title: Rådets henstilling af 12. juli 2011 om Polens nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Polens opdaterede konvergensprogram for 2011-2014

text:
               23.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 217/5

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2011
   om Polens nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Polens opdaterede konvergensprogram for 2011-2014
   2011/C 217/02
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 3,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (2), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.

               (4)

               Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (5)

               Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (6)

               Den 27. april 2011 afleverede Polen sin 2011-opdatering af konvergensprogrammet for perioden 2011-2014 og den 29. april 2011 sit nationale reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (7)

               Den globale finanskrise førte til en opbremsning i den økonomiske aktivitet i Polen, idet vækstraten for det reale BNP faldt til 1,6 % i 2009, men ikke så vidt som en recession. I 2010 steg det reale BNP atter til 3,8 %, da en stærk ekstern efterspørgsel satte gang i fremstillingsindustrien og vendte lagercyklussen, mens det private forbrug blev understøttet af et robust arbejdsmarked. Ledigheden steg fra 7,1 % i 2008 til 9,6 % i 2010, trods en stigning i antallet af beskæftigede. Krisen har været hård ved de offentlige finanser. Det offentlige underskud steg fra 3,7 % af BNP i 2008 til 7,3 % i 2009. Det nåede i 2010 op på 7,9 % af BNP til trods for en moderat konsolideringspakke støttet af kraftig vækst. Gældskvoten steg fra 50,9 % i 2009 til 55,1 % (3) i 2010, hvilket stadig er under traktatens tærskelværdi på 60 % og Polens forfatningsmæssige gældsloft.

               (8)

               Baseret på vurderingen af det opdaterede konvergensprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er plausibelt, om end det bygger på nogle lidt for optimistiske vækstantagelser for 2012. Konvergensprogrammets plan går ud på at bringe underskuddet ned under referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2012, som er den frist, Rådet har fastsat. Den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i perioden 2010-2012 er fuldt ud i overensstemmelse med de 1,25 % af BNP, som var indeholdt i Rådets henstilling af 7. juli 2009 i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede målsætning ventes ikke nået i konvergensprogramperioden. Ændringen af pensionsreformen reducerer det strukturelle budgetunderskud med 0,7 % i 2011 og endnu 0,5 % af BNP i 2012, men forbedrer ikke den underliggende budgetstilling væsentligt, da en forbedring i den indledende budgetstilling følges af en stigning i den langfristede gæld. Risiciene for budgetmålene ser overvejende ugunstige ud. Særlig kan det bemærkes, at indtægterne fra de direkte skatter muligvis bliver lavere end forventet, som følge af optimistiske antagelser om beskatningsgrundlagets elasticitet; at programmets fremskrivninger af sociale bidrag hviler på gunstige scenarier for beskæftigelse og lønstigninger; og at potentielle forsinkelser af implementeringen og ændringer i de underskudsreducerende foranstaltninger, også dem, som staten ikke har direkte kontrol over, kan få konsolideringen til at skride.

               (9)

               Den polske regering gav tilsagn om at bringe det offentlige underskud ned under 3 % af BNP i 2012 som henstillet af Rådet og at sikre de offentlige finansers langsigtede stabilitet. Med det for øje har den i 2011 iværksat en plan, som ved hjælp af foranstaltninger, der berører både indtægter og udgifter, herunder omfattende nedskæringer i de offentlige investeringer, skal konsolidere de offentlige finanser betydeligt. Udkastet til budget for 2012 blev vedtaget af regeringen den 5. maj 2011. Det ventes at medvirke til, at underskuddet bliver bragt betydeligt længere ned. Det til trods kan det blive nødvendigt at supplere foranstaltningerne i 2012-budgetudkastet med yderligere foranstaltninger, hvis korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud skal nås inden fristen i 2012. Imidlertid vil yderligere nedskæringer vækstfremmende udgifter indebære en risiko for negativt at påvirke den potentielle vækst i fremtiden.

               (10)

               Polen har gennem årene styrket sin finanspolitiske ramme. Når målet er holdbare offentlige finanser på mellemlang og lang sigt, synes de gældende finanspolitiske regler og procedurerne for den mellemfristede programlægning imidlertid utilstrækkelige til at gøre budgetlægningsforløbet transparent, tilskynde til koordinering mellem de forskellige regeringsinstanser og tilvejebringe smidighed til at udjævne makroøkonomiske chok og ubalancer. De finanspolitiske regler bør ligeledes baseres på tilstrækkelig brede budgetmæssige aggregater og være i overensstemmelse med Det Europæiske National- og Regionalregnskabssystem (ESA95). Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed at være middelstore.

               (11)

               Regeringen har afskaffet særlige tidlige pensioneringer for størsteparten af pensionsmodtagerne, men der er stadig særordninger med tidlig pensionering for uniformeret servicepersonel og minearbejdere, og den lovbestemte pensionsalder er lavere for kvinder end for mænd. Derfor er den reelle pensionsalder stadig lav. Dertil kommer, at landbrugets stærkt subsidierede socialsikringsfond (KRUS) ikke tilskynder landbrugerne til skifte til mere produktive sektorer, hvilket også skyldes udfordringer i forbindelse med uddannelse, infrastruktur og mobilitet, hvilket bremser en økonomisk omstrukturering og hæmmer produktivitetsstigninger.

               (12)

               Uddannelsessystemet er endnu ikke fuldstændig tilpasset til arbejdsmarkedets behov. På trods af, at der er blevet langt flere med en højere uddannelse, påvirkes beskæftigelsesmulighederne af, at færdighederne passer dårligt til arbejdspladskravene. Forbindelsen mellem det højere uddannelsessystem og erhvervslivet og arbejdsmarkedet er utilstrækkelig. Andelen af voksne (især ældre arbejdstagere med begrænsede færdigheder), der er i videreuddannelse og erhvervsuddannelse, er stadig meget lav.

               (13)

               Til trods for en nylig stigning, ligger Polen lavt med offentlige udgifter til forskning og udvikling (F&U), også private udgifter til F&U ligger blandt de laveste i EU, og de har været faldende i de seneste år. Dette forhold vil formentlig blive en alvorlig hindring for økonomisk vækst på mellemlang og lang sigt. F&U-systemet er ikke fuldt ud integreret, da der kun er svage forbindelser mellem universiteter, forskningsinstitutter og industrien.

               (14)

               Kvindernes lave erhvervsfrekvens skyldes til dels, at pasningsmulighederne for børn og andre forsørgede er utilstrækkelige. I Polen er antallet af børn under tre år, som der arrangeres organiseret pasning af, langt under EU-gennemsnittet. Situationen er tilsvarende for større børn, om end indskrivningsprocenten er steget i de seneste år. I mange tilfælde har unge forældre kun mulighed for at komme ud på arbejdsmarkedet, hvis børnene kan blive passet af slægtninge. Ydermere betyder de utilstrækkelige pasningstilbud, at især de ældre kvinders arbejdskraftpotentiale reduceres, da de forlader deres job eller pensioneres tidligt, så de kan passe deres børnebørn eller andre familiemedlemmer.

               (15)

               Netinfrastrukturen er utilstrækkeligt udviklet og dermed en hindring for erhvervslivet og investeringer udefra, og den mangelfuldt udviklede transportinfrastruktur fremhæver forskellene mellem regionerne. Energiinfrastrukturen ældes med stor hast og har nået sin kapacitetsgrænse. Den har desuden behov for betydelige tilpasninger, hvis den skal opfylde de krav, klimaændringspolitikken fører med sig. Jernbanenettet i Polen er Europas tredjestørste, men det kan ikke understøtte nogen ekspansion i den økonomiske aktivitet, da både infrastruktur og rullende materiel er forældet.

               (16)

               Polen har et dårligt erhvervsmiljø og effektiviteten i den offentlig administration er lav. Sammenlignet med andre lande har Polen især problemer inden for skatteopkrævning, virksomhedsetablering og -lukning, kontraktoverholdelse og ejendomsregistrering. Virksomhederne bliver bremset af langtrukne godkendelsesprocedurer. Juridiske skridt, fx om håndhævelse af aftaler og opnåelse af byggetilladelser, indebærer temmelig mange procedurer, og alt i alt er processen for langvarig.

               (17)

               Polen har givet en række tilsagn under europluspagten. Finanspolitisk har Polen givet tilsagn vedrørende den eksisterende gæld og den midlertidige udgiftsregel, indførelse af nye regler, som begrænser de lokale offentlige administrationers gældsrate, og indførelse af en permanent udgiftsregel. For at styrke den finansielle stabilitet træffes der foranstaltninger, som effektiviserer reguleringen af og tilsynet med kapitalmarkedet. Beskæftigelsesforanstaltningerne er koncentreret om kvindernes og de ældre arbejdstageres erhvervsfrekvens samt reformer, der knytter erhvervsliv og uddannelse tættere sammen. Konkurrenceforanstaltningerne er koncentreret om uddannelse og forskning, udbygning af transport- og bredbåndsinfrastruktur samt forbedring af erhvervsmiljøet. Disse tilsagn falder inden for pagtens fire områder og afspejler i vidt omfang den dagsorden, der er fremlagt i konvergensprogrammet og det nationale reformprogram. Der bør tages yderligere hånd om udfordringerne på flere af de større politik-områder (fx de ældre arbejdstageres lave erhvervsfrekvens) eller de er kun overfladisk berørt (fx forbedring af virksomhedsledelsen). Tilsagnene i europluspagten er blevet vurderet og taget i betragtning i henstillingerne.

               (18)

               Kommissionen har vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram, herunder tilsagnene under europluspagten. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Polen, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Kommissionen finder, at programmerne rummer en ambitiøs plan for konsolidering af de offentlige finanser, og tilskynder regeringen til at føre planen ud i livet og om fornødent træffe yderligere foranstaltninger til at bringe det offentlige underskud ned under 3 % af BNP i 2012. Der bør med afsæt i det seneste årtis resultater tages skridt til at øge beskæftigelsen yderligere, hovedsagelig ved hjælp af reformer af pensions- og uddannelsessystemet og ved at tilbyde bedre muligheder for pasning af børn og andre forsørgede. Endvidere bør den ikke-prisrelaterede konkurrenceevne forbedres ved at skabe bedre F&U-vilkår og et bedre erhvervsklima og stimulere investeringer i infrastruktur.

               (19)

               På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til Rådets henstilling af 7. juli 2009 i medfør af artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har Rådet undersøgt 2011-opdateringen af Polens konvergensprogram, og Rådets udtalelse (4) afspejles især i henstilling 1) og 2) nedenfor. Under hensyntagen til Det Europæiske Råds konklusioner af 25. marts 2011 har Rådet gennemgået Polens nationale reformprogram —

         HENSTILLER, at Polen træffer foranstaltninger i perioden 2011-2012 med henblik på at:

               1.

               Gennemføre foranstaltningerne i udkastet til budget for 2012 og træffe supplerende foranstaltninger af permanent karakter, hvis det er nødvendigt for at det offentlige underskud bringes ned under 3 % af BNP i 2012, i overensstemmelse med Rådets henstillinger i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Skære vækstfremmende udgifter, navnlig medfinansiering med EU-midler, mindst muligt ned i fremtiden, samtidig med at der sikres behørigt fremskridt hen imod den mellemfristede målsætning.

               2.

               Vedtage lovgivning, der indfører en permanent udgiftsregel i 2013. Reglen bør bygge på tilstrækkelig brede budgetmæssige aggregater og være i overensstemmelse med det europæiske regnskabssystem. Endvidere træffe foranstaltninger til at skabe bedre koordinering mellem de forskellige regeringsinstanser i den årlige og mellemfristede budgetlægning.

               3.

               Sætte den lovmæssige pensionsalder for uniformeret personel op som planlagt, og tage yderligere skridt til at hæve den reelle pensionsalder, så som at knytte den til den forventede levetid. Lægge en tidsplan for yderligere forbedringer af landbrugernes bidrag til socialsikringsfonden KRUS, så de i højere grad afspejler den enkeltes indkomst.

               4.

               Implementere den opstillede strategi for livslang læring, og forbedre mulighederne for lærepladser og erhvervsuddannelsesprogrammer specielt for ældre og dårligt kvalificerede arbejdstagere. Styrke forbindelsen mellem forskning og erhvervsliv ved gennemførelse af programmet »Vi bygger på viden« (Budujemy na Wiedzy); gennemføre reformprogrammet for de højere uddannelser »Partnerskab for viden« (Partnerstwo dla Wiedzy), således at uddannelsestilbuddene bliver tilpasset bedre til arbejdsmarkedets behov.

               5.

               Øge kvindernes erhvervsfrekvens ved hjælp af foranstaltninger, der sikrer stabil finansiering af pasning af børn under skolealderen, således at indskrivningsprocenten af børn under tre år bringes op.

               6.

               Tage skridt til at forbedre incitamenterne til at investere i energiproduktion, således at lav-CO2-teknologier fremmes, og til at udbygge sammenkobling af elforsyningsnet over grænserne yderligere. Udarbejde en flerårig plan for investering i jernbaneinfrastruktur, og føre udviklingsplanen for jernbanetransport ud i livet.

               7.

               Tage skridt til forenkling af de juridiske procedurer for håndhævelse af aftaler. Revidere Bygge- og zoneinddelingslovgivningen, således at appelprocedurerne bliver enklere og de administrative procedurer bliver mindre langvarige.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 138 af 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Tal i henhold til Kommissionens tjenestegrenes AMECO database. Ifølge finansministeriets meddelelse af 30. maj 2011, udgjorde gældskvoten den 31. december 2010 54,9 %.

      (4)  Jf. artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

31988H0041

88/41/EØF: Kommissionens henstilling af 10. december 1987 om mere aktiv forbrugerdeltagelse i standardiseringsarbejdet

EF-Tidende nr. L 023 af 28/01/1988 s. 0026 - 0026

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING  af 10. december 1987  om mere aktiv forbrugerdeltagelse i standardiseringsarbejdet  (88/41/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER -  som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, og  ud fra foelgende betragtninger:  Et af Faellesskabets maal er at forbedre borgernes levevilkaar, herunder beskyttelse af sundheden, sikkerheden og forbrugernes interesser;  i Raadets forordning af 14. april 1975 om Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs foerste program for en politik vedroerende forbrugerbeskyttelse og -oplysning (1), erkendes retten til beskyttelse af sundhed og sikkerhed som en af forbrugernes fem fundamentale rettigheder; ifoelge saavel dette program som det andet program (2), hvori principperne for prioriterede foranstaltninger paa faellesskabsplan blev fastlagt, isaer vedroerende beskyttelse af forbrugernes sundhed og sikkerhed, er midlet en dialog mellem forbrugere og producenter/forhandlere;  fremstoedet paa det forbrugerpolitiske omraade (3);  Raadet vedtog en resolution den 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder (4);  konklusionerne af den europaeiske forbruger- og standardiseringskonference i Bruxelles den 4. og 5. juni 1987;  Kommissionen foreslog i sin meddelelse om forbrugernes deltagelse i standardiseringsarbejdet, at den skulle soerge for, at der aftales en ny arbejdsmetode med CEN/Cenelec, og at der udarbejdes et hoejt prioriteret standardiseringsprogram for forbrugsprodukter i overensstemmelse med forbrugernes interesser -  HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:  1. At deltage i Kommissionens bestraebelser paa  a) at overtale nationale og europaeiske standardiseringsorganer til at  - sikre aktiv deltagelse af forbrugere og alle andre interesserede parter (saasom fabrikanter, brugere, forhandlere og fagforeninger) i deres arbejde  - paase, at forbrugerrepraesentanter, der udpeges af forbrugerorganisationerne, bliver medlemmer af delegationerne for de nationale standardiseringsorganer og dermed af bestemte tekniske udvalg under CEN/Cenelec  b) at opfordre forbrugerrepraesentanterne til at foretage en klar prioritering af standardiseringsarbejdet paa europaeisk plan med henblik paa oeget forbrugerbeskyttelse, og  2. at indfoere en ordning, der giver forbrugerne mulighed for at deltage aktivt i det europaeiske standardiseringsarbejde uden tab af indtaegter.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 10. december 1987.  Paa Kommissionens vegne  Grigoris VARFIS  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. C 92 af 25. 4. 1975, s. 1.  (2) EFT nr. C 133 af 3. 6. 1981, s. 1.  (3) Dok. KOM (85) 314 endelig udg.  (4) EFT nr. C 136 af 4. 6. 1985, s. 1.


title: Rådets henstilling af 11. juli 2017 om Bulgariens nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2017

text:
               9.8.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 261/7

         RÅDETS HENSTILLING
   af 11. juli 2017
   om Bulgariens nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2017
   (2017/C 261/02)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1, og
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse blev godkendt af Det Europæiske Råd den 9.-10. marts 2017. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Bulgarien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybtgående undersøgelse.

               (2)

               Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Bulgarien 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Bulgariens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Bulgariens nationale Europa 2020-mål. Rapporten indeholdt desuden en dybtgående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, og resultaterne heraf blev offentliggjort den 22. februar 2017. Kommissionen konkluderede på baggrund af sin analyse, at Bulgarien er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. Bulgarien oplever navnlig fortsat ubalancer som følge af den fortsatte skrøbelighed i den finansielle sektor og virksomhedernes høje gældsætning, samtidig med at langtidsledigheden er høj.

               (3)

               Bulgarien fremlagde sit nationale reformprogram for 2017 og sit konvergensprogram for 2017 den 17. maj 2017 efter fristens udløb.

               (4)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (3) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (5)

               Bulgarien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit konvergensprogram for 2017 har regeringen, med udgangspunkt i en ligevægtig budgetstilling i 2016, planer om et samlet underskud på 0,6 % af BNP i 2017. Det samlede underskud forventes at falde en anelse til 0,5 % af BNP i 2018 og derefter vende til et lille overskud. Den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 1 % af BNP planlægges at blive opfyldt med en margen i hele programperioden. Ifølge konvergensprogrammet for 2017 ventes den offentlige gældskvote at falde gradvis fra 29,5 % af BNP i 2016 til 23,8 % i 2020. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, er realistisk.

               (6)

               Den 12. juli 2016 henstillede Rådet, at Bulgarien gennemfører en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,5 % af BNP hen imod den mellemfristede budgetmålsætning. De endelige tal viser, at Bulgarien allerede klarede sig bedre i forhold til den mellemfristede budgetmålsætning i 2016. På basis af Kommissionens forårsprognose 2017 forventes den strukturelle saldo at vende fra et overskud på 0,1 % af BNP i 2016 til et underskud på 0,4 % af BNP i 2017 og 0,3 % af BNP i 2018, hvis der ikke sker ændringer af politikken. På trods af denne forringelse forventes den strukturelle saldo at ligge over den mellemfristede budgetmålsætning begge år. Rådet er af den opfattelse, at Bulgarien overordnet set forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2017 og 2018.

               (7)

               Der er bestræbelser i gang for at forbedre skatteopkrævningen. På trods af forbedringer udgør overholdelse af skattereglerne fortsat en udfordring. Skyggeøkonomien og sort arbejde spiller fortsat en stor rolle. Den skattemæssige administrative byrde er blevet mindsket, men er stadig betydelig Foranstaltninger for at mindske bureaukratiet har hidtil givet begrænsede resultater, og der er ingen tegn på større forbedringer med hensyn til frivillig overholdelse af skattereglerne. I den situation er håndhævelse af reglerne helt afgørende ikke kun for så vidt angår gennemførelse af kontrol, men også for at styrke forebyggelsen af manglende overholdelse af skattereglerne. Handlingsplanen for den samlede nationale strategi 2015-2017 om at forbedre skatteopkrævning, takle skyggeøkonomien og nedbringe efterlevelsesomkostninger, ser ud til at være et nyttigt værktøj, navnlig for at evaluere og forbedre koordineringen og effektiviteten af en række administrative organer på skatteområdet. En efterfølgende analyse af virkningerne af de specifikke foranstaltninger kunne bidrage til en egentlig vurdering, planlægning og målretning af fremtidige foranstaltninger vedrørende overholdelse af skattereglerne. Disse foranstaltninger vil indgå i en omfattende samlet national strategi, der skal erstatte den nuværende strategi, der udløber ved udgangen af 2017.

               (8)

               De bulgarske myndigheder gennemførte i samråd og samarbejde med de relevante europæiske organer kvalitetsvurderinger af aktiverne og stresstests af bank- og forsikringssektorerne og en undersøgelse af private pensionsfondes aktiver. Resultaterne bekræftede, at sektorerne samlet set er robuste, men det blev dog bekræftet, at der findes sårbarheder, herunder i visse systemisk vigtige institutioner. Da de opfølgende foranstaltninger endnu ikke er fuldt ud gennemført, findes kilden til sårbarhederne fortsat. Nogle spørgsmål, herunder værdiansættelse af illikvide finansielle instrumenter og aktiver samt eksponeringer i forbindelse med nærtstående parter, blev ikke fuldt ud taklet i de tre undersøgelser. De tilsynsførende kunne indtage en mere konservativ tilgang til behandlingen af disse spørgsmål. Udestående spørgsmål i forsikringssektoren omfatter også behandlingen af visse genforsikringskontrakter, visse tilgodehavender og tilsyn på koncernniveau.

               (9)

               For at takle risikoen for lignende ubalancer i fremtiden er det nødvendigt, at foranstaltningerne for at forbedre tilsynet med banker gennemføres fuldt ud, og at der gøres en yderligere indsats for at forbedre tilsynet med ikkebankmæssige sektorer. At takle aktiver, der er vanskelige at værdiansætte, og usund forretningspraksis, herunder eksponeringer i forbindelse med nærtstående parter og dertil knyttet långivning, udgør fortsat store udfordringer for myndighederne. Bulgariens nationalbank har iværksat en plan for reform og udvikling af banktilsynet, som også er baseret Verdensbankens og IMF's resultater. Denne plan er nu ved at blive gennemført, men skal måske ændres i lyset af resultaterne i programmet til vurdering af den finansielle sektor. Manglerne ved tilsynet, som undersøgelserne af forsikringssektoren og pensionsfondene har vist, understreger behovet for, at finanstilsynskommissionen udvikler og gennemfører en samlet plan for et styrket tilsyn, bl.a. ved at forbedre dens egen interne forvaltning og funktionsmåde. For at være fuldt ud troværdig skal en plan baseres på international bedste praksis på området og udarbejdes og gennemføres i tæt samarbejde med de relevante europæiske organer og om nødvendigt trække på input fra tredjepartstjenesteydere.

               (10)

               Virksomhedernes gæld er fortsat høj (højere end i sammenlignelige lande), hvilket udgør en byrde for virksomhedernes regnskaber og potentielt bremser låneefterspørgslen og investeringerne på mellemlang sigt. For at nedbringe det stadigt høje niveau for misligholdte lån bør myndighederne fremme bankernes gældsomlægning ved at anvende en bred vifte af værktøjer. En fremskyndelse af reformen af insolvenslovgivningen ville forbedre den retlige ramme for behandling af dårlige lån og give mulighed for udenretslig omstrukturering. Ud over insolvenslovgivningen kunne værktøjskassen indeholde tilsynsmæssige retningslinjer for banker med en særlig stor andel misligholdte lån. Den kunne også indeholde tiltag, der gør oplysningerne om kvaliteten af aktiver mere gennemsigtige, for at bidrage til at uddybe det sekundære marked for misligholdte lån.

               (11)

               Den seneste udvikling på arbejdsmarkedet har været positiv, men der er fortsat strukturelle problemer. Arbejdsstyrken svinder fortsat på grund af befolkningens aldring kombineret med udvandring. Da økonomien undergår strukturelle ændringer, er det vigtigt at drage nytte af det uudnyttede potentiale på arbejdsmarkedet. Arbejdsmarkedet er i øjeblikket karakteriseret ved en stor andel af langtidsledighed ud af den samlede ledighed og en høj grad af inaktivitet, begrænset inklusion af unge på arbejdsmarkedet og mangel på kvalificeret arbejdskraft og et misforhold mellem de udbudte og efterspurgte kvalifikationer på arbejdsmarkedet. Arbejdsløshedsprocenten faldt til under gennemsnittet i Unionen i 2015, men langtidsledigheden og den procentdel af unge, der ikke er i arbejde eller under uddannelse, og den lave beskæftigelsesgrad for lavtuddannede udgør stadig en stor udfordring. I forhold til denne udfordring er de aktive arbejdsmarkedspolitikker ikke i tilstrækkelig grad målrettet dårligt stillede grupper og deres behov, hvilket hæmmer deres beskæftigelsesegnethed. Endvidere kan en utilstrækkelig kobling mellem beskæftigelse og sociale ydelser for modtagere af sociale ydelser begrænse deres arbejdsmarkedsdeltagelse.

               (12)

               En forbedring af de uddannelsesmæssige resultater og en styrket adgang til almindelig inkluderende kvalitetsundervisning er fortsat en udfordring med potentielle konsekvenser for fattigdom. Risikoen for fattigdom eller social udstødelse for børn er faldet en smule, men er fortsat en af de højeste i Unionen og stærkt knyttet til forældrenes uddannelsesniveau. Resultaterne for grundlæggende færdigheder målt efter OECD's program for international elevevaluering (PISA) for 2015 viser, at andelen af underpræsterende elever inden for læsning, matematik og naturvidenskabelige fag er en af de højeste i Unionen. Den planlagte metode til at forbedre finansieringen af skoler skal udvikles yderligere. Formålet er at sikre mere rimelige resultater gennem yderligere støtte til skoler, der klarer sig dårligt. Børn fra familier med lavere socioøkonomisk status, navnlig romafamilier, har ikke reelt de samme uddannelsesmæssige muligheder, herunder i den tidlige barndom. Der gennemføres reformer af erhvervsuddannelsen, men uddannelsens kvalitet og samarbejdet med erhvervslivet og arbejdsmarkedets parter er utilstrækkeligt. Tosporet uddannelse er fortsat ved at blive indført. Inden for højere uddannelse forsøger man med resultatbaseret finansiering at forbedre kvaliteten og arbejdsmarkedsrelevansen.

               (13)

               En begrænset tilgængelighed, lav finansiering, udvandring af fagfolk og dårlige sundhedsresultater er fortsat store udfordringer i sundhedssystemet. Lav dækning for så vidt angår sundhedsforsikring, herunder lav offentlig dækning af ambulant behandling og stor brugerbetaling, gør det vanskeligt for borgerne at få adgang til sundhedspleje. De seneste foranstaltninger, f.eks. selektiv indgåelse af aftaler om hospitalsydelser baseret på det nationale sundhedskort, kan give mulighed for at forbedre adgangen til sundhedspleje og sikre rimelighed, hvis de gennemføres fuldt ud.

               (14)

               Mindstelønnen i Bulgarien, som stadig er den laveste i Unionen, er steget betydeligt siden 2011. Der er opnået begrænsede fremskridt med indførelsen af en objektiv mekanisme, selv om arbejdsgiverne og fagforeningerne er nået til enighed om kriterierne. Manglen på en gennemsigtig mekanisme, som tager højde for økonomiske og sociale kriterier, betingelserne på arbejdsmarkedet og det institutionelle aspekt ved deres anvendelse kan vanskeliggøre en rimelig balance mellem målsætningen om at støtte beskæftigelsen og konkurrenceevnen og bevare lønindkomsten. På trods af visse spændinger blandt arbejdsmarkedets parter under de mislykkede forhandlinger om minimale sociale sikringsordninger for 2017, er den sociale dialog fortsat eksisterende.

               (15)

               Den store andel af borgere, der lever i risiko for fattigdom og social udstødelse er fortsat en betydelige økonomisk og social udfordring. Bulgarien er den fattigste medlemsstat i Unionen, og dårligt stillede grupper, som f.eks. romaer, børn, ældre og folk i landdistrikter, rammes uforholdsmæssigt. Efter flere år med vedholdende forbedringer er fattigdomsrisikoen for ældre øget betydeligt. Ældre kvinder er i særlig grad i risiko for fattigdom og social udstødelse, da de typisk bidrager kortere tid til pensionsordninger. Selv om situationen for så vidt angår børns relative fattigdom er forbedret, er fattigdomsniveauet for denne gruppe fortsat meget højt. Afinstitutionaliseringen af børn fortsætter, og der r vedtaget en ny handlingsplan. Processen halter stadig bagud for voksne og personer med handicap. Uligheder i indkomst udgør et betydeligt og voksende problem. Forholdet mellem indkomsten for de 20 % rigeste husholdninger og de 20 % fattigste steg fra 6,1 i 2012 til 7,1 i 2015 og er blandt de højeste i Unionen. I Bulgarien er forskellen for så vidt angår uligheder i indkomst før og efter skat og sociale overførsler blandt de laveste i Unionen. Det sociale beskyttelsessystem, herunder den generelle mindstelønsordning giver ikke et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau. Dækningen for personer på sociale ydelser er fortsat lav og er baseret på meget restriktive adgangskrav. Mindstelønnen er fortsat lav og er ikke blevet ajourført siden 2009, og der findes ikke en gennemsigtig tilpasningsmekanisme.

               (16)

               Der er gennemført foranstaltninger for at forbedre systemet for offentlige indkøb, men deres konkrete merværdi har endnu ikke vist sig. Der skal sikres en hensigtsmæssig og effektiv gennemførelse af det nye risikobaserede system for forudgående kontrol. Gennemførelse af de anbefalinger, der er fremsat i undersøgelsen af appelsystemet, udgør fortsat en udfordring, da effektive retsmidler er nøglen til gennemførelse af store projekter. Når kapaciteten for agenturet for offentlige udbud er blevet vurderet, skal den justeres for at afspejle agenturets funktioner. Endvidere skal de kontraherende parters administrative kapacitet styrkes, herunder ved at trække på metodologisk støtte fra agenturet for offentlige udbud og centraliserede og/eller accessoriske indkøbsaktiviteter foretaget af indkøbscentraler for den centrale administration, kommunerne og sundhedssektoren. Arbejdet med at indføre e-udbud for at gøre offentlige indkøb mere gennemsigtige er endnu ikke afsluttet. Sikring af upartiskhed for så vidt angår offentlige udbud og forebyggelse af eventuelle interessekonflikter giver fortsat anledning til betydelig bekymring. På trods af de seneste reformer, der tager sigte på at modernisere den offentlige administration, er de offentlige institutioners effektivitet fortsat begrænset. En række lovændringer blev afsluttet i 2016 for at indføre de nødvendige retlige rammer, men håndhævelsen og gennemførelsen af disse på en effektiv og systematisk måde giver udfordringer.

               (17)

               Bulgarien vedtog i 2016 betydelige reformer for at takle de fortsatte problemer med retsvæsenets uafhængighed og kvalitet. Da disse reformer imidlertid først er blevet vedtaget for nylig, er det for tidligt at vurdere deres virkning. Det er nødvendigt med yderligere skridt på en række områder. Korruption er fortsat en betydelig udfordring i Bulgarien og griber fortsat ind i investeringer både på nationalt og lokalt niveau. I 2015 fremlagde myndighederne en ambitiøs strategi for at bekæmpe korruption, men gennemførelsen er fortsat på det indledende stadium. Bulgariens politik til bekæmpelse af korruption svækkes fortsat af svage og opsplittede institutioner, ringe resultater med at retsforfølge sager på højt plan og ringe parlamentarisk opbakning til reformer. Under mekanismen for samarbejde og kontrol (4) modtager Bulgarien henstillinger om reformer af retsvæsenet og bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet. Disse områder er derfor ikke medtaget i de landespecifikke henstillinger til Bulgarien.

               (18)

               Som led i det europæiske semester 2017 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Bulgariens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Bulgarien i de foregående år.

               (19)

               På baggrund af denne vurdering er Rådet af den opfattelse, at Bulgarien forventes at overholde stabilitets- og vækstpagten.

               (20)

               I lyset af Kommissionens dybtgående undersøgelse og denne vurdering afspejles Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 i nedenstående henstilling 2 og 3,

         HENSTILLER, at Bulgarien i 2017 og 2018 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Forbedre skatteopkrævningen og overholdelsen af skattereglerne yderligere, herunder gennem et omfattende sæt foranstaltninger, der rækker ud over 2017. Fremskynde håndhævelsesforanstaltninger for at mindske omfanget af den uformelle økonomi, navnlig sort arbejde.

               2.

               Træffe opfølgende foranstaltninger vedrørende undersøgelserne af den finansielle sektor, navnlig for genforsikringskontrakter, tilsyn på koncernniveau, aktiver, der er vanskelige at værdiansætte, og eksponeringer i forbindelse med nærtstående parter. Forbedre tilsynet med banker og ikkebankmæssige sektorer ved at gennemføre omfattende handlingsplaner i tæt samarbejde med europæiske organer. Fremme nedbringelsen af det stadigt høje niveau for virksomhedernes misligholdte lån ved at anvende en bred vifte af værktøjer, bl.a. ved at fremskynde reformen af insolvenslovgivningen og fremme et fungerende sekundært marked for misligholdte lån.

               3.

               Forbedre målretningen af aktive arbejdsmarkedspolitikker og koblingen mellem beskæftigelse og sociale ydelser for dårligt stillede grupper. Styrke adgangen til almindelig inkluderende kvalitetsundervisning, navnlig for romaer. Øge sundhedsforsikringens dækning, mindske brugerbetalingen og takle manglen på fagfolk i sundhedssektoren. I samråd med arbejdsmarkedets parter indføre en gennemsigtig mekanisme for fastsættelse af mindstelønnen. Forbedre mindstelønnens dækning og tilstrækkelighed.

               4.

               Sikre en effektiv gennemførelse af den nationale strategi for offentlige udbud for 2014-2020.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2017.

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Kommissionens beslutning 2006/929/EF af 13. december 2006 om oprettelse af en mekanisme for samarbejde og kontrol vedrørende Bulgariens fremskridt med opfyldelsen af specifikke benchmarks på områdernes retsreform og bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 58).


title: Rådets henstilling af 16. juni 2017 med henblik på at korrigere den betydelige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien

text:
               6.7.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 216/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 16. juni 2017
   med henblik på at korrigere den betydelige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien
   (2017/C 216/01)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 10, stk. 2, andet afsnit,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I henhold til artikel 121 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal medlemsstaterne fremme sunde offentlige finanser på mellemlang sigt gennem samordning af deres økonomiske politikker og multilateral overvågning for at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (2)

               Stabilitets- og vækstpagten (SVP) er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse.

               (3)

               Den 12. juli 2016 henstillede Rådet til, at Rumænien skulle begrænse afvigelsen fra den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 og opnå en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,5 % af BNP i 2017, medmindre den mellemfristede budgetmålsætning nås med en lavere finanspolitisk indsats (2).

               (4)

               Ifølge Kommissionens forårsprognose 2017 og de endelige tal for 2016 som valideret af Eurostat forværredes den strukturelle saldo i 2016 fra –0,6 % af BNP, nemlig over den mellemfristede budgetmålsætning på –1 % af BNP, til –2,6 % af BNP, hvilket tyder på en betydelig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (nemlig en afvigelse på 1,6 % af BNP). Væksten i de offentlige udgifter fratrukket diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og engangsforanstaltninger lå et godt stykke over udgiftsbenchmarket, hvilket også tyder på en betydelig afvigelse (nemlig en afvigelse på –2,0 % af BNP). Forskellen i indikatorerne skyldes hovedsageligt forskelle i den årlige potentielle nominelle vækst i BNP, der er anvendt ved beregningen. Uanset denne forskel bekræfter begge indikatorer, at der har været en betydelig afvigelse fra kravene i den forebyggende del af SVP i 2016.

               (5)

               Den 22. maj 2017 fandt Kommissionen efter en samlet vurdering, at der var en betydelig konstateret afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien og rettede en advarsel til Rumænien, jf. artikel 121, stk. 4, i traktaten og artikel 10, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (6)

               I henhold til artikel 10, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1466/97 skal Rådet inden en måned efter datoen for vedtagelsen af Kommissionens advarsel fremsætte en henstilling til den pågældende medlemsstat om at træffe de nødvendige politiske foranstaltninger. I forordning (EF) nr. 1466/97 fastsættes det, at der i henstillingen skal fastsættes en frist på højst fem måneder for medlemsstaten til at håndtere afvigelsen. På det grundlag forekommer en frist for Rumænien frem til 15. oktober 2017 til at håndtere afgivelsen passende. Inden for denne frist bør Rumænien rapportere om, hvilke tiltag der er iværksat for at imødekomme denne henstilling.

               (7)

               Rumæniens strukturelle saldo i 2016 skønnes at ligge 1,6 % af BNP under landets mellemfristede budgetmålsætning. På grundlag af prognoserne for outputgabet i Kommissionens forårsprognose 2017 vurderes Rumænien at opleve normale konjunkturforhold i 2017. Rumæniens bruttogældskvote ligger under tærsklen på 60 % af BNP. Den strukturelle minimumsindsats, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 og tilpasningsmatrixen, som tager hensyn til den nuværende økonomiske situation og eventuelle problemer, hvad angår målet om de offentlige finansers holdbarhed, beløber sig til 0,5 % af BNP. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2017 vil den strukturelle saldo blive yderligere forværret med 1,3 % af BNP i 2017. En strukturel minimumsforbedring på 0,5 % af BNP i 2017 vil derfor skabe et behov for at vedtage foranstaltninger, der giver et samlet udbytte på 1,8 % af BNP sammenlignet med det nuværende referencescenarie i Kommissionens forårsprognose 2017. Da der kræves en betydelig strukturel konsolideringsindsats som følge af de minimumstilpasninger, der kræves i henhold til SVP, er det hensigtsmæssigt ikke at kræve nogen yderligere tilpasning oven på minimumskravet på 0,5 % af BNP.

               (8)

               Den krævede forbedring af den strukturelle saldo med 0,5 % af BNP i 2017 svarer til en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på højst 3,3 % i 2017 (3).

               (9)

               Ifølge Kommissionens forårsprognose 2017 vil det offentlige underskud udgøre 3,5 % af BNP i 2017, hvilket er over de 3 % af BNP, der er traktatens referenceværdi. Den krævede strukturelle tilpasning forekommer også hensigtsmæssig med henblik på at sikre, at Rumænien i 2017 overholder tærsklen for det offentlige underskud på 3 % af BNP.

               (10)

               Det er hensigtsmæssigt, at denne henstilling offentliggøres.

               (11)

               For at nå de anbefalede budgetmålsætninger er det afgørende, at Rumænien vedtager og omhyggeligt gennemfører de nødvendige foranstaltninger samt nøje overvåger udviklingen i de nuværende udgifter —

         HENSTILLER:
   AT RUMÆNIEN:

               1)

               træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,3 % i 2017, hvilket svarer til en årlig strukturtilpasning på 0,5 % af BNP, hvilket bringer landet ind på en passende tilpasningskurs hen imod den mellemfristede budgetmålsætning

               2)

               anvender alle uventede indtægter til at nedbringe underskuddet; budgetkonsolideringsforanstaltningerne bør sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo på en vækstfremmende måde

               3)

               senest den 15. oktober 2017 rapporterer til Rådet om de foranstaltninger, der er truffet for at imødekomme denne henstilling.

      Denne henstilling er rettet til Rumænien.
      Udfærdiget i Luxembourg, den 16. juni 2017.

            På Rådets vegne

         E. SCICLUNA

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rådets henstilling af 12. juli 2016 om Rumæniens nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2016 (EUT C 299 af 18.8.2016, s. 73).

      (3)  De offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikke-diskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.


title: Kommissionens henstilling nr. 263/78/EKSF af 7. februar 1978 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold for visse U-, I- og H-profiler af jern og stål med oprindelse i Japan

text:
9 . 2 . 78                                      De Europæiske Fællesskabers Tidende                                       Nr. L 39/ 15
                                   KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 263/ 78 / EKSF
                                                          af 7 . februar 1978
                  om indførelse af en midlertidig antidumpingtold for visse U -, I - og H-profiler
                                            af jern og stål med oprindelse i Japan
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE                                          porten til Fællesskabet af de pågældende produkter er
 FÆLLESSKABER HAR —                                                    øget, idet den samlet er steget fra 347 000 tons i 1974
                                                                        til 240 000 tons i første halvår 1977 ; importen med
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det                    oprindelse i Japan er steget fra 3 671 tons til ca.
europæiske Kul - og Stålfællesskab, særlig artikel 74 og                19 720 tons i løbet af samme periode, og importen
86,                                                                    har følgelig kunnet opnå en samlet andel på 10,6 %
                                                                       og en andel på over 5 % for så vidt angår importen
                                                                        med oprindelse i Japan samt leverancerne fra Spanien,
under henvisning til Kommissionens henstilling 77/                      som allerede er pålagt en midlertidig antidumping
329/ EKSF af 15. april 1977 om beskyttelse mod dum                     told ; oplysningerne viser endvidere at Fællesskabets
 ping, præmier eller subventioner fra lande, der ikke til             jern - og stålindustri befinder sig i en krisesituation
hører Det europæiske Kul - og Stålfællesskab ('), æn                   præget af et fald i leverancerne af de pågældende pro
dret ved henstilling nr. 3004/77/ EKSF (2), særlig arti               dukter på ca . 21 % mellem 1974 og 1977 og af afske
kel 15 og 19,                                                          digelser af og arbejdstidsnedsættelser for de ansatte,
                                                                       hvis antal er faldet fra 780 000 til 720 000 mellem
under henvisning til udtalelse fra Det rådgivende Ud                   1974 og 1977 det fremgår sluttelig af oplysningerne,
valg nedsat i henhold til henstilling 77/329/EKSF, og                  at Fællesskabets jern - og stålindustri har haft betyde
                                                                        lige tab i de fleste af de berørte virksomheder ;
 ud fra følgende betragtninger :
Kommissionen har modtaget en klage, der er indgivet                    for at bøde pa denne situation har Kommissionen
på den pågældende fællesskabsindustris vegne, og som                   blandt andet indført et system med vejledende pri
indeholder beviser for forekomsten af dumping vedrø                   ser (4) for salg inden for Fællesskabet af visse jern - og
rende visse U -, I - og H-profiler af jern og stål, kun                stålprodukter fremstillet af den europæiske jern- og
varmtvalsede eller strengpressede, med oprindelse i                    stålindustri ;
Japan og visse andre lande, samt beviser for en deraf
 følgende væsentlig skade ;
                                                                       importprisen i Fællesskabet pa produkter med oprin
Kommissionen har offentliggjort basispriserne (3) fast                delse i Japan er væsentligt lavere end de nævnte vejle
sat på grundlag af den laveste normale pris eller de la               dende priser/mindstepriser ; sådanne underpriser for
veste normale produktionsomkostninger i det eller de                   hindrer de europæiske producenter i at opnå de vejle
leverandørlande , i hvilke der hersker normale konkur                 dende priser og bringer ligevægten i det samlede pris
rencevilkår ; heri er indbefattet transport- og forsik                system i fare og forvolder eller truer med at forvolde
ringsomkostninger samt told ;                                          væsentlig skade for Fællesskabets industri eller for en
                                                                       større del af denne ;
 importprisen til Fællesskabet på de produkter, som er
genstand for klagen , er blevet sammenlignet med                       Kommissionen er af flere medlemsstater blevet anmo
disse basispriser ;
                                                                       det om øjeblikkelig indgriben ;
det fremgår af en foreløbig undersøgelse på grundlag
af denne sammenligning, at disse produkter med op                     i betragtning af den alvorlige situation, som præger
rindelse i Japan tilbydes indført i Fællesskabet (det bri
                                                                       Fællesskabets jern- og stålindustri , er det i Fællesska
tiske og belgiske marked) til priser, som ligger under                 bets interesse nødvendigt at gribe ind omgående ;
basispriserne, og at der foreligger dumping, hvis mar
gen udgøres af denne prisforskel ;
                                                                       det påhviler Kommissionen , uden at dette foregriber
hvad angår skaden for den berørte erhvervsgren viser                   udfaldet af den i henhold til artikel 1 1 i henstilling
de for Kommissionen forelagte oplysninger, at im                      77/329/EKSF indledte undersøgelse, omgående at
                                                                       træffe beslutning om indførelse af foreløbige foranstalt
(•) EFT nr. L 114 af 5 . 5 . 1977, s . 6 .
(2) EFT nr. L 352 af 31 . 12. 1977 , s . 13 .                          ninger i form af en midlertidig antidumpingtold på
(3 ) Jf. Kommissionens meddelelse af 31 . 12 . 1977 om basis
     priserne for visse jern - og stålprodukter, EFT nr. L 353 af      (4) EFT nr. L 114 af 5 . 5. 1977, s . 1 , EFT nr. C 174 af 22. 7.
     31 . 12 . 1977 , s . 1 .                                               1977 og EFT nr. L 352 af 31 . 12 . 1977, s . 17 .
 ---pagebreak--- Nr. L 39 / 16                            De Europæiske Fællesskabers Tidende                                 9 . 2 . 78
importen af de pågældende produkter med oprindelse                                   Artikel 2
i Japan , hvis sats svarer til forskellen mellem den af      De i artikel 1 omhandlede produkters overgang til fri
Kommissionen offentliggjorte basispris for dette pro        omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles
dukt og dets importpris i Fællesskabet —                     en sikkerhed , der svarer til den midlertidige told .
                                                                                Artikel 3
RETTET FØLGENDE HENSTILLING :
                                                             Denne henstilling meddeles medlemsstaterne.
                         Artikel 1                           Den træder i kraft for hver medlemsstat på datoen for
                                                             offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Ti
 1.    En midlertidig antidumpingtold indføres på føl       dende.
gende produkter med oprindelse i Japan :
                                                             Den anvendes , med forbehold af bestemmelserne i ar
— visse U-, I - og H-profiler af jern og stål , kun varmt   tikel 18 i henstilling 77/329/EKSF), indtil ikrafttrædel
     valsede eller strengpressede ,                          sen af en retsakt fra Kommissionen , som enten fastsæt
— position 73.11 A I a) i den fælles toldtarif,              ter endelige        foranstaltninger eller forlænger
— position 73.11-11,12,14 og 16 i NIMEXE .                   gyldighedsperioden for den midlertidige told ; den an
                                                             vendes dog højst i en periode på 3 måneder.
 2.    Denne told er lig med forskellen mellem den af
 Kommissionen offentliggjorte faktiske pris (basispris
                                                              Udfærdiget i Bruxelles, den 7. februar 1978 .
 plus tillæg) på dette produkt og den faktiske kontrahe
 renden pris (basispris plus tillæg) på det samme pro                               På Kommissionens vegne
 dukt fastsat franko grænse, fortoldet .
                                                                                Wilhelm HAFERKAMP
 3.    De gældende bestemmelser for opkrævning af
 told anvendes på opkrævningen af denne told .                                               Næstformand


title: Kommissionens henstilling af 3. juni 2005 om fælles retningslinjer for de nationale sider af euromønter i omløb (meddelt under nummer K(2005) 1648)

text:
               18.7.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 186/1

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 3. juni 2005
   om fælles retningslinjer for de nationale sider af euromønter i omløb
   (meddelt under nummer K(2005) 1648)
   (Kun den engelske, den finske, den franske, den græske, den italienske, den nederlandske, den portugisiske, den spanske, den svenske og den tyske udgave er autentiske)
   (2005/491/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I henhold til traktatens artikel 106, stk. 2, kan medlemsstaterne udstede mønter med forbehold af Den Europæiske Centralbanks godkendelse af omfanget heraf.

               (2)

               Rådet har i overensstemmelse med traktatens artikel 106, stk. 2, andet punktum, vedtaget harmoniserende foranstaltninger ved Rådets forordning (EF) nr. 975/98 af 3. maj 1998 om pålydende værdi og tekniske specifikationer for euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb (1).

               (3)

               I henhold til artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen (2), er mønter denomineret i euro og cent, som opfylder de pålydende værdier og tekniske specifikationer, de eneste mønter, der har status som lovligt betalingsmiddel i alle de »deltagende« medlemsstater som defineret i forordningen. Siden de blev sat i omløb den 1. januar 2002, har disse mønter været i omløb i hele euroområdet.

               (4)

               Det uformelle Økofin-Råd enedes på mødet i Verona i april 1996 om, at euromønterne skulle have en fælles europæisk bagside og en særlig national forside. De fælles design for de forskellige pålydende værdier blev valgt af medlemsstaternes stats- og regeringschefer på Det Europæiske Råd i Amsterdam i december 1997 efter en konkurrence udskrevet af Kommissionen. Designet på den nationale side af euromønterne blev bestemt af hver enkelt medlemsstat.

               (5)

               Rådet besluttede den 8. december 2003, at det moratorium for udstedelse af eurojubilæumsmønter bestemt til at sættes i omløb, som indførtes af Økofin-Rådet den 23. november 1998, skulle ophæves. Fra 2004, og med visse begrænsninger, kan medlemsstaterne til minde om en specifik begivenhed eller person udstede eurojubilæumsmønter med et nationalt design, der er forskelligt fra det normale design på euromønter i omløb i overensstemmelse med Kommissionens henstilling 2003/734/EF af 29. september 2003 om en fælles praksis for ændring af designet på den nationale forside af euromønter i omløb (3). Desuden fastsatte Rådet, at det er muligt at foretage en ændring af den normale nationale side, hvis statsoverhovedet, der er afbildet på en mønt, udskiftes, og at moratoriet for ændringer af de nationale sider af andre grunde kan tages op til ny vurdering ved udgangen af 2008.

               (6)

               Efter udvidelsen af Den Europæiske Union i maj 2004 er flere af de nye medlemsstater begyndt at forberede sig på at indføre euroen. Udformningen af de nationale sider af euromønterne udgør en del af disse forberedelser.

               (7)

               På baggrund af det stigende antal forskellige nationale sider vil de fælles retningslinjer, der udstikkes i denne henstilling for udformningen af de nationale sider på både normale mønter og jubilæumsmønter, styrke den overordnede sammenhæng i euromøntsystemet.

               (8)

               Euromønter cirkulerer ikke blot i udstedelseslandet, men i hele euroområdet og også uden for dette område. Som følge heraf øges andelen af mønter i omløb, der ikke har en national side, i de enkelte lande i euroområdet. I denne sammenhæng bør der være en tydelig angivelse af udstedelseslandet på den nationale side, sådan at interesserede brugere let kan se, hvor mønten kommer fra.

               (9)

               På den fælles europæiske side findes både den fælles valutas officielle navn og møntens pålydende værdi. Hverken den fælles valutas navn eller møntens pålydende værdi skal specificeres på den nationale side. I overensstemmelse med den eksisterende praksis i de fleste medlemsstater kan randskriften på 2-euromønten vise den pålydende værdi, men kun på betingelse af at tallet »2« og/eller ordet »euro« anvendes.

               (10)

               Da euromønterne cirkulerer i hele euroområdet, er deres nationale designkendetegn i et vist omfang et spørgsmål af fælles interesse. Medlemsstaterne bør informere hinanden om nye nationale sider, inden der træffes endelig beslutning. Derfor bør medlemsstaterne fremsende deres nye euromøntdesign (inklusive randskriften på 2-euromønten) til Kommissionen til viderefordeling. Dette vil blive styret på en sådan måde, at enhver unødig forsinkelse undgås.

               (11)

               Medlemsstaterne er blevet hørt om de fælles retningslinjer, der beskrives i denne henstilling, for at tage hensyn til deres forskellige nationale praksis og præferencer på dette område.

               (12)

               Fællesskabet har indgået monetære aftaler med Fyrstendømmet Monaco, Republikken San Marino og Vatikanstaten, som giver dem tilladelse til at udstede euromønter i et vist antal til at sættes i omløb. De fælles retningslinjer bør også gælde for mønter i omløb, der udstedes af disse stater,

         HENSTILLER:
   Artikel 1
   Identifikation af den udstedende medlemsstat
   På de nationale sider på alle euromønter i omløb skal der stå en angivelse af den udstedende medlemsstat i form af medlemsstatens navn eller en forkortelse herfor.
   Artikel 2
   Ingen gentagelse af den fælles valutas navn og pålydende værdi

               a)

               Hverken møntens pålydende værdi, eller dele deraf, eller den fælles valutas navn eller dens underinddeling, må stå igen på den nationale side.

               b)

               På randskriften på 2-euromønten kan der stå en angivelse af den pålydende værdi, dog kun hvis tallet »2« og/eller ordet »euro« anvendes.

         Artikel 3
   Informationsprocedure
   Medlemsstaterne informerer hinanden om designet på nye nationale sider, inklusive randskriften, inden de formelt godkender designet. Med henblik herpå fremsender den udstedende medlemsstat det nye design til Kommissionen, der straks informerer de andre medlemsstater via Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs relevante underudvalg. Al relevant information om nye design på den nationale side vil blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Rækkevidden af de anbefalede praksis
   Denne henstilling gælder for den nationale side og randskriften på både normale euromønter og eurojubilæumsmønter i omløb. Den gælder ikke for den nationale side og randskriften på normale euromønter og eurojubilæumsmønter i omløb, som blev udstedt, inden denne henstilling trådte i kraft.
   Artikel 5
   Adressater
   Denne henstilling er rettet til alle deltagende medlemsstater som defineret i artikel 1 i forordning (EF) nr. 974/98.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juni 2005.

            På Kommissionens vegne

         Joaquín ALMUNIA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 139 af 11.5.1998, s. 6. Ændret ved forordning (EF) nr. 423/1999 (EFT L 52 af 27.2.1999, s. 2).

      (2)  EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 2596/2000 (EFT L 300 af 29.11.2000, s. 2).

      (3)  EUT L 264 af 15.10.2003, s. 38.