               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Strasbourg, den 17.12.2019
            COM(2019) 652 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om den økonomiske politik i euroområdet
            {SWD(2019) 631 final}

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om den økonomiske politik i euroområdet

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136 sammenholdt med artikel 121, stk. 2,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

                som tager følgende i betragtning:

               (1)Der er fortsat fremgang i Euroområdet, men der er indbyrdes sammenhængende risici og usikkerhed knyttet til udviklingen. Desuden lurer risikoen for en længere periode med lav vækst og inflation drevet af svag produktivitet og aldrende befolkninger. Produktionsgabet er blevet positivt siden 2017 og lå på 0,7 % af det potentielle BNP i 2018, men den potentielle vækst forventes at forblive under niveauet fra før krisen
                  3
               . Den underliggende inflation lå mellem 1-1½ % i 2018 og forventes at forblive på ca. 1½ % i 2019, 2020 og 2021. Arbejdsmarkedsindikatorerne forbedres fortsat, om end i et langsommere tempo, og væksten i beskæftigelsen forventes at aftage yderligere, ligesom der stadig er udfordringer med hensyn til jobkvalitet. Efter flere år med en vækst i de nominelle lønninger på under 2,0 % nåede denne ca. 2¼ % i 2018 og forventes at blive på omkring 2½ % i 2019. I 2020-21 ventes fremgangen igen at blive på 2¼ %. Trods gode arbejdsmarkedsvilkår har reallønnen kun udvist en svag vækst, og fremgangen er fortsat afdæmpet, nemlig under 1 % i 2018 og 2019 og skønsvis 0,7 % og 0,8 % i henholdsvis 2020 og 2021. Overskuddet på de løbende poster i euroområdet forventes indsnævret. Medlemsstater med underskud har indsnævret underskuddet på deres løbende poster eller vendt dette til et overskud, om end de fortsat har store negative nettostillinger over for udlandet
                  4
               . Samtidig har nogle medlemsstater fortsat store overskud på de løbende poster og fortsætter derfor med at øge deres nettostillinger over for udlandet. Udviklingen i de løbende poster i euroområdet påvirkes af en svækkelse af den udenlandske efterspørgsel, navnlig for eksportorienterede medlemsstater med store overskud på betalingsbalancens løbende poster, som er stærkt afhængige af udenlandsk eksportefterspørgsel.

               (2)At øge vækstpotentialet og samtidig sikre miljømæssig og social bæredygtighed og fremme real konvergens mellem medlemsstaterne i euroområdet kræver strukturreformer, som kan fremme bæredygtig vækst og produktivitetsforøgende investeringer i materiel og immateriel kapital. Dette vil især hjælpe de medlemsstater, hvis vækstpotentiale er klart lavere end gennemsnittet i euroområdet. Det vil også være nødvendigt for at forhindre, at økonomien i euroområdet kommer ind i en langvarig periode med lav potentiel vækst og produktivitet, lav inflation og svage lønstigninger samt stigende ulighed. Reformer og investeringer er fortsat afgørende for, at euroområdet kan opleve ny vækstfremgang, overvinde større pres på mellemlang til lang sigt, også som følge af den demografiske udvikling, og fremme omstillingen til en bæredygtig økonomi, der kan bidrage til, at euroområdet og dets medlemsstater når FN's mål for bæredygtig udvikling.

               (3)De økonomiske konsekvenser af klimaændringerne, som er en af de største systemiske risici for verdensøkonomien, de finansielle systemer og samfundene i dag, er ved at blive synlige. Risiciene for den globale økonomi som følge af klimaændringerne, og mere generelt af miljøforringelser, bliver stadig mere fremtrædende, og de vil påvirke de mest udsatte i vores samfund. Hvis der ikke samtidig træffes passende foranstaltninger, kan det have negative konsekvenser for vores økonomiers modstandsdygtighed, rummeligheden og det langsigtede vækstpotentiale. I den forbindelse er det vigtigt at investere og skabe de lovgivningsmæssige og finansielle betingelser for en velordnet omstilling til en bæredygtig økonomi. Miljø- og klimaudfordringer giver også en mulighed for at puste nyt liv i den europæiske økonomi i retning af bæredygtig udvikling, hvis de håndteres på den rette måde. I den retning har Kommissionen som vækststrategi for Europa fremlagt en europæisk grøn pagt, der vil omfatte den første europæiske klimalov og således forankre målet om klimaneutralitet i 2050 i lovgivningen. Samtidig skal den grønne omstilling tage hensyn til indvirkningen på forskellige dele af samfundet. Investeringer, der skal lette omstillingen til en bæredygtig økonomi, skal ledsages af investeringer i kvalifikationer og støtte til jobmobilitet for at sikre, at alle borgere høster fordelene ved den teknologiske udvikling, især i de sektorer og regioner, der halter bagefter i forbindelse med digitaliseringen og den grønne omstilling.

               (4)Mobilisering af offentlige og private midler til investering i digitaliseringen og den grønne omstilling kan bidrage til at fastholde væksten på kort sigt og imødegå de langsigtede udfordringer, som vores økonomier står over for. Selv om den digitale revolution kan medføre muligheder med hensyn til produktivitet, vækst og jobskabelse, kan den også skabe udfordringer, navnlig for mindre kvalificerede arbejdstagere, der ikke har de krævede færdigheder og derfor ikke er i stand til at arbejde med den nye teknologi. Det kan udgøre en betydelig risiko for konvergens og makroøkonomisk stabilitet, at medlemsstater i euroområdet omstiller sig til den digitale økonomi med forskellig hastighed. Dette kan forstærkes af kraftige agglomerationseffekter, der ofte er til gavn for store byer, og den "alt eller intet"-mekanisme, som ofte gør sig gældende inden for digitale teknologier, og som kan bidrage til ulighed og have en negativ indvirkning på konvergensen. Investeringerne bør sigte mod at skabe forskning og innovation, men også mod en bredere spredning af innovationer i økonomien.

               (5)En mere koordineret investeringsstrategi kombineret med en stærkere reformindsats på euroområdeniveau vil være afgørende for at støtte væksten og imødegå de langsigtede udfordringer, såsom den klimamæssige og den teknologiske omstilling. Budgetinstrumentet for konvergens og konkurrenceevne, der skal indgå i reformstøtteprogrammet, vil yde finansiel støtte til medlemsstaterne i euroområdet til gennemførelse af reform- og investeringspakker. InvestEU, som også vil bidrage til investeringsplanen for et bæredygtigt Europa, sigter også mod at udløse supplerende investeringer for mindst 650 mia. EUR for at sætte yderligere skub i innovation og jobskabelse i EU, herunder ved at finansiere bæredygtig infrastruktur. Midler under samhørighedspolitikken, som spiller en afgørende rolle med hensyn til at støtte vores regioner og landdistrikter, spiller også en rolle i den klimamæssige og den teknologiske omstilling ved at fremme en bæredygtig udvikling. Den Europæiske Investeringsbank har allerede afsat 25 % af sin samlede finansiering til klimainvesteringer og har meddelt, at den agter at fordoble denne andel. For at nå Unionens bæredygtighedsmål er det vigtigt at gennemføre investeringsprojekter på nationalt og regionalt plan, der dækker tilpasning til og afbødning af klimaændringer, energiomstilling, dekarbonisering eller cirkulær økonomi. Investeringer i netværksindustrier og infrastruktur kan bidrage til at forbedre euroområdets konkurrenceevne og fremme overgangen til mere bæredygtig transport. Desuden vil investeringer i immaterielle aktiver såsom forskning og udvikling og færdigheder være afgørende for at forberede arbejdsmarkedet i euroområdet på de kommende udfordringer.

               (6)Virkningerne af de senere års økonomiske fremgang har ikke kunnet mærkes på samme måde overalt i medlemsstaterne og i alle regioner og lande. De disponible indkomster er steget i den senere tid, men de ligger fortsat under niveauet fra før krisen i flere medlemsstater i euroområdet. Antallet af personer, der er i risiko for fattigdom og social udstødelse, er faldende i de fleste medlemsstater, og der er nu 5 millioner færre end under højdepunktet i 2012, men tallet ligger stadig over 2008-niveauet i euroområdet. Efter en periode med øgede forskelle har nogle medlemsstater nærmet sig landene med det højeste BNP pr. indbygger i de seneste år. Indkomstandelen for grupperne med de højeste indtægter har dog været langsomt stigende i det seneste årti, og der er stadig store forskelle mellem medlemsstaterne. For at fremme konvergens i opadgående retning i og mellem medlemsstaterne er det vigtigt at fremme politikker, der tager sigte på at øge både effektivitet og lighed i overensstemmelse med målene for bæredygtig udvikling. De medfører bedre makroøkonomiske resultater og en mere ligelig fordeling af fordelene for samfundet som helhed, hvilket også bidrager til at styrke samhørigheden i euroområdet.

               (7)Sammenhængen og balancen i den makroøkonomiske politiksammensætning i euroområdet, herunder i penge-, finans- og strukturpolitikken, er afgørende for at sikre en stabil, inklusiv og bæredygtig økonomisk vækst og reagere effektivt på den vedvarende lave inflation, de svækkede udsigter og risikoen for væksten på lang sigt. Den Europæiske Centralbank fører en lempelig pengepolitik, der skal understøtte en inflationsudvikling hen imod det mellemfristede inflationsmål, samtidig med at den støtter vækst og jobskabelse. Finanspolitikken skal supplere den pengepolitiske kurs på samme måde som strukturreformer i forskellige sektorer, herunder dem, der er nødvendige for at fuldføre Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU).

               (8)Koordinering af de nationale finanspolitikker under fuld overholdelse af stabilitets- og vækstpagten, samtidig med at der tages hensyn til det finanspolitiske råderum og afsmittende virkninger mellem landene, støtter en velfungerende ØMU. Den finanspolitiske kurs i euroområdet forventes at blive stort set neutral til let ekspansiv i 2020 og 2021. Samtidig er de nationale finanspolitikker stadig ikke tilstrækkeligt differentierede set i lyset af det finanspolitiske råderum i medlemsstaterne. Hvis medlemsstater med en stor offentlig gæld førte en mere forsigtig finanspolitik, ville det medføre en nedbringelse af gælden, mindske sårbarheden over for chok og give de automatiske stabilisatorer frit spil i tilfælde af et økonomisk tilbageslag. På den anden side vil en yderligere forøgelse af investeringerne og andre produktive udgifter i medlemsstater med en gunstig budgetsituation støtte væksten på kort og mellemlang sigt og samtidig bidrage til at skabe en ny balance i euroområdets økonomi. I tilfælde af en forværring af udsigterne er det for at opretholde væksten på kort sigt vigtigt, at der på aggregeret niveau føres en understøttende finanspolitik med fokus på produktive udgifter, samtidig med at der føres politikker, som fuldt ud overholder stabilitets- og vækstpagten og desuden tager hensyn til landespecifikke forhold og i videst muligt omfang undgår procyklikalitet.

               (9)Finanspolitiske strukturreformer er fortsat afgørende for at forbedre den finanspolitiske holdbarhed, styrke vækstpotentialet og muliggøre effektive finanspolitikker i tilfælde af et økonomisk tilbageslag. Velfungerende nationale finanspolitiske rammer kan sammen med regelmæssige og grundige udgiftsanalyser og effektive og gennemsigtige offentlige indkøb øge de offentlige udgifters produktivitet og effektivitet og forbedre finanspolitikkernes troværdighed og kvalitet. En forbedring af sammensætningen af de nationale budgetter, både på indtægts- og udgiftssiden, herunder en flytning af ressourcer til investeringer gennem udarbejdelse af offentlige investeringsstrategier, vil øge de offentlige budgetters virkning på væksten, forbedre produktiviteten og imødegå de presserende udfordringer, som set i et længere perspektiv er forbundet med de grønne og digitale økonomier. For at sikre mere effektive og fair skattesystemer er det vigtigt at forenkle og modernisere skattesystemerne og sætte ind mod skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse, navnlig ved hjælp af foranstaltninger til bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning. Den lethed, hvormed mobile ressourcer kan bevæge sig inden for euroområdet, øger mulighederne for skattekonkurrence. Koordinering mellem medlemsstaterne er derfor afgørende for at håndtere overførsel af overskud, overdreven skattekonkurrence og et generelt kapløb om at have den laveste selskabsbeskatning. En aftale om et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag samt en aftale om at gennemgå overskudsfordelingen mellem lande og sikre en effektiv mindstebeskatning vil kunne understøtte disse bestræbelser. Skattebyrden i euroområdet er forholdsvis høj, og skatten på arbejdskraft vægter uforholdsmæssigt meget, mens ejendoms- og miljøskatter udgør en meget lille del af skatteindtægterne. De to sidstnævnte kan imidlertid være mindre skadelige for væksten og for arbejdskraftudbud og -efterspørgsel og kan bidrage til bæredygtig vækst ved at tilskynde forbrugere og producenter til "grønnere" adfærd. Beskatning skal tage bedre hensyn til klimadimensionen og håndtere emissioner og kulstoflækage mere konsekvent. For at lette omstillingen til en grøn økonomi vil der derfor blive fremlagt forslag til fremme af budgetpolitikker, der befordrer miljømæssige forpligtelser, samt til en revision af energibeskatningsdirektivet — foruden til en CO2-grænsetilpasningsmekanisme, hvis det er nødvendigt for at undgå kulstoflækage og sikre lige konkurrencevilkår med tredjelandsselskaber.

               (10)Strukturelle og institutionelle reformer, der øger konkurrencen på produktmarkederne, fremmer ressourceeffektiviteten, forbedrer erhvervsklimaet og kvaliteten af de offentlige forvaltninger, herunder retssystemernes effektivitet, er vigtige for euroområdets medlemsstaters modstandsdygtighed. Stabile økonomiske strukturer gør det muligt at undgå den betydelige og langvarige virkning af chok på indkomst og arbejdskraftudbud og kan fremme finans- og pengepolitikkens virkemåde og begrænse ulighed, særlig i nedgangstider, og dermed skabe bedre betingelser for bæredygtig og inklusiv vækst. En bedre koordinering og gennemførelse af strukturreformer, navnlig dem, der er fastsat i de landespecifikke henstillinger, kan skabe positive afsmittende virkninger mellem medlemsstaterne. I den forbindelse kan de nationale produktivitetsråd spille en vigtig rolle med hensyn til at øge ejerskabet og forbedre gennemførelsen. Der er også behov for reformer for at imødegå presserende langsigtede udfordringer som f.eks. den klimapolitiske og den teknologiske omstilling. En dybere integration på det indre marked, som har vist sig at være en betydningsfuld drivkraft for vækst og konvergens mellem medlemsstaterne, kan også bidrage til produktivitetsvæksten.

               (11)Den europæiske søjle for sociale rettigheder opstiller 20 principper, som skal fremme lige muligheder og adgang til arbejdsmarkedet, rimelige arbejdsvilkår samt social beskyttelse og inklusion. Den er udformet som et kompas for at fremme en opadgående konvergens og dermed sikre bedre arbejds- og levevilkår. Stærkere og mere inklusive økonomier og samfund kan igen fremme Unionens og euroområdets modstandsdygtighed. Reformer og investeringer i færdigheder, jobmobilitet og en mere effektiv social beskyttelse er også vigtige i forbindelse med en retfærdig og rimelig omstilling til en grøn og digital økonomi. Fuld gennemførelse af søjlen på alle niveauer under behørig hensyntagen til de respektive kompetencer vil være afgørende for at fremme opadgående konvergens.

               (12)Reformer, som øger arbejdsmarkedsdeltagelsen, fremmer skabelsen af kvalitetsjob, understøtter vellykket mobilitet på arbejdsmarkedet, reducerer segmenteringen og fremmer dialogen mellem arbejdsmarkedets parter, kan være med til at sætte skub i den inklusive vækst, forbedre den økonomiske modstandsdygtighed og den automatiske stabilisering, nedbringe uligheden og afhjælpe fattigdom og social udstødelse. Støtte til individuel jobmobilitet samt uddannelse og omskoling er afgørende for at fremme rettidig genindslusning af jobsøgende. Adgang til livslang uddannelse af høj kvalitet kræver tilstrækkelige investeringer med det formål at forbedre humankapital og færdigheder, også i lyset af den digitale og grønne omstilling. Dette bidrager til øget beskæftigelsesegnethed, produktivitet og innovationskapacitet samt lønforbedringer på mellemlang og lang sigt og øger euroområdets modstandsdygtighed. Lovgivning om jobbeskyttelse skal sikre alle arbejdstagere rimelige og anstændige arbejdsforhold, særlig i lyset af nye atypiske beskæftigelsesformer, som skaber nye muligheder, men også udfordringer med hensyn til jobsikkerhed og socialsikringsdækning. Effektive og bæredygtige socialsikringssystemer er ligeledes afgørende for at garantere et passende indtægtsniveau og adgang til tjenester af høj kvalitet. Pensionsreformer og politikker til opnåelse af balance mellem arbejdsliv og privatliv kan i høj grad fremme arbejdsmarkedsdeltagelsen og sikre de europæiske velfærdssystemers langsigtede holdbarhed. En omlægning af beskatningen væk fra arbejdskraft kan med fordel især fokusere på lavindkomstgrupper og sekundære forsørgere. Arbejdsmarkedets parters medvirken ved beskæftigelsesmæssige, sociale og økonomiske reformer er afgørende for at styrke ejerskab og støtte gennemførelsen af reformer.

               (13)Stabiliteten i Euroområdets finansielle sektor er øget siden krisen, selv om der fortsat er sårbarheder. Virksomhedernes og husholdningernes gæld er fortsat høj i flere lande, og i mange tilfælde fremmer de nationale skattesystemer stadig gældsstiftelse. Behovet for at tilpasse bankernes forretningsmodeller, de lave renter og den stigende konkurrence fra andre finansieringsformer presser fortsat bankernes konkurrencedygtighed. Der er sket varige fremskridt med hensyn til risikoreduktion, navnlig i forbindelse med nedbringelsen af misligholdte lån. Men dér, hvor andelen af misligholdte lån stadig er forholdsvis høj, kræves der en yderligere vedvarende indsats, og alle medlemsstaterne bør indføre passende politikker for at forhindre en ophobning af misligholdte lån. I marts 2018 fremlagde Kommissionen en pakke med risikoreducerende foranstaltninger både for nemmere at få bugt med de tilbageværende misligholdte lån og forhindre fremtidig ophobning heraf. Som en del af de lovgivningsmæssige foranstaltninger vedrørende misligholdte lån blev der i april 2019
                  5
                vedtaget en forordning, som indfører en "lovbestemt tilsynsmæssig bagstopperordning" for at forebygge risikoen for, at der hensættes for lidt til tab på fremtidige misligholdte lån. Der bør gøres yderligere fremskridt med hensyn til håndteringen af misligholdte lån, navnlig ved at fortsætte arbejdet med udkastet til direktivet om sekundære markeder for misligholdte lån. Som fremhævet i Kommissionens rapporter om bekæmpelse af hvidvask af penge, der blev offentliggjort i juli 2019
                  6
               , er der behov for en mere omfattende tilgang til bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i Unionen for at afhjælpe de konstaterede strukturelle mangler. Dette kræver navnlig en bedre håndhævelse af reglerne og bedre tilsyn i form af en mere samlet EU-indsats.

               (14)Der er gjort fremskridt med oprettelsen af bankunionen, herunder gennem aftalen om operationalisering af en fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond, men den er stadig uafsluttet. Der blev nedsat en arbejdsgruppe på højt plan til at fortsætte det tekniske arbejde forud for indledningen af de politiske forhandlinger om oprettelsen af en europæisk indskudsforsikringsordning (EDIS). Dette arbejde skal fuldføres i betragtning af betydningen af EDIS, dels for stabiliteten af bankunionen, dels i en bredere ØMU-sammenhæng, og der er lagt op til at medtænke alle relevante elementer for at fremme stabiliteten og effektiviteten i den europæiske banksektor. Endelig har Kommissionen iværksat alle de foranstaltninger, der blev bebudet i forbindelse med kapitalmarkedsunionen. Undertiden har der imidlertid manglet konkret støtte til specifikke lovgivningssager, og der er behov for en fornyet indsats for at fjerne de retlige, skattemæssige og lovgivningsmæssige hindringer for oprettelsen af en kapitalmarkedsunion, navnlig for så vidt angår reglerne om adgang til finansiering, insolvens, tilsyn og skatteforskelle, og for et mere effektivt EU-tilsyn. Den rolle, som de nationale markeder for statsobligationer spiller, og den måde, de fungerer på, skal også vurderes som led i et eftersyn af forbindelsen mellem stat og banker.

               (15)En styrkelse af ØMU'ens struktur kræver, at iværksættelsen af de foranstaltninger, der blev nævnt i erklæringen fra eurotopmødet i december 2019, prioriteres højt, men også, at de af Kommissionens forslag, der tager yderligere et skridt hen imod fuldførelsen af ØMU'en, gennemføres. I meddelelsen fra juni 2019 om uddybning af EU's Økonomiske og Monetære Union, hvori der gøres status over fire år efter de fem formænds rapport, gives der et overblik over situationen, og de områder, som reformbestræbelserne bør rettes mod på kort og mellemlang sigt, opridses. Der er gjort visse fremskridt med den økonomiske union med en politisk aftale om det budgetmæssige instrument for konvergens og konkurrenceevne i euroområdet. Drøftelserne om forbedringen af den europæiske stabilitetsmekanismes værktøjskasse og revision af ESM-traktaten fortsætter. Der har imidlertid ikke været drøftelser i Rådet om en finanspolitisk stabiliseringsfunktion i euroområdet eller en reform af styringen i euroområdet. Kommissionen har til hensigt at foreslå en europæisk genforsikringsordning for arbejdsløshedsunderstøttelse for at opnå en bedre beskyttelse af borgerne i tilfælde af økonomiske chok.

               (16)Fuldførelsen af ØMU'en vil føre til bedre makroøkonomiske resultater. En ufuldstændig ØMU hæmmer den finansielle integration. Dette begrænser finansieringsmulighederne for hårdt tiltrængte investeringer, der kan fremme en inklusiv, produktiv, bæredygtig og stabil økonomi. En ufuldstændig ØMU hæmmer også en gnidningsløs transmission af pengepolitikken inden for euroområdet og Europas muligheder for at bestemme sin økonomiske skæbne. Dertil kommer, at den manglende centrale finanspolitiske stabiliseringsfunktion i væsentlig grad svækker euroområdets muligheder for konjunkturudligning gennem finanspolitikken. Desuden er udviklingen i retning af mellemstatslige løsninger ikke blevet modsvaret af en passende ansvarlighed på EU-plan. Forbedringer i styringen af euroområdets organer vil derfor være afgørende for at øge den demokratiske ansvarlighed. En styrkelse af ØMU'en er afgørende for at styrke Europas gennemslagskraft i verden, udvikle euroens internationale rolle og bidrage til en åben, multilateral og regelbaseret global økonomi. Det er vigtigt, at der under drøftelser fortsat vises åbenhed og gennemsigtighed over for medlemsstaterne uden for euroområdet i fuld respekt for Unionens indre marked,

               HENSTILLER, at eurolandene i perioden 2020-2021 træffer foranstaltninger, på egen hånd og i fællesskab i Eurogruppen, med henblik på at:

               1.I de af euroområdets medlemsstater, der har underskud på de løbende poster eller stor udlandsgæld, fortsætte reformerne med det formål at øge konkurrenceevnen og nedbringe udlandsgælden. I de af euroområdets medlemsstater, der har store overskud på de løbende poster, styrke de betingelser, der understøtter lønstigninger, samtidig med at arbejdsmarkedsparternes rolle respekteres, og gennemføre foranstaltninger, der fremmer offentlige og private investeringer. I alle medlemsstater, fremme produktiviteten ved at forbedre erhvervsklimaet og kvaliteten af institutionerne og øge modstandsdygtigheden ved at forbedre den måde, hvorpå markederne for varer og tjenesteydelser fungerer, navnlig ved at uddybe det indre marked. Støtte en retfærdig og inklusiv omstilling til en konkurrencedygtig grøn og digital økonomi gennem materielle og immaterielle investeringer, både offentlige og private.

               2.I medlemsstater med høje gældsniveauer, føre en forsigtig politik for på en troværdig måde at få den offentlige gæld bragt ind i en holdbar, nedadgående udvikling. I medlemsstater, som befinder sig i en gunstig finanspolitisk situation, udnytte denne til at sætte yderligere skub i investeringer af høj kvalitet. I tilfælde af en forværring af udsigterne, føre en understøttende finanspolitik på aggregeret niveau og samtidig føre politikker, som fuldt ud overholder stabilitets- og vækstpagten, tager hensyn til landespecifikke forhold og i videst muligt omfang undgår procyklikalitet, samt være rede til at samordne politikkerne i eurogruppen. Forbedre effektiviteten af de nationale finanspolitiske rammer og kvaliteten af de offentlige finanser og vedtage vækstfremmende skatte- og andre relevante budgetforanstaltninger, der fremmer en bæredygtig økonomi. Støtte og gennemføre EU-foranstaltninger, som modvirker aggressiv skatteplanlægning og et kapløb om at have den laveste selskabsbeskatning.

               3.Styrke uddannelsessystemer og investering i færdigheder. Øge effektiviteten af aktive arbejdsmarkedspolitikker, der støtter integrationen og den vellykkede mobilitet på arbejdsmarkedet, herunder til mere digitale og grønne job. Fremme arbejdsmarkedsdeltagelsen, herunder kvinders, og flytte beskatningen væk fra arbejde, navnlig for lavtlønnede og sekundære forsørgere. Fremme skabelsen af kvalitetsjob og rimelige arbejdsvilkår og imødegå arbejdsmarkedssegmentering. Forbedre adgangen til passende og holdbare sociale beskyttelsessystemer. Forbedre effektiviteten af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter og fremme kollektive forhandlinger.

               4.Fuldføre bankunionen ved at indlede politiske forhandlinger om den europæiske indskudsforsikringsordning, tage skridt til at forbedre krisestyringen og gøre bestemmelserne om likviditet ved afvikling og bagstopperen for Den Fælles Afviklingsfond operationelle. Styrke EU's regulerings- og tilsynsmæssige rammer, bl.a. ved at styrke tilsynet med og håndhævelsen af reglerne om bekæmpelse af hvidvaskning af penge. Fremme en velordnet nedgearing af store private gældsposter, bl.a. ved at fjerne skattesystemets tilskyndelse til gældsstiftelse Sikre fortsat mulighed for hurtigt at reducere omfanget af misligholdte lån for banker i euroområdet og forhindre, at de opbygges. Gøre en fornyet indsats for at fuldføre kapitalmarkedsunionen.

               5.Gøre en målrettet indsats for at uddybe Den Økonomiske og Monetære Union ved hurtigt at træffe de foranstaltninger, der blev peget på i erklæringen fra topmødet i december 2019, og gøre fremskridt på alle andre områder for at styrke euroens internationale rolle og fremme Europas økonomiske interesser på verdensplan. Uddybe Den Økonomiske og Monetære Union og styrke dens demokratiske ansvarlighed i fuld respekt for EU's indre marked, og idet der vises åbenhed og gennemsigtighed over for medlemsstaterne uden for euroområdet.

               Udfærdiget i Strasbourg, den 17.12.2019.

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        Alle prognosetal i dette dokument stammer fra Kommissionens efterårsprognose 2019.

                     (4)

                        Europa-Kommissionen (2019), Rapport om varslingsmekanismen 2020, COM(2019) 651 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/630 af 17. april 2019 om ændring af forordning (EU) nr. 575/2013, for så vidt angår krav til minimumsdækning af tab for misligholdte eksponeringer (EUT L 111 af 25.4.2019, s. 4).

                     (6)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet Mod en bedre gennemførelse af EU's ramme for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme (COM (2019) 360 final af 24.7.2019).


title: Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om bemyndigelse af Kommissionen til på Unionens vegne at forhandle ændringer og tilpasninger til Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 4.11.2019
            COM(2019) 576 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS AFGØRELSE
            om bemyndigelse af Europa-Kommissionen til at indlede forhandlinger med Republikken Hviderusland om en aftale om samarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender

               BEGRUNDELSE

               1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

               •Forslagets begrundelse og formål

               I de seneste år er der sket fremskridt i forbindelserne mellem EU og Hviderusland, og den bilaterale handel med varer mellem EU og Hviderusland har været støt stigende. Den Europæiske Union er Hvideruslands næststørste handelspartner med et omfang på næsten en tredjedel af landets samlede handel. Samtidig hidrører en betydelig andel (anslået til over 15 %) af de ulovlige tobaksvarer, der beslaglægges af toldmyndighederne i EU's medlemsstater, fra hviderussiske fabrikker. Den ulovlige handel med tobak koster medlemsstaterne og EU et anslået beløb på 10 mia. EUR om året i mistede indtægter. Den ulovlige handel med tobak undergraver desuden EU's og medlemsstaternes offentlige sundhedspolitikker og bidrager dermed til de mange rygerelaterede dødsfald hvert år. I 2013 vedtog EU en omfattende strategi
                  1
                til bekæmpelse af den ulovlige handel med tobaksvarer, som fortsat er relevant i dag
                  2
               . Et centralt element i denne strategi er forbedringen af samarbejdet med primære oprindelses- og transitlande. Dette forslag imødekommer derfor EU-medlemsstaternes og deres virksomheders behov for en retlig ramme for samarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender med Hviderusland.

               Som følge af de særlige historiske forhold er Hviderusland det eneste land i EU's østlige naboskab og det eneste land i Den Eurasiske Økonomiske Union, der ikke har et formelt retsgrundlag for samarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender med EU. Der er derfor behov for en international aftale, som skal skabe retsgrundlag for samarbejdet i toldanliggender, navnlig på områderne sikkerhed i forsyningskæden og lettelse af samhandelen, samt for gensidig administrativ bistand i forbindelse med forebyggelse, efterforskning og bekæmpelse af overtrædelser af toldlovgivningen. Aftalen med Hviderusland vil være et passende instrument til bekæmpelsen af toldsvig.

               Da de overordnede forbindelser mellem EU og Hviderusland udvikler sig, er tiden nu inde til at rette op på disse mangler i EU's eksterne forbindelser på toldområdet med dets naboskab. Dette initiativ er i overensstemmelse med Rådets konklusioner om Hviderusland fra februar 2016, ifølge hvilke EU fortsat forholder sig positivt til en yderligere udvikling af forbindelserne mellem EU og Hviderusland og til at tage yderligere skridt til at styrke de politiske forbindelser og sektorsamarbejdet i den rette sammenhæng. Det er desuden en opfølgning på de seneste politiske kontakter inden for rammerne af mødet i koordinationsgruppen EU-Hviderusland den 25. april 2019 og kommissær Günther Oettingers besøg i Minsk i februar 2019. En styrkelse af vores engagement i Hviderusland er også et centralt element i den handlingsplan for bekæmpelse af ulovlig handel med tobak 2018-2022, som Kommissionen vedtog i december 2018
                  3
               .

               Dette er ikke et initiativ inden for rammerne af programmet for målrettet og effektiv regulering (Refit).

               •Sammenhæng med de gældende regler på samme område

                  Kommissionen har indgået aftaler, der omfatter bestemmelser om samarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender, med alle landene i det østlige naboskab samt med alle andre medlemsstater i Den Eurasiske Økonomiske Union: Rusland
                     4
                  , Armenien
                     5
                  , Kasakhstan
                     6
                   og Kirgisistan
                     7
                  .

               •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

                  Henstillingen er i overensstemmelse med Unionens politik på andre områder.

               2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

               •Retsgrundlag

                  Det proceduremæssige retsgrundlag er artikel 218, stk. 3 og 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

                  Aftalens genstand er en del af Unionens fælles handelspolitik, hvorfor det materielle retsgrundlag for afgørelserne om undertegnelse og indgåelse af aftalen er artikel 207 i TEUF.

               •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

                  Initiativet hører i henhold til artikel 207 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) under EU's enekompetence (den fælles handelspolitik). Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse.

               •Proportionalitetsprincippet

                  Kommissionens henstilling er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.

                  En international aftale er det rette og nødvendige instrument til at skabe et retsgrundlag for samarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender med et tredjeland; dette gælder også med hensyn til vores mål om at samarbejde med Hviderusland i toldanliggender, da det er den eneste stat ved EU's østlige grænse, der endnu ikke er omfattet af en aftale på toldområdet.

               •Valg af retsakt

                  Afgørelse vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union

               3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

               •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

                  Ikke relevant

               •Høringer af interesserede parter

                  Ikke relevant

               •Indhentning og brug af ekspertbistand

                  Ikke relevant

               •Konsekvensanalyse

                  Formålet med aftalen er at forbedre anvendelsen af toldlovgivningen gennem samarbejde og gensidig administrativ bistand mellem toldmyndighederne i EU og Hviderusland.

                  Den vil have en positiv indvirkning som følge af tilpasningen af reglerne og forbedringen af kommunikationen med Republikken Hviderusland.

                  Der forventes en indirekte positiv indvirkning, da gensidig administrativ bistand og toldsamarbejde vil medføre, at toldlovgivningen i højere grad anvendes korrekt; dette vil bl.a. mindske toldsvig, navnlig tobakssmugling, hvilket igen vil føre til højere told- og skatteindtægter i EU.

                  Den mulige aftaletekst vil afhængigt af forhandlingerne svare til teksten i aftaler, der indgået med Hvideruslands nabolande og med andre lande i Den Eurasiske Økonomiske Union, som Hviderusland er medlem af, og som har en fælles regional toldkodeks.

                  Hvad angår den gensidige administrative bistand er en væsentlig del af aftalens indhold af formel og proceduremæssig karakter, hvorfor udkastet ikke burde ændres væsentligt under forhandlingerne.

               •Målrettet regulering og forenkling

                  Dette er ikke et initiativ inden for rammerne af programmet for målrettet og effektiv regulering (Refit).

               •Grundlæggende rettigheder

                  Henstillingen er i overensstemmelse med EU-traktaterne og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

               4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

               Aftalen om samarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender vil ikke have nogen direkte indvirkning på EU-budgettet.

               Der kræves finansielle og administrative ressourcer til at nedsætte og forvalte et fælles udvalg og til eventuelle tjenesterejser og drøftelser for at gennemføre aftalen.

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS AFGØRELSE

               om bemyndigelse af Europa-Kommissionen til at indlede forhandlinger med Republikken Hviderusland om en aftale om samarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

               under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 218, stk. 3 og 4, og

               under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndiges herved til på Den Europæiske Unions vegne at indlede forhandlinger med Republikken Hviderusland om en aftale om samarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender.

               Artikel 2

               Forhandlingerne føres på grundlag af Rådets forhandlingsdirektiver, der er fastsat i bilaget.

               Artikel 3

               Kommissionen fører forhandlingerne i samråd med [navn på det særlige udvalg indsættes af Rådet].

               Artikel 4

               Denne afgørelse er rettet til Kommissionen.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        COM(2013) 324.

                     (2)

                        COM(2017) 235, afsnit E.

                     (3)

                        COM(2018) 846, punkt A.2.7.

                     (4)

                        EFT L 327/1 af 28.11.1997.

                     (5)

                        EFT L 239/1 af 9.9.1999.

                     (6)

                        EUT L 29/1 af 4.2.2016.

                     (7)

                        EFT L 196/46 af 28.7.1999.

    ---documentbreak---

               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 4.11.2019
            COM(2019) 576 final
            BILAG
            til
            Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE
            om bemyndigelse af Europa-Kommissionen til at indlede forhandlinger med Republikken Hviderusland om en aftale om samarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender

               BILAG

               Henstilling med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse af Europa-Kommissionen til at indlede forhandlinger med Republikken Hviderusland om en aftale om samarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender

               1.Den påtænkte aftales art

               Den påtænkte aftales anvendelsesområde er begrænset til spørgsmål, der henhører under Unionens kompetence. Det overordnede mål med den påtænkte aftale er at udvikle og intensivere samarbejdet og den gensidige administrative bistand på toldområdet med Republikken Hviderusland; navnlig skal den tilvejebringe retsgrundlaget for en ramme for samarbejde i toldanliggender, der har til formål at sikre forsyningskæden og lette den lovlige handel, sikre en effektiv toldkontrol og beskytte Den Europæiske Unions finansielle interesser ved at muliggøre udveksling af oplysninger med henblik på en korrekt anvendelse af toldlovgivningen. Den påtænkte aftale indgås for en tidsubegrænset periode.

               2.Indholdet af den påtænkte aftale

               Den påtænkte aftale omfatter alle af Den Europæiske Union og Republikken Hviderusland (de kontraherende parter) vedtagne bestemmelser inden for rammerne af deres respektive toldlovgivning om indførsel, udførsel og forsendelse af varer og henførsel heraf under en hvilken som helst anden toldprocedure. I princippet er ingen områder, der henhører under Unionens kompetence, og for hvilke samarbejde eller gensidig administrativ bistand i toldanliggender er passende, udelukket.

               Den påtænkte aftale bør derfor omfatte elementer såsom:

               (1)samarbejde om forbedring af toldlovgivningen, harmonisering og forenkling af toldprocedurer

               (2)indførelse af moderne toldsystemer, herunder moderne toldbehandlingsteknologi, bestemmelser vedrørende godkendte økonomiske aktører, automatiserede, risikobaserede analyse- og kontrolprocedurer, forenklede procedurer for frigivelse af varer, efterfølgende revision samt bestemmelser om partnerskaber mellem toldvæsen og erhvervsliv

               (3)lettelse og effektiv kontrol af omladninger og transitforsendelser gennem de respektive territorier; samarbejde og koordinering mellem alle kompetente myndigheder og organer i deres respektive områder for at lette transittrafikken; fremme af muligheder for kompatibilitet mellem deres respektive forsendelsesordninger, når det er relevant og hensigtsmæssigt

               (4)fagetiske principper

               (5)udveksling af relevante oplysninger og data under overholdelse af de kontraherende parters regler angående fortrolig behandling af følsomme oplysninger og beskyttelse af personoplysninger, når det er relevant og på betingelser, der skal fastlægges nærmere

               (6)koordinering af toldforanstaltninger mellem de kontraherende parters toldmyndigheder

               (7)gensidig anerkendelse af programmer for godkendte økonomiske operatører og toldkontrolprocedurer, herunder tilsvarende foranstaltninger til lettelse af samhandelen, når det er relevant og hensigtsmæssigt og på betingelser, der skal fastlægges nærmere

               (8)toldværdiansættelse

               (9)gensidig administrativ bistand.

               3.Andre bestemmelser

               De gældende regler for fortrolighed, databeskyttelse og anvendelse af oplysninger fastlægges i overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning.

               Den påtænkte aftale vil indeholde de sædvanlige bestemmelser om territorial anvendelse, ikrafttræden, varighed og fristen for opsigelse.

               4.Det Blandede Toldsamarbejdsudvalg

               Den påtænkte aftale vil indeholde bestemmelser om et blandet toldsamarbejdsudvalg, der skal sikre, at den påtænkte aftale fungerer efter hensigten; det kan træffe afgørelser og andre foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre aftalens mål.

               I overensstemmelse med EU-traktatens artikel 17 repræsenteres Unionen i Det Blandede Toldsamarbejdsudvalg af Kommissionen, der bistås af repræsentanter for medlemsstaterne.

               Der kan nedsættes en arbejdsgruppe, der undersøger tekniske spørgsmål i forbindelse med gennemførelsen af den påtænkte aftale og retter henstillinger til Det Blandede Toldsamarbejdsudvalg herom.

               Gruppen vil bestå af eksperter fra begge kontraherende parter.

               Den vil aflægge rapport til Det Blandede Toldsamarbejdsudvalg, der træffer sine afgørelser efter fælles overenskomst.

               5.Forhandling

               Kommissionen aflægger rapport til Rådet om resultaterne af forhandlingerne og om eventuelle problemer, der måtte opstå under forhandlingerne.


                      RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                             EUROPA-
                             KOMMISSIONEN
                                                     Bruxelles, den 11.3.2015
                                                     COM(2015) 119 final
   This document was downgraded/declassified
   Date             16.1.2020
   By               M. SHOTTER
   Authority        DG HOME
                                   Henstilling med henblik på
                                   RÅDETS AFGØRELSE
        om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om aftaler om visumfritagelse ved
            kortvarige ophold mellem Den Europæiske Union og Colombia og Peru
DA                                                                                DA
                      RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                              RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                                  BEGRUNDELSE
   1.        INDLEDNING
   1.1.      Baggrund
   Rådets forordning (EF) nr. 539/20011 fastlægger en liste over de tredjelande, hvis statsborgere
   skal være i besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre grænser, og de
   tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav. Forordning (EF) nr. 539/2001
   anvendes af alle medlemsstater med undtagelse af Irland og Det Forenede Kongerige samt af
   Island, Liechtenstein, Norge og Schweiz.
   Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 509/20142 ændrede forordning (EF) nr.
   539/2001 ved at overføre 19 lande til bilag II, som indeholder listen over de tredjelande, hvis
   statsborgere er fritaget for visumkravet. De 19 lande er: Colombia, Dominica, De Forenede
   Arabiske Emirater, Grenada, Kiribati, Marshalløerne, Mikronesien, Nauru, Palau, Peru, Saint
   Lucia, Saint Vincent og Grenadinerne, Salomonøerne, Samoa, Timor-Leste, Tonga, Trinidad
   og Tobago, Tuvalu og Vanuatu. Henvisningen til hvert af disse lande i bilag II er ledsaget af
   en fodnote, der præciserer, at “Visumkravet træder i kraft på datoen for ikrafttrædelsen af en
   visumfritagelsesaftale med Den Europæiske Union”.
   Den 17. juli 2014 vedtog Kommissionen en henstilling til Rådet om at indlede forhandlinger
   om visumfritagelse med 17 af de ovenfor anførte lande, dvs. alle med undtagelse af Colombia
   og Peru. Disse to lande var ifølge betragtning 5 i forordning (EU) nr. 509/2014 og den fælles
   erklæring, der blev offentliggjort sammen med vedtagelsen, genstand for en særlig procedure,
   som kræver en yderligere vurdering af, hvorvidt de opfylder de relevante kriterier, inden
   Kommissionen kan forelægge Rådet en henstilling om bemyndigelse til at indlede
   forhandlinger om visumfritagelse med disse to lande. Denne vurdering fremgår af de
   rapporter, som Kommissionen vedtog den 29. oktober 20143. Rapporterne blev drøftet i
   Europa-Parlamentets LIBE-Udvalg den 5. november 2014 og i Rådets Visumgruppe den 21.
   november 2014. Vurderingerne blev vel modtaget både i LIBE-Udvalget og Visumgruppen,
   selv om der blev givet udtryk for, at det var nødvendigt at sikre, at der til
   visumfritagelsesordningen knyttes et krav om udstedelse af biometriske pas i begge lande og
   om bedre samarbejde om tilbagesendelse af ulovlige migranter.
   Som følge af den positive vurdering af, at Colombia og Peru opfylder de relevante kriterier,
   henstiller Kommissionen nu til Rådet, at det giver bemyndigelse til at indlede forhandlinger
   om visumfritagelse med begge lande.
   Den juridiske bestemmelse om, at visumfritagelsen er betinget af, at der indgås aftaler mellem
   Den Europæiske Union og Colombia og Peru, har primært til formål at sikre princippet om
   gensidighed med hensyn til visumfritagelsen effektivt. Aftaler mellem Den Europæiske Union
   1
           Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande,
           hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de
           tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav, EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1.
   2
           Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 509/2014 af 15. maj 2014 om ændring af Rådets
           forordning (EF) nr. 539/2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i
           besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er
           fritaget for dette krav, EUT L 149 af 20.5.2014, s. 67.
   3
           COM 2014 (663) final (for Peru) og COM 2014 (665) final (for Colombia).
DA                                                           2                                                       DA
                             RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                            RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   og Colombia og Peru bør fuldt ud indarbejde princippet om gensidighed, idet tilsidesættelse af
   princippet om gensidighed bør regnes blandt grundene til suspension eller ophævelse.
   Da princippet om visumfritagelse for statsborgere fra Colombia og Peru nu er fastslået ved
   forordning (EU) nr. 509/2014, og Kommissionen finder, at de to lande opfylder kriterierne for
   at afskaffe visumkravet, ønsker Kommissionen at give det virkning i praksis, og den henstiller
   derfor til Rådet, at det giver Kommissionen bemyndigelse til at indlede forhandlinger om
   indgåelse af aftaler om bilateral visumfritagelse mellem Den Europæiske Union og Colombia
   og Peru.
   1.2.      Forhandlingsdirektiver
   Aftalerne med Colombia og Peru vil nøje følge den præcedens, der er dannet af EU’s tidligere
   aftaler om visumfritagelse, bl.a. med Antigua og Barbuda 4, Bahamas5, Barbados6,
   Mauritius7, Saint Kitts og Nevis8 og Seychelles9, samt af visumfritagelsesaftalerne med de
   andre 17 lande, der blev overført til bilag II til forordning (EF) nr. 539/2001 ved forordning
   (EU) nr. 509/2014.
   Aftalerne bør fastsætte varigheden af det tilladte visumfrie ophold, idet der tages hensyn til
   Schengenområdet uden indre grænser, inden for hvilket den frie bevægelighed for personer er
   sikret. I begge aftaler bør visumfritagelsen kun omfatte ophold på højst 90 dage inden for en
   given periode på 180 dage. Indrejsetilladelser og indvandring bør ikke være omfattet.
   Aftalerne vil kort sagt bekræfte Den Europæiske Unions ophævelse af visumkravet for
   colombianske og peruvianske statsborgere og Colombias og Perus ophævelse af visumkravet
   over for statsborgere fra alle medlemsstaterne.
   Aftalerne bør fastlægge, hvilke kategorier af borgere der nyder godt af visumfritagelsen,
   nemlig indehavere af et almindeligt pas, et diplomatpas, et tjenestepas, et officielt pas eller et
   særpas. Det bør også fremgå af aftalerne, hvilke rejseformål (turistrejser eller
   forretningsrejser) visumfritagelsen skal gælde.
   Aftalerne bør ligeledes tage højde for det forhold, at ikke alle medlemsstater anvender
   Schengenreglerne fuldt ud. Sålænge de ikke er en del af Schengenområdet uden indre
   grænser, bør visumfritagelsen gælde et ophold på op til 90 dage på hvert af disse
   medlemsstaters område uafhængigt af den periode, der beregnes for hele Schengenområdet.
   2.        FORMÅL OG RETSGRUNDLAG
   Kommissionen forelægger Rådet denne henstilling med henblik på at få bemyndigelse til at
   indlede forhandlinger med Colombia og Peru om en aftale om visumfritagelse ved kortvarige
   ophold, som indeholder klare, utvetydige og juridisk bindende rettigheder og forpligtelser, der
   sikrer visumfritagelse for statsborgere i medlemsstaterne og statsborgere i Colombia og Peru,
   4
            EUT L 169 af 30.6.2009, s. 3–8.
   5
            EUT L 169 af 30.6.2009, s. 24–29.
   6
            EUT L 169 af 30.6.2009, s. 10–15.
   7
            EUT L 169 af 30.6.2009, s. 17–22.
   8
            EUT L 169 af 30.6.2009, s. 38–43.
   9
            EUT L 169 af 30.6.2009, s. 31–36.
DA                                                 3                                                  DA
                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   som rejser ind i den anden kontraherende parts område med henblik på et ophold på højst 90
   dage.
   Forordning (EF) nr. 539/2001 bygger på artikel 77, stk. 2, litra a), i traktaten om Den
   Europæiske Unions funktionsmåde. Forhandlinger om aftaler om visumfritagelse med
   tredjelande henhører under Unionens enekompetence.
   Unionen bør udøve sin enekompetence med henblik på at indgå omfattende aftaler med
   Colombia og Peru om gensidig visumfritagelse. Disse aftaler bør have forrang frem for de
   bilaterale aftaler, der er indgået mellem medlemsstaterne og Colombia og Peru, i det omfang
   bestemmelserne vedrører anliggender, der er omfattet af Unionens aftale.
   3.        ANVENDELSE PÅ DE ASSOCIEREDE LANDE
   Unionen har ingen beføjelse til at indgå aftaler om visumfritagelse med Colombia og Peru,
   som ville være bindende for de fire lande, der er associerede med gennemførelsen af
   Schengenreglerne, herunder den fælles visumpolitik.
   For at sikre, at der er en fælles tilgang over for Colombia og Peru til de anliggender, der
   reguleres i aftalen, ville det være tilrådeligt for parterne til aftalen mellem Unionen og
   Colombia og Peru at knytte en fælles erklæring, hvoraf det fremgår, at det er ønskeligt for
   Colombia og Peru på den ene side og for Island, Liechtenstein, Norge og Schweiz på den
   anden side at indgå separate bilaterale aftaler om visumfritagelse, idet bestemmelserne bør
   tilpasses til bestemmelserne i aftalerne mellem Unionen og Colombia og Peru.
DA                                                4                                            DA
                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                              RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                            Henstilling med henblik på
                                            RÅDETS AFGØRELSE
        om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om aftaler om visumfritagelse ved
             kortvarige ophold mellem Den Europæiske Union og Colombia og Peru
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 218, stk. 3 og 4,
   under henvisning til henstilling fra Kommissionen som følge af dens positive vurdering af
   Colombias og Perus opfyldelse af de relevante kriterier, og
   ud fra følgende betragtninger:
   (1)     Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 509/201410 overføres
           henvisningen til Colombia og Peru fra bilag I til bilag II til Rådets forordning (EF) nr.
           539/200111.
   (2)     Henvisningerne til disse lande ledsages af en fodnote om, at visumkravet træder i kraft
           på datoen for ikrafttrædelsen af en visumfritagelsesaftale med Den Europæiske Union.
   (3)     Kommissionen er med henblik på forhandlingerne om indgåelse af
           visumfritagelsesaftaler mellem Den Europæiske Union og de to lande nået til den
           positive konklusion, at Colombia og Peru opfylder de relevante kriterier.
   (4)     Der bør indledes forhandlinger med henblik på at indgå sådanne aftaler med Colombia
           og Peru —
   VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
                                                        Artikel 1
   Kommissionen bemyndiges hermed til på Unionens vegne at indlede forhandlinger om
   visumfritagelsesaftaler med Colombia og Peru.
                                                        Artikel 2
   Forhandlingsdirektiverne findes i bilaget.
   10
           Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 509/2014 af 15. maj 2014 om ændring af Rådets
           forordning (EF) nr. 539/2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i
           besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er
           fritaget for dette krav, EUT L 149 af 20.5.2014, s. 67.
   11
           Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande,
           hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de
           tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav, EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1.
DA                                                           5                                                       DA
                             RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                        RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                             Artikel 3
   Forhandlingerne skal føres i samråd med Rådets visumarbejdsgruppe.
                                             Artikel 4
   Denne afgørelse er rettet til Kommissionen.
   Udfærdiget i Bruxelles, den 11.3.2015.
   På Rådets vegne
   Formand
DA                                               6                    DA
                       RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---documentbreak---                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                   EUROPA-
                                   KOMMISSIONEN
                                                                   Bruxelles, den 11.3.2015
                                                                   COM(2015) 119 final
                                                                   ANNEX 1
                                                                   SENSITIVE*
   This document was downgraded/declassified
   Date                16.1.2020
   By                  M. SHOTTER
   Authority          DG HOME
                                                       BILAG
                                                          til
                              Henstilling med henblik på Rådets afgørelse
        om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om aftaler om visumfritagelse ved
            kortvarige ophold mellem Den Europæiske Union og Colombia og Peru
   *
          Distribution only on a ‘Need to know' basis - Do not read or carry openly in public places. Must be
          stored securely and encrypted in storage and transmission. Destroy copies by shredding or secure
          deletion. Full handling instructions https://europa.eu/!db43PX
DA                                                                                DA
                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                             BILAG […]
                                         Forhandlingsdirektiver
   Kommission skal under forhandlingerne sigte mod at opnå de specifikke målsætninger, der er
   gjort nærmere rede for i det følgende.
   1.       AFTALERNES FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE
   Formålet med aftalerne bør være at få fastlagt klare og utvetydige retligt bindende rettigheder
   og forpligtelser, der sikrer fritagelse for visumkravet ved kortvarige ophold både for
   statsborgere i Colombia og Peru ved passage af medlemsstaternes ydre grænser og for
   statsborgere i medlemsstaterne ved passage af grænserne til disse lande.
   2.       SPECIFFIKKE MÅLSÆTNINGER
   Aftalerne bør definere, hvilke kategorier af unionsborgere og af statsborgere i Colombia og i
      Peru der kan kan nyde godt af visumfritagelsen, nemlig indehavere af et almindeligt pas, et
      diplomatpas, et tjenestepas, et officielt pas og et særpas. Erklæringer knyttet til aftalerne
      bør gøre opmærksom på, at den colombianske regering og den peruvianske regering har
      planer om at begynde udstedelsen af biometriske pas til deres statsborgere i løbet af 2015.
   Aftalerne bør fastlægge, til hvilke rejseformål der indrømmes visumfritagelse: turistbesøg,
      familiebesøg, forretningsrejser osv. Visumfritagelsen bør ikke gælde personer, der rejser
      ind i et område for en periode på højst 90 dage for at udøve en overskudsgivende
      økonomisk aktivitet.
   Aftalerne bør også fastlægge varigheden af det tilladte ophold uden visum. Hvis der er tale
      om en unionsborger, bør den være 90 dage inden for en given periode på 180 dage på
      Colombias eller Perus område, og hvis der er tale om colombianske og peruvianske
      statsborgere, bør den være 90 dage inden for en given periode på 180 dage inden for
      Schengenområdet.
   Aftalerne bør fastsætte, at opholdet i et Schengenområde, som er omfattet af fritagelsen for
      visumkravet i en periode på 90 dage inden for en given periode på 180 dage,
      undtagelsesvist og i en overgangsperiode bør beregnes uafhængigt af et ophold i en
      medlemsstat, der endnu ikke anvender Schengenreglerne i fuldt omfang.
   Aftalerne bør gøre det klart, at visumfritagelsen gælder, uanset hvilken transportform der
      anvendes til at passere grænsen.
   Aftalerne bør gøre det klart, at anliggender, der ligger uden for aftalernes anvendelsesområde,
      fortsat reguleres ved national lovgivning og ved EU-retten. Dette gælder navnlig andre
      indrejsebetingelser, nægtelse af indrejse, forlængelse af ophold udover tre måneder osv.
   3.       FORVALTNING AF AFTALERNE
   Aftalerne med henholdsvis Colombia og Peru bør indeholde en bestemmelse om oprettelse af
   et ekspertudvalg. Disse udvalg bør bestå af repræsentanter for Den Europæiske Union og af
   repræsentanter for henholdsvis Colombia og Peru. Unionen repræsenteres af Kommissionen.
   Ekspertudvalget skal især have til opgave:
DA                                                 2                                                DA
                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                            RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   –         at overvåge aftalens gennemførelse og
   –         at foreslå ændringer og tilføjelser til aftalen.
   4.        FORBINDELSE TIL EKSISTERENDE BILATERALE AFTALER MELLEM
             MEDLEMSSTATERNE OG COLOMBIA OG PERU
   Hver aftale bør indeholde en klausul om, at så snart aftalen træder i kraft, har bestemmelserne
   heri forrang for bilaterale aftaler eller ordninger, der er indgået mellem individuelle
   medlemsstater og Colombia og Peru, i det omfang sidstnævnte dækker spørgsmål, der hører
   under denne aftales anvendelsesområde.
   5.        AFTALERNES               TERRITORIALE           ANVENDELSE,         IKRAFTTRÆDEN,
             VARIGHED, SUSPENSION OG OPHØR
   Aftalerne bør indeholde bestemmelser vedrørende deres territoriale anvendelse – for
   Frankrigs og Nederlandenes vedkommende gælder visumfritagelsen for statsborgere fra
   Colombia og Peru kun ophold i disse medlemsstaters europæiske territorier – og deres
   ikrafttræden og varighed. De bør indgås for en ubegrænset periode og bør indeholde
   bestemmelser, som giver begge kontraherende parter mulighed for at suspende hele eller dele
   af aftalen og/eller bringe hele eller dele heraf til ophør. Begrundelsen for at suspendere aftalen
   bør navnlig omfatte trusler mod den offentlige orden og sikkerhed, ulovlig indvandring og
   parternes genindførelse af visumkravet. Med hensyn til det specifikke spørgsmål vedrørende
   ulovlig migration bør erklæringer knyttet til aftalerne gøre opmærksom på, at parterne er
   enige om at tilbagetage deres ulovlige migranter, jf. artikel 49, stk. 3, i aftalen om politisk
   dialog og samarbejde1 mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene
   side og Det Andinske Fællesskab og dets medlemslande på den anden side.
   Colombia og Peru bør kun kunne suspendere eller bringe aftalen til ophør over for hele Den
   Europæiske Union og ikke kun over for en eller flere individuelle medlemsstater. Unionen bør
   kun kunne suspendere eller bringe aftalen til ophør på vegne af alle dens medlemsstater.
   1
           KOM(2003) 695. Aftalen er endnu ikke trådt i kraft, da EU endnu ikke har ratificeret den. Den
           forventes dog at træde i kraft i løbet af 2015.
DA                                                         3                                             DA
                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED