og gennemførelsen af erklæringen fra højniveaumødet om retsstaten på nationalt og internationalt niveau af 24. september 2012 og undersøge, i hvilket omfang retsstatsprincippet kan knyttes til de igangværende overvejelser om udviklingsdagsordenen for tiden efter 2015;

               b.

               at øge de internationale bestræbelser på at sikre, at alle de i FN's konventioner fastlagte menneskerettigheder betragtes som universelle, udelelige, indbyrdes afhængige og indbyrdes forbundne, og at overholdelsen heraf håndhæves; at fremme integration af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i alle aspekter af FN's arbejde;

               c.

               at søge at styrke processen med universel regelmæssig gennemgang ved at rodfæste henstillingerne i bi- og multilaterale dialoger med FN-medlemslande, navnlig menneskerettighedsdialoger; at fremme et klima, der gør det muligt for ngo'er at komme med input i de forskellige faser af processen med universel regelmæssig gennemgang;

               d.

               at fremme civilsamfundets omfattende bidrag til FN's forskellige menneskerettighedsmekanismer, herunder til de forskellige faser i processen med universel regelmæssig gennemgang; med henblik på at imødegå pres eller endda repressalier, og idet det nøje overvåger sådanne potentielle sager om ngo'er og civilsamfundet, at yde støtte til kapacitetsopbygning til menneskerettighedsinstitutioner;

               e.

               at gentage sin fulde støtte til Den Internationale Straffedomstol og til stadighed være på vagt over for forsøg på at undergrave Romstatuttens legitimitet, universalitet og integritet; at gå i aktiv dialog med stater, der endnu ikke er part i dette system, for at foranledige snarlig undertegnelse og ratifikation; at arbejde for alle medlemsstaters ratifikation af Kampalaændringerne fra 2010 om aggressionsforbrydelser;

               f.

               aktivt at agitere for, at alle FN-medlemslande ratificerer FN's konvention mod korruption og FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet; at intensivere bestræbelserne på at afslutte forhandlingerne om en omfattende konvention om international terrorisme; at støtte, at der oprettes en post som særlig FN-rapportør om økonomisk kriminalitet, korruption og menneskerettigheder;

               g.

               at opfordre medlemmerne af FN's Generalforsamling til at sætte fuldstændig gennemsigtighed i forbindelse med virksomhedsrapportering samt bekæmpelse af korruption, hvidvaskning af penge, skattely, ulovlige pengestrømme og skadelige skattestrukturer øverst på dagsordenen for internationale finansielle institutioner og udviklingsinstitutioner;

               h.

               at understrege, at de udviklingsmæssige gevinster ikke vil være holdbare uden god regeringsførelse, ansvarlige og demokratiske institutioner og retsstatsprincippet; derfor at sikre, at de nye rammer afspejler en klar forpligtelse til demokratisk regeringsførelse;

               i.

               at fremme forhindring af grusomheder og andre alvorlige krænkelser ved at omdanne Menneskerettighedsrådet til en mekanisme til tidlig varsling og forebyggelse snarere end et organ udelukkende til efterfølgende respons, med henblik på at forebygge en yderligere optrapning af krænkelserne af menneskerettighederne;

               j.

               at indføre emnespecifikke initiativer, der fremmer ansvar for så vidt angår krænkelser af menneskerettighederne, og træffe de relevante foranstaltninger med sigte på centrale menneskerettighedsspørgsmål, herunder afskaffelse af dødsstraffen og beskyttelse af mennesker i sårbare situationer, såsom børn, kvinder, LGBTI-personer eller indfødte befolkninger og oprindelige folk;

               k.

               at fordømme de systematiske krænkelser af menneskerettighederne i Den Islamiske Republik Iran

      Tortur

               l.

               at gentage vigtigheden af bekæmpelse af tortur og andre former for mishandling, og af at EU prioriterer dette emne, især for så vidt angår børn; at forny den særlige rapportørs mandat med yderligere tre år og at sikre en effektiv opfølgning på resolutioner om tortur; at udvise et fælles engagement i at udrydde tortur og støtte ofre, navnlig ved at fortsætte eller i givet fald begynde at bidrage til FN’s frivillige fond for torturofre og den særlige fond, der er oprettet ved den valgfrie protokol til konventionen mod tortur

      Dødsstraf

               m.

               at fortsætte kampen mod anvendelse af dødsstraf og kraftigt at støtte moratoriet som et skridt i retning af afskaffelse af denne; fortsat at insistere på afskaffelse af dødsstraf på verdensplan; kraftigt at opfordre lande, der stadig håndhæver brug af dødstraf, til at offentliggøre klare og præcise tal over domme og henrettelser;

      LGBTI-personers rettigheder

               n.

               at give udtryk for bekymring over den seneste stigning i diskriminerende love og praksisser og voldshandlinger mod enkeltpersoner på grund af deres seksuelle orientering og kønsidentitet; at overvåge situationen i Nigeria og Uganda nøje, hvor nye love udgør en alvorlig trussel mod de seksuelle mindretals frihed; gentager sin støtte til FN’s højkommissær for menneskerettigheders arbejde for at bekæmpe disse diskriminerende love og FN’s arbejde i almindelighed i forbindelse med dette spørgsmål; at anbefale aktiv deltagelse i bekæmpelsen af disse forsøg på at underminere disse rettigheder;

      Bevæbnede droner

               o.

               at støtte internationale bestræbelser på at fremme større gennemsigtighed og ansvarlighed i brugen af bevæbnede droner i tråd med de etablerede internationale retlige rammer og til fortsat at støtte efterforskning af målrettede drab; fortsat at bistå efterforskning af målrettede drab og at følge op på henstillingerne fra FN’s særlige rapportører om udenretslige, summariske eller vilkårlige henrettelser og bekæmpelse af terrorisme;

         Fred og sikkerhed

               p.

               med henblik på at udstyre FN med mere effektive værktøjer til nedtrapning at støtte fredsskabende og fredsbevarende missioner ved om nødvendigt at levere øget EU-støtte (teknisk eller finansiel bistand, udstyr eller EU-styrker);

               q.

               at sikre, at fredsbevaringsmandater afspejler langsigtede behov for stats- og institutionsopbygning og demokratistøtte, og dermed at fokusere på en samlet strategi med henblik på at kunne sigte mod årsagerne til konflikter og skrøbelige stater;

               r.

               at samarbejde om at styrke regionale organisationers rolle og kapacitet inden for fredsbevarelse, konfliktforebyggelse, civil og militær krisestyring og konfliktløsning;

               s.

               at kræve af alle parter i en væbnet konflikt, at de fuldt ud respekterer deres forpligtelser i henhold til folkeretten, herunder uhindret adgang til humanitær bistand;

               t.

               at sikre, at udviklingsrammen for tiden efter 2015 fremmer bæredygtig fred ved at tackle de vigtigste drivkræfter for konflikter med henblik på at skabe de nødvendige betingelser, der muliggør udvikling og gennemførelse af rettigheder;

               u.

               at fokusere på at bringe terrorisme til ophør, uanset om den støttes af staterne eller på anden måde;

               v.

               at sikre, at FN’s konference om at gøre Mellemøsten til en masseødelæggelsesvåbenfri zone, der ikke — som aftalt på NPT-konferencen i 2010 — fandt sted i 2012, finder sted i 2014;

               w.

               at støtte resolutionerne fra FN’s Generalforsamling om våben med forarmet uran og udvikle en fælles EU-holdning, som bedre afspejler Parlamentets gentagne opfordringer til et globalt forsigtighedsmoratorium, og udviklingen af den globale konsensus om potentielle risici for folkesundheden, administrative byrder efter konflikter og de økonomiske omkostninger, der er forbundet med deres anvendelse;

               x.

               at sikre, at processen med at evaluere FN's fredsopbygningsstruktur i 2015 fremmer princippet om beskyttelsesansvar og kvinders rolle i fredsopbygning;

         Beskyttelsesansvar

               y.

               at arbejde frem mod at få grundfæstet beskyttelsesansvar som en international norm og samtidig fastholde den hårfine balance mellem de berørte staters rolle og det internationale samfund samt sætte princippet om forebyggelse af konflikter og brugen af væbnet magt som en sidste udvej i centrum;

               z.

               i denne forbindelse at sikre, at ansvaret for at forhindre og standse folkedrab og massegrusomheder primært ligger hos den berørte stat, men at det internationale samfund også har en rolle, der fortrænger statens mulighed for at påberåbe sig suverænitet;

               aa.

               at fremme den centrale idé, at forebyggelse kræver tildeling af ansvar til og fremme af ansvar mellem de involverede stater og det internationale samfund;

               ab.

               i samarbejde med alle internationale partnere at sikre, at fremtidig udvikling af begrebet beskyttelsesansvar sker i fuldstændig overensstemmelse og sammenhæng med den humanitære folkeret;

               ac.

               at arbejde hen imod, at beskyttelse af civile medtages i mandaterne for fredsbevarende missioner, der gennemføres i FN-regi;

         Kvinder og børn

               ad.

               på ny at bekræfte sit engagement i gennemførelsen af FN's Sikkerhedsråds resolutioner om kvinder, fred og sikkerhed (11), hvori de uforholdsmæssigt store konsekvenser af krig for kvinder anerkendes, men også deres afgørende rolle i konfliktstyring, konfliktløsning og holdbar fred;

               ae.

               kraftigt at støtte og fremme en fuldstændig gennemførelse af FN's resolution 2106 om bekæmpelse af straffrihed i forbindelse med konfliktrelateret seksuel vold og sikre konsolideringen af yderligere ansvarliggørelses- og forebyggelsesforanstaltninger vedrørende seksualforbrydelser og overgreb samt støtte til ofre herfor;

               af.

               at prioritere at bringe børneægteskaber til ophør;

               ag.

               at sikre, at kvinder er repræsenteret på alle stadier i fredsprocessen og inddrages i forebyggende diplomati, tidlig varsling og sikkerhedsovervågning samt i undersøgelseskommissioner i postkonfliktsituationer;

               ah.

               at sikre, at der fokuseres på uddannelse for piger;

               ai.

               aktivt at deltage i den 58. samling i FN’s Kommission for Kvinders Status med henblik på ikke at underminere »reglerne« for FN’s Beijinghandlingsprogram såsom adgang til uddannelse og sundhed som grundlæggende menneskerettigheder; kraftigt at fordømme anvendelsen af seksuel vold mod kvinder som krigstaktik, herunder forbrydelser som massevoldtægt, seksuelt slaveri, tvungen prostitution, kønsspecifikke forfølgelser, herunder kønslemlæstelse af kvinder, menneskesmugling, tidlige og tvungne ægteskaber, æresdrab og enhver form for seksuel vold af tilsvarende alvorlighed; at undertegne Europarådets konvention om forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet;

               aj.

               at opfordre medlemsstaterne til at ratificere den tredje valgfrie protokol til FN’s konvention om barnets rettigheder, som vil gøre det muligt for børn at indgive deres klager til kommissionen;

         Udviklingsdagsordenen for tiden efter 2015

               ak.

               at anerkende, at der er gjort betydelige og væsentlige fremskridt med hensyn til at nå 2015-målene; at gøre bedst mulig brug af forberedelsesfasen forud for topmødet i september 2015 om udviklingsdagsordenen for tiden efter 2015 til at sikre konsekvens og koordination mellem EU-medlemsstaterne vedrørende fokusområder og mål, som EU ønsker at fremme, med henblik på at undgå inkonsekvens og ulæselighed som følge af en alt for omfangsrig liste af mål; at understrege, at det er nødvendigt at sætte særligt fokus på behovene i de mindst udviklede lande og i konfliktramte lande, også efter konfliktafslutning; at sikre, at udviklingslandene føler ejerskab til disse mål;

               al.

               at fremhæve, at de samlede bestræbelser på at nå 2015-målene bør styrkes i den resterende tid frem til 2015-fristen og fokuseres på områder, hvor processen halter mest bagefter;

               am.

               at sikre, at fattigdomsbekæmpelse sammen med bekæmpelse af ulighed og fremme af bæredygtig udvikling, fødevaresikkerhed og ligestilling mellem kønnene fortsat er en prioritet i de nye fælles og integrerede rammer;

               an.

               at arbejde for vedtagelsen af en fælles, omfattende og integreret ramme for årtusindeudviklingsmålene efter 2015 med klare benchmarks, der omfatter de vigtigste udviklings- og bæredygtighedsspørgsmål; at sikre, at denne ramme er af universel og global karakter og fremmer velstand, menneskerettigheder og velfærd for alle;

               ao.

               at følge en menneskerettighedsbaseret tilgang og sikre, at menneskerettighederne, der har universel karakter, vil være i centrum for rammerne for tiden efter 2015;

               ap.

               at opfordre til en sammenhængende og omfattende international strategi for finansiering efter 2015, der på en forudsigelig måde behandler alle dimensioner af bæredygtig udvikling, og — i overensstemmelse med dets konklusioner fra december 2013 — yderligere at fremme overvejelser inden for FN-systemet omkring alternative finansieringskilder og andre midler til at gennemføre bistand, navnlig private investeringer og ikke-finansielle midler;

               aq.

               at sikre, at nye ambitiøse mål bliver fulgt op af en tilsvarende ambitiøs og innovativ udviklingsfinansiering;

               ar.

               at søge efter nye metoder til løsning af denne opdeling og bygge broer mellem disse tæt forbundne områder, bl.a. ud fra et institutionelt synspunkt, idet miljø- og udviklingsspørgsmål behandles separat på globalt plan;

               as.

               at minde om, at de industrialiserede lande på COP16 i Cancún (2010) forpligtede sig til senest fra 2020 at tilvejebringe 100 mia. USD årligt i »ny og supplerende« finansiering med henblik på at imødegå de behov, der er relateret til klimaændringer i udviklingslandene; at påpege, at der i forbindelse med denne finansiering bør sikres balance mellem tilpasning og afbødning;

         Andet

      Privatlivets fred i den digitale tidsalder

               at.

               at træffe alle nødvendige lovgivningsmæssige og administrative foranstaltninger til fuldt ud at gennemføre henstillingerne i FN's Generalforsamlings resolution (12), for at sikre, at borgerne har samme rettigheder offline og online, og navnlig en gennemgang af procedurer, praksis og lovgivning samt oprettelsen af uafhængige og effektive tilsynsmekanismer, der understreger vigtigheden af databeskyttelse;

               au.

               aktivt at fremme den konkrete opfølgning på resolutionen fra alle FN-medlemslandes side for på ny at bekræfte EU's engagement i denne problemstilling på verdensplan;

      Traktaten om våbenhandel

               av.

               aktivt at fremme alle FN-medlemslandes, herunder alle EU-medlemsstaters, hurtige undertegnelse og ratifikation af traktaten om våbenhandel for at gøre det muligt for det internationale samfund effektivt at tackle de negative virkninger af den manglende gennemsigtighed og dårligt regulerede handel med konventionelle våben og ammunition og farlige teknologier, som fremkalder globale væbnede konflikter og anvendes til krænkelse af menneskerettigheder; at inddrage andre relevante stater, regionale og internationale organisationer samt civilsamfundet med henblik på i den henseende at fremme en yderligere udvidelse af anvendelsesområdet for traktaten om våbenhandel;

      EU i FN

               aw.

               aktivt at støtte en omfattende reform af FN-systemet, og navnlig dets Sikkerhedsråd, for at styrke dets legitimitet, regionale repræsentation, ansvarlighed og effektivitet; at arbejde hen imod EU’s langsigtede mål om en plads i et udvidet FN-Sikkerhedsråd;

               ax.

               at sikre EU's kohærens og effektivitet som global aktør med det formål at handle på en hurtig og omfattende måde og udsende et enstemmigt budskab ved at forbedre koordineringen af medlemsstaternes holdninger og samarbejdet mellem EU-Udenrigstjenesten og medlemsstaterne; i denne forbindelse at opfordre EU-Udenrigstjenesten til, især gennem EU-delegationerne i New York og Genève, at arbejde for at øge EU’s kohærens;

               ay.

               at støtte parlamenternes og de regionale forsamlingers rolle i FN-systemet og global parlamentarisme;

               az.

               at fortsætte det frugtbare samarbejde om støtte til multilateralisme og global styring og at fremhæve betydningen af det strategiske partnerskab mellem EU og UNDP, som havde 10-årsjubilæum i februar 2014;

               ba.

               at skabe øget opmærksomhed om, at 2015 bliver erklæret europæisk udviklingsår, hvilket vil skabe et hidtil uset momentum til at øge den europæiske offentligheds bevidsthed om de globale udfordringer og betydningen af de nye udviklingsmål, der skal vedtages;

      Klimaforandringer

               bb.

               at påpege, at der ikke er fundet en løsning på de globale udfordringer, som forventes at blive større, og at klimaændringer og miljøforringelse truer med at udligne de fremskridt, der er gjort med hensyn til opfyldelsen af 2015-målene; derfor at øge indsatsen mod klimaforandringer på FN's klimatopmøde i 2014 for at få skabt et solidt fundament, der kan danne grundlag for vellykkede forhandlinger og holdbare fremskridt i retning af at nedbringe emissioner og styrke tilpasningsstrategierne på konferencen mellem parterne i FN's rammekonvention om klimaændringer i 2015; at foregå med et godt eksempel og vedtage en ambitiøs, bindende ramme for klimapolitik med mål i god tid før topmødet for at påvirke forhandlingerne i en positiv retning;

               bc.

               at deltage aktivt i debatten om begrebet »klimaflygtning«, herunder en eventuel juridisk definition i folkeretten eller i en juridisk bindende international aftale;

               bd.

               under den tredje internationale konference i september 2014 at fastholde EU's støtte til små østater, der er udviklingslande;

         Syrien

               be.

               at arbejde hen imod en holdbar politisk løsning for Syrien, som vil sætte en stopper for volden og fremme en demokratisk overgang, der opfylder det syriske folks legitime forhåbninger; at støtte en fuldstændig gennemførelse af konklusionerne fra Genève I-konferencen og — i betragtning af Genève II-konferencens betydning som et unikt forum, der muliggør direkte forhandlinger om fred og overgang til demokrati mellem parter i konflikten — at fortsætte Genève II-processen;

               bf.

               at arbejde hen imod at inddrage alle relevante globale og regionale aktører i Genève II-konferencen og erkende, at mange forskellige aktører spiller en afgørende rolle i den syriske krise;

               bg.

               at indkalde til en international konference om den syriske flygtningekrise med fokus på den humanitære indsats, hvor der gives prioritet til at støtte værtslandene i regionen, og at styrke EU's deltagelse i de diplomatiske bestræbelser på at få afsluttet konflikten;

               bh.

               at arbejde intenst hen imod en hurtig gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolution 2139 om den humanitære situation i Syrien, således at sikker, uhindret og umiddelbar adgang til mennesker i nød, herunder på tværs af konfliktlinjer og grænser, endelig vil blive gjort lettere; at sikre, at fjernelse, overførsel og destruktion af kemiske våben, der findes i Syrien, foretages på en fuldt ud gennemsigtig måde;

               bi.

               at fremme det internationale samarbejde med hensyn til destruktionen af Syriens kemiske våben og opfordre til fuld gennemførelse af OPCW-Eksekutivrådets afgørelse af 27. september 2013;

               bj.

               at støtte alle bestræbelser på at sikre ansvarliggørelse for krænkelser af menneskerettighederne og den humanitære folkeret i Syrien og aktivt at fremme FN's Sikkerhedsråds overdragelse af behandlingen af situationen i Syrien til Den Internationale Straffedomstol;

         Sydsudan

               bk.

               at tilskynde alle parter til at overholde den aftale om indstilling af fjendtlighederne (våbenhvile), der blev undertegnet den 23. januar 2014, herunder de bestemmelser der kræver, at aktørerne i konflikten afstår fra angreb på civile og garanterer sikker adgang for nødhjælpsarbejdere til konfliktramte områder i Sydsudan; at understrege, at denne aftale kun er det første skridt hen imod fred og forsoning samtidig med, at det tager hensyn til situationen i Sydsudan, herunder den politiske kamp om ledelsen af landet, der har fremprovokeret et stigende antal etniske sammenstød og medført fordrivelse af over 650 000 mennesker;

               bl.

               at støtte dagsordenen for statsopbygning vedrørende Sydsudan samt en reel og inklusiv forsonings- og fredsproces for at sikre varig stabilitet; at tilbyde bistand til håndtering af spørgsmålet om korruption, der udgør en hindring for udsigten til etablering af et frit og retfærdigt demokrati, stabilitet, bæredygtig udvikling og økonomisk vækst;

               bm.

               at fordømme de udbredte krænkelser af menneskerettigheder og de overgreb, som er begået; at glæde sig over og støtte den indsats, som EU's særlige repræsentant for Afrikas Horn, Alexander Rondos, FN's særlige repræsentant, Hilde Johnson, og Den Afrikanske Union har gjort, samt styrkelsen af kapaciteten tillagt FN-missionen i Republikken Sydsudan til at foretage menneskerettighedsundersøgelser;

               bn.

               at fordømme angrebene på nødhjælpsarbejdere og aktiver, indgriben i nødhjælpsarbejdet og den storstilede plyndring af forsyninger, der har fundet sted i Sydsudan, og som lægger alvorlige hindringer i vejen for bestræbelserne på at nå frem til den del af civilbefolkningen, der har brug for hjælp;

               bo.

               at kræve, at en uafhængig international undersøgelseskommission undersøger alle påståede krænkelser af de internationale menneskerettigheder og den humanitære folkeret, siden konflikten brød ud; at insistere på, at de ansvarlige stilles til ansvar herfor;

         Den Centralafrikanske Republik

               bp.

               at sikre et godt samarbejde og komplementaritet mellem de internationale indsatser, der kræves for at stabilisere Den Centralafrikanske Republik, og at arbejde hen imod vedtagelsen af samlet strategi for denne mangesidede krise; at støtte den politiske overgangsproces og bidrage til at iværksætte velfungerende demokratiske institutioner, der evner at bekæmpe krænkelser af menneskerettighederne, beskytte borgerne, sætte en stopper for volden og dæmpe de sekteriske spændinger i landet; fortsat at yde den nødvendige økonomiske støtte med henblik på at skabe en holdbar økonomisk udvikling; at stå i spidsen for bestræbelserne på at imødegå den humanitære krise ved at yde tilstrækkelig finansiel støtte;

               bq.

               at støtte de bestræbelser, der gøres af det internationale samfund, især Den Afrikanske Union, FN og Frankrig og de centralafrikanske myndigheder, på at stabilisere landet; hurtigt at implementere EU’s beslutning af 20. januar 2014 om oprettelse af en EU-styrke i Den Centralafrikanske Republik og at fremskynde procedurerne for indsættelse af styrkerne i landet;

         Konflikten mellem Israel og Palæstina

               br.

               at støtte den igangværende forhandlingsproces og de aktuelle forsøg på at finde løsninger på konflikten og samtidig arbejde hen imod en palæstinensisk forsoningsproces med henblik på at få genforenet de palæstinensere, der bor på Vestbredden, i Østjerusalem og i Gazastriben;

               bs.

               at sikre sig, at FN's Generalforsamling i samarbejde med EU og USA tilvejebringer alle de instrumenter, som er nødvendige for at sikre, at en tostatsløsning på grundlag af grænserne fra 1967 med Jerusalem som hovedstad for begge stater og med staten Israel med sikre og anerkendte grænser og en uafhængig, demokratisk, sammenhængende og levedygtig palæstinensisk stat, der lever side om side i fred og sikkerhed, er holdbar og effektiv;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne henstilling til næstformanden/den højtstående repræsentant, EU’s særlige repræsentant for menneskerettigheder, Rådet og til orientering til Kommissionen.

      (1)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0234.

      (2)  Rådet for Den Europæiske Union 11521/13.

      (3)  FN's Generalforsamlings resolution A/RES/65/276.

      (4)  EUT C 377 E af 7.12.2012, s. 66.

      (5)  EUT C 99 E af 3.4.2012, s. 56.

      (6)  EUT C 33 E af 5.2.2013, s. 165.

      (7)  FN's Sikkerhedsråds resolution S/RES/2106(2013).

      (8)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0180.

      (9)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0394.

      (10)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0055.

      (11)  FN's Sikkerhedsråds resolutioner S/RES/1325(2000), S/RES/1820(2008), S/RES/1888(2009), S/RES/1889 (2009), S/RES/1960(2010), S/RES/2106(2013) og S/RES/2122(2013).

      (12)  FN's Generalforsamlings resolution A/C.3/68/L.45/Rev.1.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 4. oktober 2018 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Lietuvos bankas (ECB/2018/23)

text:
               12.10.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 370/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
      af 4. oktober 2018
      til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Lietuvos bankas
      (ECB/2018/23)
      (2018/C 370/01)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

                  (2)

                  Mandatet for de nuværende eksterne revisorer for Lietuvos bankas, UAB PricewaterhouseCoopers, udløb efter revisionen for regnskabsåret 2017.

                  (3)

                  I Den Europæiske Centralbanks henstilling ECB/2018/15 (1) henstillede ECB, at UAB Deloitte Lietuva udnævnes til eksterne revisorer for Lietuvos bankas for regnskabsårene 2018 til 2021. UAB Deloitte Lietuva accepterede ikke udnævnelsen, og det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra og med regnskabsåret 2018.

                  (4)

                  Lietuvos bankas har valgt UAB Ernst & Young Baltic som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2018 til 2021 —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
      Det henstilles, at UAB Ernst & Young Baltic udnævnes til eksterne revisorer for Lietuvos bankas for regnskabsårene 2018 til 2021.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 4. oktober 2018.

            Mario DRAGHI

               Formand for ECB

         (1)  Den Europæiske Centralbanks henstilling ECB/2018/15 af 18. maj 2018 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Lietuvos bankas (EUT C 181 af 28.5.2018, s. 1).


title: Rådets henstilling af 15. oktober 2018 om opstilling af rækkefølgen for opfyldelsen af de mere bindende forpligtelser inden for rammerne af det permanente strukturerede samarbejde (PESCO) og specificering af mere præcise mål

text:
               16.10.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 374/1

      RÅDETS HENSTILLING
      af 15. oktober 2018
      om opstilling af rækkefølgen for opfyldelsen af de mere bindende forpligtelser inden for rammerne af det permanente strukturerede samarbejde (PESCO) og specificering af mere præcise mål
      (2018/C 374/01)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 46, stk. 6,
      under henvisning til protokol nr. 10 om permanent struktureret samarbejde etableret ved artikel 42 i traktaten om Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til Rådets afgørelse (FUSP) 2017/2315 af 11. december 2017 om etablering af et permanent struktureret samarbejde (PESCO) og fastlæggelse af listen over deltagende medlemsstater (1),
      under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  I henhold til artikel 4, stk. 2, litra b), i afgørelse (FUSP) 2017/2315 skal Rådet vedtage afgørelser og henstillinger, der opstiller rækkefølgen for opfyldelsen af de mere bindende forpligtelser i bilaget til nævnte afgørelse i løbet af to på hinanden følgende indledende faser (årene 2018-2020 og 2021-2025) og specificerer i begyndelsen af hver fase mere præcise mål for opfyldelsen af de mere bindende forpligtelser.

                  (2)

                  Rådets henstilling af 6. marts 2018 om en køreplan for gennemførelsen af PESCO (2) fastsætter, at det er hensigtsmæssigt, at Rådet vedtager en henstilling om opstilling af rækkefølgen for opfyldelse af forpligtelserne, som også bør definere indikatorer, der vedtages i fællesskab for at bistå de deltagende medlemsstater med at opfylde forpligtelserne og vurdere fremskridt i denne henseende.

                  (3)

                  PESCO-sekretariatet, som Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, herunder Den Europæiske Unions Militærstab (EUMS), og Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA) varetager i fællesskab, jf. artikel 7 i afgørelse (FUSP) 2017/2315, gav ved udgangen af marts 2018 indledende feedback med hensyn til typen, detaljeringsgraden og strukturen af oplysninger, der gives i de nationale gennemførelsesplaner, som de deltagende medlemsstater gav meddelelse om i december 2017, jf. Rådets anmodning i henstillingen af 6. marts 2018.

                  (4)

                  Den 25. juni 2018 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2018/909 (3), som fastsætter et fælles sæt forvaltningsregler for PESCO-projekter. Samme dag vedtog Rådet konklusioner, hvori det erklærede, at det så frem til vedtagelsen af en henstilling fra Rådet om rækkefølgen for opfyldelsen af de mere bindende forpligtelser, som de medlemsstater, der deltager i PESCO, har påtaget sig, og med specificering af mere præcise mål.

                  (5)

                  Rådet vil blive opfordret til at nå til enighed i november 2018 om gennemførelsen af den første fulde samordnede årlige gennemgang vedrørende forsvar (CARD), der skal iværksættes i efteråret 2019.

                  (6)

                  Rådet bør derfor vedtage en henstilling om opstilling af rækkefølgen for opfyldelsen af de mere bindende forpligtelser inden for rammerne af PESCO og specificering af mere præcise mål —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
      I.   Formål og anvendelsesområde

                  1.

                  Formålet med denne henstilling er at sikre en fælles tilgang og gøre det muligt for de deltagende medlemsstater at opfylde de mere bindende forpligtelser i bilaget til afgørelse (FUSP) 2017/2315 og lette den årlige evalueringsproces, der er omhandlet i nævnte afgørelses artikel 6, på grundlag af et komplet sæt relevante data, herunder køreplaner, der, hvor det er relevant, afspejler mellemmål og milepæle. Disse data bør årligt stilles til rådighed af de deltagende medlemsstater i deres nationale gennemførelsesplaner, revideret og ajourført i overensstemmelse med nævnte afgørelses artikel 3. Sikkerhedsreglerne i Rådets afgørelse 2013/488/EU (4) bør også gælde for de nationale gennemførelsesplaner. De deltagende medlemsstater bør med støtte fra PESCO- sekretariatet sikre gennemsigtighed og videreudvikle sammenhæng og konsekvens i forbindelse med de oplysninger, der kræves og fremlægges inden for rammerne af PESCO og andre forsvarsrelaterede initiativer, herunder CARD. Sammenhængen mellem forskellige forsvarsrelaterede initiativer bør udvikles og styrkes yderligere, herunder hvad angår medlemsstaternes rapportering, idet der tages hensyn til erfaringerne fra slutningen af første PESCO-fase (2018-2020).

                  2.

                  I overensstemmelse med forpligtelserne i bilaget til afgørelse (FUSP) 2017/2315 og uden at ændre dem eller indføre nye forpligtelser indeholder denne henstilling vejledning om rækkefølgen for opfyldelsen af disse forpligtelser for faserne 2018-2020 og 2021-2025 og fastsætter mere præcise mål for hver enkelt forpligtelse, herunder de forpligtelser, som skal opfyldes inden 2020. Denne henstilling fastsætter også indikatorer for fremskridt for at bistå de deltagende medlemsstater med at planlægge opfyldelsen af de mere bindende forpligtelser og lette evalueringen af fremskridt i denne henseende.

                  3.

                  De mere præcise mål, der er omhandlet i afdeling II, og som også omfatter indikatorer for fremskridt, når det er relevant for specifikke forpligtelser, vil gøre det muligt for de deltagende medlemsstater at planlægge opfyldelsen af de mere bindende forpligtelser på en struktureret og gennemsigtig måde og give detaljerede oplysninger, som kan evalueres, om de fremskridt, der er sket med opfyldelsen af de enkelte forpligtelser i deres nationale gennemførelsesplaner.

                  4.

                  Hensigten er at opnå de første specifikke resultater med hensyn til opfyldelsen af de mere bindende forpligtelser inden udgangen af 2020 og at udvikle en solid planlægningsproces for at sikre vedvarende fremskridt med at opfylde dem efter første fase. I overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, litra c), i afgørelse (FUSP) 2017/2315 vil Rådet ved slutningen af første fase ajourføre og om nødvendigt udvide de mere bindende forpligtelser, der er fastsat i nævnte afgørelse, på baggrund af de resultater, der opnås via PESCO, for at afspejle Unionens kapacitet og operationelle behov og sikkerhedsmiljø, der er under forandring. En sådan beslutning vil blive truffet på baggrund af en strategisk gennemgangsproces, der evaluerer de enkelte deltagende medlemsstaters opfyldelse af PESCO-forpligtelserne. I denne forbindelse bør Rådet i begyndelsen af den næste fase vedtage endnu en række mere præcise mål for fasen 2021-2025, om nødvendigt ajourført og forbedret, under hensyntagen til artikel 4, stk. 2, litra c), i afgørelse (FUSP) 2017/2315.

            II.   Opstilling af rækkefølgen for opfyldelsen af forpligtelserne gennem specificering af mere præcise mål
      Forpligtelse 1-5

                  5.

                  Forpligtelse 1: De deltagende medlemsstater bør i deres nationale gennemførelsesplaner fremlægge præcise finansielle data om udviklingen af de samlede forsvarsudgifter i forhold til det foregående år i faste priser (5), herunder i absolutte tal, og fremvise en plan for en regelmæssig stigning i udgifterne. I den forbindelse bør de deltagende medlemsstater i deres nationale gennemførelsesplaner også fremlægge deres nationalt aftalte udgiftsprognoser for de kommende år. Disse deltagende medlemsstater, som også er medlemmer af NATO og har udgifter på eller over NATO's relevante retningslinjer for forsvarsudgifter, bør oplyse om deres planer om at fastholde eller ændre dette niveau for forsvarsudgifterne. På grundlag af oplysningerne i de nationale gennemførelsesplaner vil den årlige rapport fra den højtstående repræsentant også give en detaljeret oversigt over udviklingen i de deltagende medlemsstaters forsvarsudgifter i overensstemmelse med artikel 6, stk. 3, i afgørelse (FUSP) 2017/2315.

                  6.

                  Forpligtelse 2: De deltagende medlemsstater bør hver især fremlægge præcise finansielle data i deres nationale gennemførelsesplaner om, hvordan de agter at bidrage til det kollektive benchmark på 20 % (6) for forsvarsinvesteringer. Disse oplysninger bør omfatte en prognose i faste priser som en procentdel af det samlede forsvarsbudget med hensyn til stigningen i forhold til det foregående år. Tallene bør omfatte investeringer i indkøb af forsvarsmateriel og forskning og udvikling (FoU). Disse deltagende medlemsstater, der allerede har udgifter på eller over det (kollektive) benchmarks niveau, bør oplyse, om de planlægger at fastholde eller ændre dette udgiftsniveau.

                  7.

                  Forpligtelse 3: De deltagende medlemsstater bør fremlægge detaljerede oplysninger i deres nationale gennemførelsesplaner om, hvordan og med hvilke midler de søger at øge antallet, omfanget og virkningen af fælles, samarbejdsbaserede projekter omhandlende strategiske forsvarskapaciteter, og også nævne budgettal samt de specifikke projekter, som modtager eller har modtaget finansiel bistand fra Unionen. I den forbindelse bør de deltagende medlemsstater hver især fremlægge præcise finansielle data om, hvordan de planlægger at bidrage i faste priser til at nå det europæiske samarbejdsbaserede kollektive benchmark for indkøb af forsvarsmateriel — 35 % af de samlede udgifter til materiel — og det kollektive benchmark for europæisk samarbejdsbaseret forsvarsrelateret forskning og teknologi (F&T) — 20 % af de samlede udgifter til forsvarsrelateret F&T. Disse deltagende medlemsstater, der allerede har nået disse udgiftsniveauer, bør oplyse, om de planlægger at fastholde eller ændre disse udgiftsniveauer.

                  8.

                  Forpligtelse 4: De deltagende medlemsstater bør hver især i de nationale gennemførelsesplaner tydeligt fremlægge præcise finansielle data om, hvordan de vil bidrage med henblik på at nå tættere på de 2 % af samlede forsvarsudgifter (kollektivt benchmark) som en andel af de samlede forsvarsudgifter til forsvarsrelateret F&T, herunder udgiftsprognoser, med henblik på at bistå med overvågningen af de reelle fremskridt fra år til år.

                  9.

                  Forpligtelse 5: Hvert år opfordres de deltagende medlemsstater til at bruge deres nationale gennemførelsesplaner til at formidle deres erfaringer med hensyn til planlægning af og bidrag til opfyldelsen af forpligtelse 1-4 i lyset af ovennævnte mere præcise mål. Ved udgangen af 2020 vil der blive foretaget en gennemgang af disse forpligtelser på grundlag af udgiftsdataene i de nationale gennemførelsesplaner med det sigte om nødvendigt at tilpasse indikatorerne og målene for disse forpligtelser, med henblik på godkendelse i Rådet.

            Forpligtelse 6-11

                  10.

                  Forpligtelse 6: Senest i 2020 vil de deltagende medlemsstater have øget udnyttelsen af og deltagelsen i Unionens kapacitetsudviklingsværktøjer, f.eks. kapacitetsudviklingsplanen (CDP) og den samordnede årlige gennemgang vedrørende forsvar (CARD), for at danne grundlag for den nationale beslutningstagning og forsvarsplanlægning samt udviklingen af samarbejdsbaserede aktiviteter vedrørende forsvarskapacitet inden for Unionen. Med henblik herpå bør de deltagende medlemsstater i deres nationale gennemførelsesplaner angive, hvordan de gennemfører Unionens prioriteter med hensyn til kapacitetsudvikling, der hidrører fra CDP, herunder i den nationale prioritering, og skitsere deres planer og mål for de respektive prioriteter, der skal nås i de kommende år.

                  11.

                  Forpligtelse 7: Senest i 2020 bør de enkelte deltagende medlemsstater have gjort optimal brug af de disponible redskaber og processer til at fremlægge alle relevante oplysninger, der kræves i henhold til CARD, herunder gennem bilaterale dialoger. De deltagende medlemsstater bør have taget hensyn til erfaringerne fra afprøvningen af CARD og bør i deres nationale gennemførelsesplaner angive oplysninger om deres støtte til afprøvningen af CARD og så vidt muligt den første fuldstændige CARD-cyklus i 2019-2020, herunder brugen af henstillingerne i CARD-rapporten som reference i nationale og multinationale fora til at træffe relevante beslutninger.

                  12.

                  Forpligtelse 8: Senest ved udgangen af 2020 vil de deltagende medlemsstater gøre optimal brug — og sikre opfølgning — af resultaterne af både det forberedende tiltag vedrørende forsvarsforskning (2017-2019) og programmet for udvikling af den europæiske forsvarsindustri (EDIDP) (2019-2020) for samarbejdsprojekter med en påvist EU-merværdi. For at støtte de kapacitetsprioriteter, der hidrører fra CDP, og under hensyntagen til CARD, bør de deltagende medlemsstater i deres nationale gennemførelsesprogrammer angive, hvilke samarbejdsbaserede projekter vedrørende kapacitetsudvikling de deltager i og/eller planlægger at deltage i, og for hvilke der modtages eller er planlagt samfinansiering med finansiel bistand fra Unionen. De bør også så vidt muligt angive, hvor stor en andel af de nationale forsvarsinvesteringer de har afsat til eller planlægger at afsætte til disse samarbejdsprojekter.

                  13.

                  Forpligtelse 9: De deltagende medlemsstater bør udarbejde en liste over de relevante igangværende samarbejdsbaserede projekter vedrørende kapacitetsudvikling i overensstemmelse med CDP i PESCO samt inden for andre rammer med angivelse af den planlagte indledning og afslutning af harmoniseringen af kravene. Den berammede igangsættelse af harmoniseringen af kapacitetskrav bør også angives for de planlagte og påtænkte projekter. Dette bør ske i de kommende år med særligt fokus på at afhjælpe de kapacitetsmangler, der er identificeret i CDP, og under hensyntagen til CARD.

                  14.

                  Forpligtelse 10: De deltagende medlemsstater bør i deres nationale gennemførelsesplaner have kortlagt de kapaciteter og faciliteter, der er stillet til rådighed og er tilgængelige med henblik på fælles brug for andre deltagende medlemsstater, med konkrete eksempler som f.eks. uddannelse og øvelser, militærbaser og logistisk støtte, herunder i tilfælde af operationer, og også med henblik på at fremme brugen af samarbejdsdatabasen (CODABA) til at støtte deltagende medlemsstater i at udveksle oplysninger om deres forsvarsplaner og programmer i forbindelse med kapacitetsudvikling. De deltagende medlemsstater kunne i deres nationale gennemførelsesplaner også kortlægge, hvilke kapaciteter, herunder infrastruktur, som tilbydes af andre deltagende medlemsstater, der kunne danne grundlag for samarbejde. De nationale gennemførelsesplaner bør angive, hvorledes et sådant samarbejde kunne optimere de tilgængelige ressourcer og forbedre deres samlede effektivitet, herunder ved at fremlægge eventuelle oplysninger om potentielle besparelser og den planlagte finansieringsramme i absolutte tal for de kommende år.

                  15.

                  Forpligtelse 11: De deltagende medlemsstater bør i deres nationale gennemførelsesplaner angive, hvordan de vil øge samarbejdet om cyberforsvar, herunder gennem eksisterende initiativer eller nye samarbejdsbaserede aktiviteter, bl.a. ved at angive graden af deltagelse i multinationale cyberøvelser. Senest i 2020 bør de enkelte deltagende medlemsstater have tilkendegivet, om de har til hensigt at deltage i et PESCO-projekt om cyberforsvar, og ydet støtte til andre deltagende medlemsstater vedrørende cybertrusler, f.eks. gennem udveksling af oplysninger. Senest i 2020 bør hver enkelt deltagende medlemsstat også kortlægge sine ressourcer, der blev stillet til rådighed for samarbejde i forbindelse med enten EDA eller en ny cyberforsvarsplatform inden for Det Europæiske Sikkerheds- og Forsvarsakademi, og har anvendt til at øge niveauet for cyberforsvar.

            Forpligtelse 12-14

                  16.

                  Forpligtelse 12: Senest i 2020 bør de deltagende medlemsstater:

                              a)

                              i overensstemmelse med EU-konceptet for hurtig militær reaktion færdiggøre databasen vedrørende hurtig reaktion, således at den kan blive et nyttigt militært planlægningsværktøj til at bidrage til at opfylde EU's ambitionsniveau. Ved at bidrage til databasen vedrørende hurtig reaktion, og med forbehold af alle nationale forfatningsmæssige bestemmelser med hensyn til deployeringsbeslutninger, vil de deltagende medlemsstater sende et signal om deres potentielle bidrag i form af umiddelbart deployerbare formationer, kapaciteter og relevant støtteinfrastruktur, som hurtigt kan deployeres eller anvendes, i en militær fælles sikkerheds- og forsvarspolisk (FSFP) mission eller operation til støtte for EU's ambitionsniveau. Med henblik herpå bør de enkelte deltagende medlemsstater under den årlige konference om koordinering af hurtig militær reaktion ajourføre databasen med en liste over deres militære formationer og kapaciteter. Denne etablerede proces omfatter færdiggørelsen af databaser for jord, sø og luft og indeholder en angivelse af graden af parathed for kapaciteter og styrker, hvor det er relevant. Med forbehold af krav om klassificering bør denne del af databasen vedrørende hurtig reaktion være tilgængelig for deltagende medlemsstater med henblik på at støtte kapaciteten til at foretage en indledende evaluering af muligheden for at iværksætte en militær FSFP-mission eller -operation. De deltagende medlemsstater bør afspejle deres bidrag til denne database i deres nationale gennemførelsesplaner.

                              b)

                              have evalueret muligheden for en hasteprocedure i forbindelse med politiske tilsagn på nationalt plan under overholdelse af deres forfatningsmæssige bestemmelser, herunder gennem en eventuel gennemgang af deres nationale beslutningsprocedurer, hvis dette ikke allerede er sket, med henblik på at foretage forbedringer. Hvis det er relevant, bør de nationale gennemførelsesplaner også afspejle gennemførelsen af beslutningsprocedurer i scenarier for hurtig reaktion gennem øvelser af POLEX-typen og de relevante konklusioner.

                              c)

                              inden for rammerne af deres midler og kapaciteter have ydet betydelig støtte til militære FSFP-operationer og -missioner, der fuldt ud tager sigte på at opfylde kravserklæringerne (SOR'er), og således yde et rimeligt bidrag til den respektive styrkeopbygning og aflægge rapport herom i deres nationale gennemførelsesplaner.

                              d)

                              bekræfte deres væsentlige og regelmæssige bidrag til EU's kampgrupper, principielt mindst fire år i forvejen, og forberede og uddanne deres bidragende styrker og kapaciteter i overensstemmelse med EU's kampgruppekoncept og EU's kampgruppeforberedelsesvejledning. Med henblik herpå bør de enkelte deltagende medlemsstater afspejle de halvårlige ajourføringer af tjenestelisten for EU's kampgrupper i deres nationale gennemførelsesplaner.

                              e)

                              have ydet et konkret bidrag til gennemførelsen af EU's handlingsplan for militær mobilitet og PESCO-projekterne på dette område, med forbehold af national suverænitet, beslutningstagning, love og bestemmelser, herunder ved at arbejde videre med de fire foranstaltninger på nationalt plan som aftalt i Rådets konklusioner om sikkerhed og forsvar af 25. juni 2018, navnlig i punkt 18 i disse konklusioner, snarest muligt, men ikke senere end 2024. De bør også sigte mod at opnå de nævnte første foranstaltninger inden udgangen af 2019, herunder ved udvikling af en national plan for gennemførelse af militær mobilitet. Der bør redegøres nærmere for disse nationale bidrag i de nationale gennemførelsesplaner.

                  17.

                  Forpligtelse 13: Med hensyn til styrkernes interoperabilitet bør de deltagende medlemsstater:

                              a)

                              anvende EU's kampgruppeforberedelsesvejledning, herunder de fælles kriterier for evaluering og validering af EU's kampgruppestyrkepakke, der er i overensstemmelse med NATO's standarder, og samtidig bibeholde national certificering. I deres nationale gennemførelsesplaner bør de deltagende medlemsstater erklære, hvordan de uddanner og certificerer deres styrker, f.eks. ved at udarbejde et EU-kampgruppeøvelsesprogram med henblik på forberedelsesfasen og ved at gennemføre en endelig live-øvelse (LIVEX) som led i kampgruppecertificeringspakken

                              b)

                              i deres nationale gennemførelsesplaner præcisere, hvordan de agter at nå til enighed om de fælles tekniske og operationelle standarder, der skal anvendes af styrker fra alle de deltagende medlemsstater, idet der anerkendes et behov for at sikre interoperabilitet og sammenhæng mellem EU og NATO, og det sikres, at passende forudsætninger for maksimal interoperabilitet er på plads, så alle deltagende medlemsstater kan opfylde deres forpligtelser

                              c)

                              i deres nationale gennemførelsesplaner angive den nuværende deltagelse og hensigten om, hvis det er muligt, at forbedre deres deltagelse i og bidrag til de relevante europæiske multinationale strukturer, navnlig dem, som Unionen har til rådighed.

                  18.

                  Forpligtelse 14: De deltagende medlemsstater bør tage del i udarbejdelsen af en ambitiøs tilgang til fælles finansiering af militære CSFP-operationer og -missioner og forelægge modeller og muligheder, ud over hvad der fastlægges som fælles udgifter i overensstemmelse med Rådets afgørelse (FUSP) 2015/528 (7), som i øjeblikket er under revision. De deltagende medlemsstater opfordres til at fremlægge forslag i denne henseende inden udgangen af 2018. Senest primo 2020 bør de deltagende medlemsstater have undersøgt sådanne forslag med henblik på i givet fald at fremme beslutningstagningen i Rådet.

            Forpligtelse 15-17

                  19.

                  Forpligtelse 15: Senest i 2020 bør de deltagende medlemsstater have øget antallet og omfanget af deres kapacitetsudviklingsprojekter, der bidrager til at afhjælpe de kapacitetsmangler, der er identificeret i CDP og beskrevet i Unionens prioriteter med hensyn til kapacitetsudvikling, herunder i de dertil knyttede cases i strategisk kontekst (SCC'er) og ved at anvende CARD. Unionens prioriteter med hensyn til kapacitetsudvikling, der hidrører fra CDP-revisionen, tager også hensyn til de prioriterede kapacitetsmangler og kapacitetsmål med stor virkning. De deltagende medlemsstater bør fremlægge deres respektive planer for de kommende år med en beskrivelse af antallet og den anslåede mængde af deres samarbejdsprojekter i finansiel forstand og fremlægge oplysninger om deres nationale projekter, der kan bidrage til at afhjælpe manglende kapacitet, der er identificeret i henhold til CDP. De deltagende medlemsstater bør også formidle deres vurdering af disse projekters betydning for en forbedring af Europas strategiske autonomi og en styrkelse af det europæiske forsvars teknologiske og industrielle basis (EDTIB). For de aktiviteter, der har en industriel og/eller teknologisk dimension, bør de deltagende medlemsstater angive, hvilken type europæisk industrisektor eller teknologi der planlægges styrket.

                  20.

                  Forpligtelse 16: Senest i 2020 bør de deltagende medlemsstater i deres nationale gennemførelsesplaner afspejle, hvilke passende beslutninger og skridt der er taget på nationalt plan med henblik på at prioritere en europæisk samarbejdsbaseret tilgang i forbindelse med fremtidige projekter for at afhjælpe kapacitetsmangler, der er konstateret på nationalt plan. Aktiv brug af CODABA kunne gøre det lettere at opfylde denne forpligtelse. For 2019 og 2020 bør de deltagende medlemsstater i deres nationale gennemførelsesplaner opføre samarbejdsprojekter og multinationale aktiviteter, som de forventer vil afhjælpe konstaterede mangler på nationalt plan, og formidle planer om, hvordan de agter at øge brugen af de samarbejdsbaserede tilgange i denne henseende.

                  21.

                  Forpligtelse 17: Da alle de deltagende medlemsstater bidrager til et eller flere PESCO-projekter, bør de nationale gennemførelsesplaner nøje beskrive det overordnede bidrag i form af ressourcer og ekspertise, de yder eller har til hensigt at yde, og hvordan dette bidrag forventes at få strategisk betydning.

            Forpligtelse 18-20:

                  22.

                  Forpligtelse 18: Senest i 2020 bør de deltagende medlemsstater sikre, at der gøres optimal brug af EDA som det europæiske forum for fælles kapacitetsudvikling. Med henblik herpå bør de deltagende medlemsstater i deres nationale gennemførelsesplaner angive hvilke projekter, som de deltager i, og det dermed forbundne finansielle omfang, der kanaliseres gennem EDA, idet tallene for 2018 anvendes som udgangspunkt, og ved at opføre de planlagte aktiviteter for 2019 og 2020, herunder de planlagte kapacitetsområder og den planlagte aktivitetstype. Medlemsstaterne opfordres til i deres nationale gennemførelsesplaner at anføre, hvordan og i hvilke situation de anser Den Fælles Organisation for Forsvarsmaterielsamarbejde (OCCAR) som værende den foretrukne forvaltningsorganisation for samarbejdsprogrammer, og fremlægge oplysninger om beslutninger om udvælgelse af en multinational programforvaltningsorganisation, hvor OCCAR er blevet anset som en mulighed. Dette foregriber ikke anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/81/EF (8).

                  23.

                  Forpligtelse 19: Senest i 2020 bør de deltagende medlemsstater påvise, at deres samarbejdsbaserede kapacitetsprojekter, herunder PESCO-kapacitetsprojekter, bidrager til at fremme konkurrenceevne, effektivitet og innovation i forsvarsindustrien i hele Unionen.

                              a)

                              De nationale gennemførelsesplaner bør præcisere, hvordan en passende industripolitik, hvis en sådan findes, styrer udviklingen af samarbejdsbaserede projekter vedrørende kapacitetsudvikling for at undgå unødvendig overlapning med oplysninger om de industrigrene, der styrkes, og de områder, hvor overlapninger er blevet forhindret.

                              b)

                              De deltagende medlemsstater vil aflægge rapport om, hvilke samarbejdsprogrammer der modtager samfinansiering fra Unionen under EDIDP i overensstemmelse med forpligtelse 8.

                  24.

                  Forpligtelse 20:

                              a)

                              Senest i 2020 bør de deltagende medlemsstater påvise, at deres samarbejdsprogrammer er til gavn for enheder, der skaber merværdi på EU's område (f.eks. aspekter vedrørende frembragte resultater og intellektuelle ejendomsrettigheder, teknologiske forbedringer og skabelsen af markedsmuligheder). De nationale gennemførelsesplaner bør, alt efter omstændighederne, indeholde oplysninger om de relevante enheder, der drager fordel af samarbejdsprogrammer og den dermed forbundne indvirkning på EDTIB).

                              b)

                              De deltagende medlemsstater vil påvise, at de erhvervelsesstrategier, de har gennemført fra 2018 til 2020, har en positiv indvirkning på EDTIB. Dette kan angives ved at opføre det absolutte omfang af forsvarsinvesteringer og den relative andel, som tildeles løsninger udviklet og produceret i Unionen. De nationale gennemførelsesplaner bør navnlig indeholde oplysninger om kapacitets- og teknologiområder som fastlagt i CDP og opkøbsstrategi i forhold til kapacitetsprojekter, der har en industriel dimension.

            III.   Vejen frem

                  25.

                  Efter vedtagelsen af denne henstilling skal de deltagende medlemsstater gennemgå og ajourføre deres nationale gennemførelsesplaner i overensstemmelse hermed og meddele dem til PESCO-sekretariatet senest den 10. januar 2019, jf. artikel 3, stk. 2, i afgørelse (FUSP) 2017/2315, med henblik på den evalueringsproces, der er fastsat i samme afgørelses artikel 6, stk. 3. I overensstemmelse med punkt 14 i køreplanen af 6. marts 2018 for gennemførelsen af PESCO og i lyset af denne henstilling vil PESCO-sekretariatet ajourføre den skabelon, der anvendes i de nationale gennemførelsesplaner.

                  26.

                  Den højtstående repræsentant bør tage hensyn til denne henstilling i den årlige rapport om PESCO, som vil underbygge evalueringen af opfyldelsen af de mere bindende forpligtelser for de enkelte deltagende medlemsstater, og som skal indsendes i overensstemmelse med punkt 14-16 i køreplanen for gennemførelsen af PESCO.

                  27.

                  Denne henstilling vil blive gennemgået og ajourført efter behov i begyndelsen af næste fase i 2021.

         Udfærdiget i Luxembourg, den 15. oktober 2018.

               På Rådets vegne

            F. MOGHERINI

               Formand

         (1)  EUT L 331 af 14.12.2017, s. 57.

         (2)  EUT C 88 af 8.3.2018, s. 1.

         (3)  Rådets afgørelse (FUSP) 2018/909 af 25. juni 2018 om et fælles sæt forvaltningsregler for PESCO-projekter (EUT L 161 af 26.6.2018, s. 37).

         (4)  Rådets afgørelse 2013/488/EU af 23. september 2013 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUT L 274 af 15.10.2013, s. 1).

         (5)  I overensstemmelse med Det Europæiske Forsvarsagenturs liste over definitioner af forsvarsdata (EDA201807105).

         (6)  I november 2007 godkendte EDA-styringsrådet fire kollektive benchmarks for investeringer: 20 % af de samlede forsvarsudgifter for indkøb af materiel (herunder FoU/F&T); 35 % af de samlede udgifter til materiel for europæisk samarbejdsbaseret indkøb af materiel; 2 % af de samlede forsvarsudgifter for forsvarsrelateret forskning & teknologi; 20 % af de samlede udgifter til forsvarsrelateret F&T for europæisk samarbejdsbaseret FoU.

         (7)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/528 af 27. marts 2015 om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet (Athena) og om ophævelse af afgørelse 2011/871/FUSP (EUT L 84 af 28.3.2015, s. 39).

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/81/EF af 13. juli 2009 om samordning af fremgangsmåderne ved ordregivende myndigheders eller ordregiveres indgåelse af visse bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet og om ændring af direktiv 2004/17/EF og 2004/18/EF (EUT L 216 af 20.8.2009, s. 76).