Vigtig juridisk meddelelse

|

52004SC0524

Kommissionens henstilling til Rådet om godkendelse af en aftale mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Japans regering om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål og en samarbejdsaftale om nuklear forskning og udvikling mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab  /* SEK/2004/0524 endelig udg. */

	Bruxelles, den 6.10.2004SEK(2004) 524 endeligKommissionens henstilling til Rådetom godkendelse af en aftale mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Japans regering om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål og en samarbejdsaftale om nuklear forskning og udvikling mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab.BEGRUNDELSE1. INDLEDNINGI juli 1995 udtrykte de japanske myndigheder ønske om at påbegynde forhandlinger med Kommissionen om en samarbejdsaftale om fredelig udnyttelse af kerneenergi. Fra 1996 til 1998 foregik der uformelle rådslagninger mellem de japanske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene. Fra april 1999 har der været forhandlet om en og derefter to samarbejdsaftaler på grundlag af direktiver, som Rådet vedtog enstemmigt den 25. maj 1998 efter forslag fra Kommissionen. I denne meddelelse fremlægges resultatet af forhandlingerne mellem Euratom og de japanske myndigheder med henblik på indgåelse af disse aftaler.Fra første færd er det gensidige ønske om at indgå en aftale om fredelig udnyttelse af kerneenergi blevet bekræftet på højeste plan, bl.a. under topmødet mellem EU og Japan i 1998. Denne aftale skulle gøre det muligt at lægge grunden til et vedvarende og stabilt samarbejde på langt sigt mellem Fællesskabet og Japan på dette vigtige og politisk følsomme område og at styrke de fortræffelige forbindelser, der gennem mange år er blevet knyttet mellem de to parter. Den bør i første række fastlægge en stabil ramme for udviklingen af handlen med nukleare materialer mellem de to parter og dernæst lette samarbejdet på andre områder af fælles interesse som f.eks. forskning i nuklear fission og sikkerhedskontrol.Derudover bør aftalen afspejle de to parters tilsagn om ikke at anvende nukleart materiale og andet materiale og udstyr, der er omfattet af aftalen, til andet end fredelige og ikke-eksplosive formål. Den bør desuden sikre, at samarbejdet mellem EU og Japan foregår under overholdelse af de strengeste ikkespredningsforskrifter, regler om sikkerhedskontrol og om fysisk beskyttelse af internationalt anerkendt nukleart materiale. Endelig bør den tage hensyn til den vægt, de japanske myndigheder lægger på gennemsigtighed, hvad angår følsomme nukleare materialer, navnlig plutonium.For Fællesskabet har indgåelsen af en aftale med Japan en særlig interesse, i og med at det er den første aftale med et land, som ikke er leverandør til den europæiske kerneenergiindustri, men omvendt en af dens hovedkunder. Fællesskabet har nemlig længe været blandt Japans vigtigste leverandører af tjenesteydelser i det nukleare brændselskredsløb, navnlig berigning af naturligt uran, oparbejdning af bestrålet brændsel og fremstilling af Mox-brændsel. I denne kontekst bør en aftale mellem Euratom og Japan kunne tilvejebringe en gunstig juridisk ramme om handelssamkvemmet mellem de to parter og sikre alle virksomheder i EU adgang til det japanske marked. Japan har allerede undertegnet bilaterale aftaler på dette område med seks stater, derunder USA, Frankrig, Det Forenede Kongerige og Kina, og landets energiprogram gav det også interesse i at indgå en aftale med EU.2. AFTALERNES BETYDNINGMan må ikke undervurdere den politiske og handelsmæssige betydning af aftalen om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål (hovedaftalen) og den særskilte samarbejdsaftale om nuklear forskning og udvikling. På dette punkt kan forhandlingsresultaterne navnlig bedømmes efter følgende tre parametre: handlen med nukleart materiale, de bilaterale forbindelser mellem EU og Japan og ikkespredning.Handelsmæssigt udgør aftalen om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål et solidt og gunstigt grundlag for udviklingen af det handelssamkvemmet mellem EU's og Japans nukleare industrier, som har stor økonomisk vægt. Handelsværdien af de nukleare forretninger med Japan anslås til tocifrede milliardbeløb i euro over aftalens løbetid. Den lange løbetid (indledningsvis 30 år, derpå stiltiende videreførelse i femårsperioder) giver erhvervslivet den stabile og forudsigelige ramme, de har brug for med henblik på indgåelse og gennemførelse af handelsarrangementer på det nukleare område. Dette kan illustreres med, at aftalen vil gøre påtænkte handelstransaktioner m.v. mellem Nederlandene, Tyskland og Belgien på den ene side og Japan på den anden.Der har navnlig være al mulig grund til at frygte at japanske krav uden samarbejdsaftalen vil gøre overførsel af japansk nukleart materiale fra Frankrig eller Det Forenede Kongerige til andre EU-lande, som ikke har indgået bilaterale aftaler med Japan, juridisk eller praktisk vanskelig at gennemføre, og det trods det fælles nukleare marked for nukleart materiale.Politisk har de to aftaler stor betydning for de bilaterale forbindelser mellem EU og Japan. Parterne har ved flere lejligheder understreget, at indgåelsen af denne aftale er et højt prioriteret politisk mål, og at den optræder på listen over hovedspørgsmål i den tiårige EU-Japan-handlingsplan, der blev vedtaget i december 2001.Aftalernes indgåelse vil derudover supplere de eksisterende aftaler mellem Japan og USA og mellem Euratom og USA, og således udfylde hullet i aftalenettet mellem de tre vigtigste brugere af kerneenergi, nemlig Europa, USA og Japan.Derudover er indgåelse af aftalen om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål af største betydning for ikkespredningen , idet den højtideligt bekræfter den japanske regerings og Fællesskabets og dets medlemsstaters regeringers tilsagn om yderligere at styrke en streng håndhævelse af sikkerhedskontrollen og ordningerne for eksportkontrol samt den fysiske beskyttelse. Hvis aftalen ikke vedtages, kunne det således i tredjelande blive opfattet som et negativt signal, især hvad angår den globale indsats for ikkespredning, og det kunne få ugunstige virkninger for handelsforholdet mellem Europa og andre stater, navnlig USA og Canada.Endelig vil indgåelsen af disse aftaler blive en anledning for Fællesskabet og Japan til at minde om deres fælles engagement i et højt niveau for nuklear sikkerhed - et emne, som den offentlige opinion er stærkt optaget af, særlig i Japan.3. AFTALERNE I HOVEDTRÆKForhandlerne nåede den 15. oktober 2001 ved afslutningen af det ottende forhandlingsmøde frem til en aftale ad referendum , både om ordlyden af hovedaftalen og om den særskilte aftale om forskning og udvikling, hvorved blev der sat punktum for de forhandlinger, der blev indledt i april 1999. Efter en formel gennemgang af teksten paraferede de to parter aftaleudkastene den 25. februar 2002. De blev paraferet endnu en gang, den 6. februar 2004, da der efter en allersidste forhandling, som Japan havde taget initiativ til efter den første parafering, var vedtaget nogle sidste ændringer, som dog er af begrænset omfang.De paraferede tekster består af en hovedaftale om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål og en særkilt aftale om forsknings- og udviklingssamarbejde, indgået på grundlag af hovedaftalens artikel 4. Hovedaftalen suppleres af tre bilag, en protokol, hvis formål er at præcisere visse af bestemmelserne, og af udkast til verbalnoter.Aftaleteksterne er i overensstemmelse med Rådets forhandlingsmandat og imødekommer de vigtigste af de ønsker, medlemsstaterne har givet udtryk for. Ligesom ved de tidligere indgåede aftaler mellem Euratom og Canada hhv. USA har hovedaftalen form af en generel samarbejdsaftale. Dens formål er at lette samarbejdet mellem Fællesskabet og Japan om handel, forskning og udvikling og andre nukleare aktiviteter med henblik på fredelig og ikke-eksplosiv udnyttelse af kerneenergi.Hovedaftalen instituerer et bredt handelsmæssigt og industrielt samarbejde, der omfatter handel med nukleart materiale, udstyr og ikke-nukleart materiale, udveksling af eksperter og oplysninger samt tjenesteydelser i forbindelse med det nukleare brændselskredsløb(artikel 2 og 3). Bestemmelserne om, hvilket udstyr der kan overføres inden for aftalens rammer bygger på den liste over nukleare varer, som er opstillet af Gruppen af Leverandører af Nukleart Materiale ( Nuclear Suppliers Group , NSG).Hovedaftalen indeholder en række bestemmelser, hvis formål er at lette dens gennemførelse og sikre dens bona fide-iværksættelse, således at hindringer, forsinkelser og uberettiget indblanding i Japans og Fællesskabets nukleare aktiviteter undgås (aftalens artikel 5). Den skal således ikke bruges til at stræbe efter uretmæssige handelsmæssige eller industrielle fordele eller til at skabe hindringer for varebevægelser, der er omfattet af aftalen, enten mellem parterne eller inden for det område, der er omfattet af hver parts jurisdiktion; det sidste skal sikre fri bevægelighed for nukleare varer på Fællesskabets område. Dertil kommer, at aftalen anerkender fungibilitets- og proportionalitetsprincippet for nukleart materiale.Aftalen henviser udtrykkeligt til nuklear sikkerhed, idet det fastsættes, at Japan, Fællesskabet og dets medlemsstater skal handle i overensstemmelse med Den Internationale Atomenergiorganisations (IAEA) konvention om nuklear sikkerhed, som de har tiltrådt.Derudover er der bestemmelser, som skal sikre, at nukleare varer, der overføres i henhold til aftalen, anvendes fredeligt, og at de internationale regler om ikkespredning overholdes (artikel 7 til 11). Hvad angår sikkerhedskontrol anvendes hhv. Euratoms sikkerhedskontrol og IAEA's sikkerhedskontrol i overensstemmelse med de sikkerhedskontrolaftaler, der er indgået mellem IAEA og Japans regering hhv. Fællesskabets atomvåbenfrie medlemsstater, Frankrig og Det Forenede Kongerige.Hvad angår genoverførsler til en tredjestat, fastsætter aftalen, at modtagerparten på forhånd har fået forsikringer som omhandlet i retningslinjerne fra Nuclear Suppliers Group . Dertil kommer, at der skal foreligge forudgående skriftligt samtykke fra den leverende part ved genoverførsel af følsomt nukleart materiale og følsomt udstyr (udstyr til berigning, oparbejdning eller fremstilling af tungt vand) undtagen ved genoverførsel til et tredjeland, der er bundet af en bilateral aftale med Japan, eller som figurerer på en liste, som Fællesskabet skal etablere.Med hensyn til fysisk beskyttelse henviser aftalen, for så vidt angår international transport af nukleart materiale, til anvendelse af den internationale konvention om fysisk beskyttelse af nukleare materialer og, hvad angår overført nukleart materiale, til de foranstaltninger for fysisk beskyttelse, som parterne anvender med henblik på at nå det beskyttelsesniveau, der er anført i bilag C (på grundlag af retningslinjer fra Nuclear Suppliers Group ).Hovedaftalen giver således mulighed for at sikre en tilfredsstillende balance mellem de bydende handelspolitiske behov og nødvendigheden af at garantere en fredelig og sikker udnyttelse af kerneenergi.En vigtig bestemmelse handler om denne aftales forhold til de bilaterale aftaler mellem henholdsvis Frankrig og Japan og Det Forenede Kongerige og Japan. Det fastsættes der, at rettigheder og forpligtelser i disse aftaler, som er mere vidtgående end bestemmelserne i aftalen mellem Euratom og Japan, fortsat finder anvendelse.Derudover fastsætter hovedaftalen, under hvilke vilkår den ene eller den anden part kan suspendere eller opsige den, hvis en af dens væsentlige bestemmelser overtrædes. Den indeholder også bestemmelser om en procedure for rådslagning og mægling med henblik på at løse problemer og eventuelle uoverensstemmelser om fortolkning eller anvendelse. Aftalen indgås indledningsvis for en periode på 30 år og forlænges stiltiende i perioder på fem år ad gangen, medmindre en af parterne opsiger den skriftligt.Den særskilte aftale om forskning og udvikling fastsætter rammerne og omfanget af samarbejdet mellem Fællesskabet og Japan på området nuklear forskning og udvikling. Den indgås i første omgang for 10 år. Listen over samarbejdsemner omfatter nuklear videnskab og teknologi, kernereaktorer, nuklear sikkerhed og strålingsbeskyttelse, forvaltning af radioaktivt affald og brugt brændsel, brændselskredsløbet, nuklear sikkerhedskontrol m.m. Samarbejdet kan bl.a. tage form af informations- og ekspertudveksling, fælles seminarer og tilrettelæggelse af fælles projekter og programmer. Aftalen om forsknings og udvikling suppleres af et bilag om intellektuel ejendomsret.Det er vigtigt at understrege, at der er opnået et tilfredsstillende kompromis mellem parterne om de ømmeste punkter under forhandlingerne, nemlig biprodukter, overførsler af udstyr og genoverførsler. Begrebet "kontaminering" afgrænses således snævert af en restriktiv definition af biprodukter, der kun omfatter specielle fissile materialer, der er udvundet af nukleare materialer, som er overført efter hovedaftalens regler eller opstået i et stykke udstyr, som er overført efter denne aftales regler. I sin nuværende form nævner aftalen kun komplette kernereaktorer. Men denne definition kan udvides til at omfatte andet nukleart udstyr, der er omfattet af aftalen, hvis Japans regering og Kommissionen efter samråd mellem Kommissionen og den berørte medlemsstat aftaler dette.Der er også fundet en løsning på det japanske ønske om altomfattende overvågning, dvs. en detaljeret opregning land for land og anlæg for anlæg over nukleare materialer, der er undergivet hovedaftalen. Det var et af de vanskeligste punkter under forhandlingerne. Overvågning af japansk materiale, navnlig plutonium, var et hovedpunkt for de japanske myndigheder. Euratom kunne derimod ikke gå ind på et sådant ønske uden at skade troværdigheden af de internationale forpligtelser, man havde påtaget sig inden for rammerne af IAEA. Som kompromis opnåede man, at Fællesskabet kun skal levere årlige opgørelser for tre anlæg, der ligger i stater, som ikke har indgået bilaterale samarbejdsaftaler med Japan, og som kan komme til at behandle japansk materiale, nemlig Dessel (Belgien), Gronau (Tyskland) og Almelo (Nederlandene).Der er også fundet en løsning på, hvordan bilagene ajourføres. Det kan ske uden at revidere aftalen på grundlag af udviklingen i Nuclear Suppliers Guidelines, som offentliggøres af IAEA. Hvad angår genoverførsler, kræver kun "udskilt" plutonium forudgående samtykke.4. KONKLUSIONKommissionen mener, at samarbejdsaftalen mellem Euratom og Japans regering om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål og den særskilte samarbejdsaftale om nuklear forskning og udvikling, som foreslås vedtaget:- i alle henseender er i overensstemmelse med de forhandlingsdirektiver, som Rådet udstedte den 25. maj 1998- bekræfter de to parters klare engagement i ikkespredning og i et højt niveau for nuklear sikkerhed med det formål at garantere en fredelig og sikker udnyttelse af kerneenergi- over et bredere felt end kerneenergiens yder et betydningsfuldt bidrag til en styrkelse af forbindelserne mellem EU og Japan som helhed under fuld respekt for den ramme for bilateralt samarbejde, der er konkretiseret i tiårshandlingsplanen for EU og Japan, der blev vedtaget i december 2001.- stiller en forudsigelig og på langt sigt stabil samarbejdsramme til rådighed for de berørte aktører, særlig erhvervsvirksomheder og forskningsorganisationer, og udsteder de nødvendige forsikringer, der kan lette samhandel og gensidige investeringer mellem EU og Japan.Kommissionen opfordrer derfor Rådet til i overensstemmelse med artikel 101, andet afsnit, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab at godkende aftalen mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Japans regering om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål og samarbejdsaftalen om nuklear forskning og udvikling mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab.BILAGAFTALEMELLEM DET EUROPÆISKE ATOMENERGIFÆLLESSKAB OG JAPANS REGERING OM SAMARBEJDE OM ANVENDELSE AF KERNEENERGI TIL FREDELIGE FORMÅLJapans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab (i det følgende benævnt "Fællesskabet"),SOM ØNSKER at fortsætte og fremme et langsigtet og stabilt samarbejde, som kan gavne Japan, Fællesskabet og tredjeparter i en fredelig og ikke-eksplosiv anvendelse af kerneenergi på grundlag af fælles fordel og gensidighed,SOM ANERKENDER, at Japan samt Fællesskabet og dets medlemsstater har opnået samme høje niveau i den fredelige anvendelse af kerneenergi og sikkerheden i kraft af deres respektive love og bestemmelser om sundhed, sikkerhed, fredelig anvendelse af kerneenergi og beskyttelse af miljøet,SOM OGSÅ ØNSKER at indgå langsigtede samarbejdsordninger om fredelig og ikke-eksplosiv anvendelse af kerneenergi på forudsigelig og praktisk vis, som tager hensyn til deres respektive kerneenergiprogrammer og som letter handel, forskning og udvikling samt andre former for samarbejde mellem Japan og Fællesskabet,SOM BEKRÆFTER Japans regerings, Fællesskabets og dets medlemsstaters regeringers stærke engagement i nuklear ikke-spredning, herunder styrkelsen og den effektive anvendelse af de relaterede sikkerhedsforanstaltninger og ordninger for eksportkontrol i henhold til hvilke Japans og Fællesskabets samarbejde om den fredelige anvendelse af kerneenergi skal finde sted,SOM BEKRÆFTER Japans regerings, Fællesskabets og dets medlemsstaters støtte til Den Internationale Atomenergiorganisation (i det følgende benævnt "IAEA") og dens kontrolsystem samt deres ønske om, at alle stater tiltræder traktaten om ikke-spredning af kernevåben af 1. juli 1968 (i det følgende benævnt "ikke-spredningstraktaten"),SOM TAGER TIL EFTERRETNING, at nuklear sikkerhedskontrol anvendes i samtlige Fællesskabets medlemsstater i henhold til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab af 25. marts 1957 (i det følgende benævnt "Euratom-traktaten"),SOM ANERKENDER Euratom-traktatens princip om fri bevægelighed for nukleart materiale, udstyr og ikke-nukleart materiale på Fællesskabets territorium, ogSOM OGSÅ ANERKENDER betydningen af stor gennemsigtighed med hensyn til håndteringen af plutonium for at mindske risikoen for spredning af kernevåben og sikre beskyttelsen af arbejdstagerne, befolkningen og miljøet,ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:ARTIKEL 1DefinitionerI denne aftale forstås ved:a) "Parter" : Japans regering og Fællesskabet. Udtrykket "part" betyder en af ovennævnte "parter".b) Fællesskabet : bådei) den juridiske person, som er oprettet ved Euratom-traktaten ogii) de territorier, for hvilke Euratom-traktaten gælderc) "Person" : enhver fysisk person, virksomhed eller anden enhed, som er underkastet de gældende love og administrative bestemmelser inden for parternes territoriale jurisdiktion, men som ikke omfatter parterne,d) "Kompetent myndighed": for så vidt angår Japans regering, det statslige organ som er udpeget af Japans regering og for så vidt angår Fællesskabet, Europa-Kommissionen eller en anden sådan myndighed, hvorom den pågældende part i givet fald måtte give Japans regering meddelelse.(e) "Ikke-klassificerede oplysninger" : oplysninger der ikke er sikkerhedsklassificeret af en af parterne eller en af Fællesskabets medlemsstater.(f) "Nukleart materiale" :i) "Udgangsmateriale": uran, som indeholder den isotopsammensætning, der findes i naturen; uran, hvis indhold af uran-235 er mindre end det normale; thorium; ethvert af de førnævnte materialer i form af metal, legeringer, kemiske forbindelser eller koncentrater; et hvilket som helst materiale, der indeholder et eller flere af de nævnte stoffer i den koncentration, som er fastsat af IAEA's Styrelsesråd i henhold til artikel XX i IAEA's statut af 26. oktober 1956 (i det følgende benævnt "statutten"), og som de to parters kompetente myndigheder skriftligt meddeler hinanden med henblik på accept; og andet sådant materiale, som fastsættes i IAEA's Styrelsesråd i henhold til artikel XX i statutten, og som de to parters kompetente myndigheder skriftligt meddeler hinanden med henblik på accept.ii) "Specielt fissilt materiale": navnlig plutonium; uran-233; uran, hvis indhold af uran-233 eller uran-235 er større end det normale; ethvert materiale som indeholder et eller flere af de nævnte stoffer; og andet sådant materiale, som fastsættes i IAEA's Styrelsesråd i henhold til artikel XX i statutten, og som de to parters kompetente myndigheder skriftligt meddeler hinanden med henblik på accept. Udtrykket "specielt fissilt materiale" omfatter ikke "udgangsmateriale".g) "Følsomt nukleart materiale": udskilt plutonium (herunder plutonium indeholdt i blandet oxidbrændsel) eller uran der er beriget med over 20% med isotopen 235 og/eller uran 233.h) "Udstyr": væsentlige anlæg, maskiner eller instrumenter eller væsentlige komponenter heraf, som er specielt konstrueret eller fremstillet til anvendelse i nukleare aktiviteter, og som er anført i del A af bilag A til denne aftale.i) "Ikke-nukleart materiale": tungt vand eller et hvilket som helst andet materiale, der kan anvendes i en kernereaktor til at bremse hurtige neutroner og øge sandsynligheden for yderligere spaltning, og som er angivet i del B af bilag A til denne aftale.j) "Nukleart materiale der er oparbejdet eller fremstillet som biprodukt": specielt fissilt materiale der er udvundet af nukleart materiale, som er overført i henhold til denne aftale, eller ved én eller flere processer i en komplet kernereaktor samt ethvert andet udstyr angivet i del A i bilag A til denne aftale, som skal overføres i medfør af denne aftale, såfremt Japans regering og Europa-Kommissionen efter høringer mellem Europa-Kommissionen og regeringen i den pågældende medlemsstat forud for overførselen har givet deres skriftlige samtykke.ARTIKEL 2Samarbejdsområder1. Parterne samarbejder under denne aftale for at fremme og lette nuklear samhandel, forskning og udvikling og andre aktiviteter mellem eller i Japan og Fællesskabet med henblik på fredelig og ikke-eksplosiv anvendelse af kerneenergi til gensidig fordel for producenter, virksomheder i brændselskredsløbet offentlige værker, forsknings- og udviklingsinstitutioner og forbrugere, samtidig med at principperne om ikke-spredning overholdes.2. Parterne samarbejder på følgende måder :a) Enhver af parterne eller godkendte personer kan fra den anden part eller fra godkendte personer levere eller modtage nukleare materialer, udstyr og ikke-nukleart materiale på de vilkår, som leverandør og modtager måtte blive enige om.b) Enhver af parterne eller godkendte personer kan levere tjenesteydelser i det nukleare brændselskredsløb og andre tjenesteydelser inden for denne aftales anvendelsesområde for eller modtage sådanne tjenesteydelser fra den anden part eller godkendte personer på de vilkår, som leverandør og modtager måtte blive enige om.c) Parterne fremmer deres indbyrdes samarbejde og mellem personer ved udveksling af eksperter. Når samarbejde i medfør af denne aftale kræver en sådan udveksling af eksperter, letter parterne eksperternes indrejse i Japan og Fællesskabet og deres ophold heri.d) Parterne fremmer ydelse og udveksling af de uklassificerede oplysninger, som parterne eller personer måtte blive enige om indbyrdes, eller en af parterne og personer måtte blive enige om.e) Parterne kan samarbejde og fremme deres indbyrdes samarbejde og samarbejdet mellem personer på andre måder, som parterne finder hensigtsmæssige.3. Samarbejde som defineret i stk. 1 og 2 er underlagt denne aftales bestemmelser og gældende internationale aftaler samt love og administrative bestemmelser, som er gældende i Japan og i Fællesskabet.ARTIKEL 3Materiale og udstyr omfattet af aftalen1. Nukleart materiale, der overføres mellem Japan og Fællesskabet direkte eller gennem et tredjeland, falder ind under denne aftale, så snart de befinder sig under modtagerpartens territoriale jurisdiktion, forudsat at den leverende part skriftligt har underrettet modtagerparten om den påtænkte overførsel, og modtagerparten skriftligt har bekræftet, at den er underkastet aftalens bestemmelser, og at den angivne modtager, såfremt denne ikke er identisk med modtagerparten, er en person, der er godkendt i modtagerpartens territoriale jurisdiktion.2. Udstyr og ikke-nukleare materialer, der overføres mellem Japan og Fællesskabet direkte eller gennem et tredjeland falder ind under denne aftale, så snart de befinder sig under modtagerpartens territoriale jurisdiktion forudsat :a) at den pågældende medlemsstat eller i givet fald Europa-Kommissionen i tilfælde af overførsler mellem Japan, Japans regering og Fællesskabet har besluttet, at overførsel af sådanne materialer skal finde sted i henhold til denne aftale ogb) at den leverende part skriftligt har underrettet modtagerparten om den påtænkte overførsel, og at modtagerparten skriftligt har bekræftet, at sådanne materialer falder under denne aftale, og at den angivne modtager, såfremt denne ikke er identisk med modtagerparten, er en person, der er godkendt i modtagerpartens territoriale jurisdiktion.3. De skriftlige meddelelser og bekræftelser, som kræves i henhold til stk. 1 og 2, udarbejdes efter fremgangsmåden i aftalens artikel 14.4. Nukleart materiale, udstyr og ikke-nukleart materiale, som falder under denne aftale er omfattet af denne aftale indtil :a) sådanne materialer og udstyr er blevet genoverført uden for modtagerpartens territoriale jurisdiktion i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i aftalenb) parterne er enige om, at de ikke længere skal være omfattet af aftalen ellerc) det, hvis det drejer sig om nukleart materiale, i overensstemmelse med bestemmelserne i de relevante aftaler om at kontrolforanstaltningerne bringes til ophør som omhandlet i denne aftales artikel 8, stk. 1, er fastslået, at det nukleare materiale er blevet forbrugt eller fortyndet på en sådan måde, at de ikke længere kan anvendes til en nuklear aktivitet, der kan give anledning til sikkerhedskontrol, eller at de praktisk taget ikke kan genvindes.ARTIKEL 4Samarbejde om nuklear forskning og udvikling1. I henhold til aftalens artikel 2 udvikler parterne indbyrdes og mellem deres organer et samarbejde om forskning og udvikling rettet mod en fredelig og ikke-eksplosiv anvendelse af kerneenergi og med hensyn til Fællesskabet for så vidt som det er omfattet af dets specifikke programmer.Parterne eller deres organer kan i givet fald tillade forskere og organisationer fra alle forskningsområder, herunder universiteter, laboratorier og den private sektor, at deltage i et sådant samarbejde. Parterne skal også fremme samarbejdet mellem personer på dette område.2. Parterne indgår en separat aftale med henblik på yderligere udvikling og fremme af de aktiviteter, der er omhandlet i denne artikel.ARTIKEL 5Gennemførelse af aftalen1. Bestemmelserne i denne aftale gennemføres i god tro, og således at hindringer, forsinkelser og utidig indblanding i Japans og Fællesskabets nukleare aktiviteter undgås, og den forsigtige ledelsespraksis, der er nødvendig for en økonomisk forsvarlig og sikker gennemførelse af deres nukleare aktiviteter, følges.2. Denne aftale skal ikke anvendes til sikring af uretmæssige kommercielle eller industrielle fordele eller til indblanding i parternes eller godkendte personers interne eller internationale interesser, indblanding i parternes eller regeringernes politik i Fællesskabets medlemsstat, hindring af fremme af en fredelig og ikke-eksplosiv anvendelse af nuklear energi, hindring af den frie bevægelighed for nukleart materiale, som hører under eller, som det meddeles, vil komme til at høre under denne aftale enten i parternes territoriale jurisdiktion eller mellem Japan og Fællesskabet.3. Nukleart materiale, som er omfattet af denne aftale, kan håndteres på grundlag af principperne om fungibilitet og proportionalitet, når det anvendes i blandingsprocesser, hvor de mister eller vil miste deres identitet i løbet af omdannelse, brændselsfremstilling, berigning eller oparbejdning.4. Japan, Fællesskabet og dets medlemsstater handler i gennemførelsen af denne aftale i overensstemmelse med konventionen om nuklear sikkerhed, der trådte i kraft den 24. oktober 1996, og som de har tiltrådt.ARTIKEL 6Intellektuel ejendomsretParterne sikrer, at intellektuelle ejendomsrettigheder som er skabt, og teknologi som er overført som led i samarbejde under denne aftale, nyder passende og effektiv beskyttelse i overensstemmelse med relevante internationale aftaler og gældende lovgivning i Japan, Det Europæiske Fællesskab og dettes medlemsstater.ARTIKEL 7Fredelig anvendelse1. Samarbejde i henhold til denne aftale skal have fredelige og ikke-eksplosive formål.2. Nukleart materiale, udstyr og ikke-nukleart materiale, der overføres i henhold til denne aftale, og nukleart materiale, der er oparbejdet eller fremstillet som biprodukt, skal udelukkende anvendes til fredelige formål; de må heller ikke anvendes til nukleare sprænglegemer eller til forskning og udvikling i forbindelse med sådanne sprænglegemer.ARTIKEL 8IAEA og Euratom's sikkerhedskontrol1. Samarbejde i henhold til denne aftale kræver i givet fald anvendelse af Fællesskabets sikkerhedskontrol i medfør af Euratom-traktaten og accept af IAEA's anvendelse af sikkerhedskontrol i henhold til følgende aftaler om sikkerhedskontrol :a) overenskomst mellem Japans regering og Den Internationale Atomenergiorganisation til gennemførelse af artikel III, stk. 1 og 4, i traktaten om ikke-spredning af kernevåben af 4. marts 1977 (i det følgende benævnt "kontroloverenskomsten med Japan") suppleret med en tillægsprotokol, der er indgået den 4. december 1998b) overenskomst mellem Republikken Østrig, Kongeriget Belgien, Kongeriget Danmark, Republikken Finland, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriget Nederlandene, Den Portugisiske Republik, Kongeriget Spanien, Kongeriget Sverige, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Den Internationale Atomenergiorganisation til gennemførelse af artikel III, stk. 1 og 4, i ikke-spredningstraktaten (i det følgende benævnt "kontroloverenskomsten for Fællesskabets medlemsstater, undtagen Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Den Franske Republik") suppleret med en tillægsprotokol, der er indgået den 22. september 1998c) overenskomst mellem Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, Fællesskabet og IAEA om gennemførelse af kontrolforanstaltninger inden for rammerne af ikke-sprednings traktaten af 6. september 1976 (i det følgende benævnt "kontroloverenskomsten med Det Forenede Kongerige") suppleret med en tillægsprotokol, der er indgået den 22. september 1998 ogd) overenskomst mellem Frankrig, Fællesskabet og IAEA om gennemførelse af kontrolforanstaltninger i Frankrig af 27. juli 1978 (i det følgende benævnt "kontroloverenskomsten med Frankrig") suppleret med en tillægsprotokol, der er indgået den 22. september 1998.2. For nukleart materiale, der overføres i henhold til denne aftale, og nukleart materiale, der er oparbejdet eller fremstillet som biprodukt, gælder følgende bestemmelser :a) i Japan: IAEA's kontrolforanstaltninger i henhold til kontroloverenskomsten med Japan ogb) i Fællesskabet: Fællesskabets kontrolforanstaltninger i henhold til Euratom-traktaten, og når den finder anvendelse, IAEA's kontrolforanstaltninger i henhold til kontroloverenskomsten for Fællesskabets medlemsstater, undtagen Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Den Franske Republik, kontroloverenskomsten med Det Forenede Kongerige og kontroloverenskomsten med Frankrig.3. Hvis IAEA af en eller grund ikke anvender den sikkerhedskontrol, der kræves i henhold til stk. 2, hører parterne hinanden med henblik på at træffe korrigerende foranstaltninger, og såfremt sådanne korrigerende foranstaltninger ikke træffes, indfører de øjeblikkelig arrangementer, der er i overensstemmelse med IAEA's procedurer og principper for sikkerhedskontrol, og som i virkning og omfang svarer til IAEA's sikkerhedskontrol som beskrevet i stk. 2.ARTIKEL 9Genoverførsel1. Nukleart materiale, udstyr og ikke-nukleart materiale, som overføres i henhold til denne aftale og nukleart materiale, der er oparbejdet eller fremstillet som biprodukt, må ikke genoverføres uden for modtagerpartens territoriale jurisdiktion, undtagen til den leverende parts terrritoriale jurisdiktion, medmindre modtagerparten har fået forsikring om, at de betingelser, der er angivet i bilag B til denne aftale, er opfyldt på passende vis, eller i mangel af en sådan forsikring forudgående skriftligt samtykke fra den leverende part.2. Ud over bestemmelserne i stk. 1 må følgende materiale og udstyr, som overføres i henhold til denne aftale ikke genoverføres ud af modtagerpartens territoriale jurisdiktion, undtagen til den leverende parts territoriale jurisdiktion, uden den leverende parts forudgående skriftlige samtykke:a) følsomt nukleart materiale ogb) udstyr til berigning, oparbejdning eller fremstilling af tungt vand.medmindre de for så vidt angår materiale og udstyr, der overføres fra Japan til Fællesskabet er omfattet af den relevante bilaterale aftale om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål mellem Japans regering og regeringen i det modtagende tredjeland, eller det modtagende tredjeland for så vidt angår materiale og udstyr, der overføres fra Fællesskabet til Japan, er anført på en liste, der skal udarbejdes af Fællesskabet, og den leverende part har givet modtagerparten meddelelse om sådanne genoverførsler.ARTIKEL 10ÅbenhedParterne udveksler oplysninger om sikker og effektiv håndtering af nukleart materiale, udstyr og ikke-nukleart materiale, der overføres i henhold til denne aftale.ARTIKEL 11Fysisk beskyttelse1. Med hensyn til nukleart materiale der er overført i henhold til denne aftale, og nukleart materiale der er oparbejdet eller fremstillet som biprodukt, anvender Japans regering, regeringerne i Fællesskabets medlemsstater og i givet fald Europa-Kommissionen foranstaltninger til fysisk beskyttelse i overensstemmelse med de kriterier, som de hver for sig har vedtaget, og som mindst svarer til beskyttelse på de niveauer, der er anført i bilag C til denne aftale.2. Med hensyn til international transport af nukleart materiale, der er omfattet af denne aftale, handler Japan, Fællesskabets medlemsstater og i givet fald Fællesskabet i overensstemmelse med bestemmelserne i konventionen om fysisk beskyttelse af nukleart materiel, der trådte i kraft den 8. februar 1987, og som de har tiltrådt.ARTIKEL 12Gældende aftaler1. Bestemmelserne i denne aftale skal ses som et supplement til bestemmelserne i aftalen mellem regeringen for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Japans regering om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål af 25. februar 1972 og til bestemmelserne i aftalen mellem Japans regering og regeringen for Den Franske Republik om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål af 26. februar 1972 som ændret ved protokol mellem samme parter af 9. april 1990 og skal i givet fald afløse bestemmelserne i de omhandlede bilaterale aftaler.2. For så vidt som bestemmelserne i de bilaterale aftaler, der er omhandlet i denne artikels stk. 1 fastsætter rettigheder og pligter for Japans regering, regeringen for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland eller regeringen for Den Franske Republik ud over dem, der er indeholdt i denne aftale, vil disse rettigheder og pligter stadig være gældende i henhold til de omhandlede bilaterale aftaler.3. Uanset bestemmelserne i artikel 3, stk. 1, i denne aftale skal aftalens bestemmelser finde anvendelse på nukleart materiale, som er blevet overført, før aftalen mellem Japan og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og mellem Japan og Den Franske Republik trådte i kraft i medfør af de bilaterale aftaler, der er omhandlet i stk. 1.4. Uanset bestemmelserne i artikel 3, stk. 1, i denne aftale skal aftalens bestemmelser finde anvendelse på nukleart materiale, som er blevet overført før aftalen mellem Japan og og andre medlemsstater i Fællesskabet end Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Den Franske Republik, hvis parterne er enige om, at sådant nukleart materiale er omfattet af denne aftale.ARTIKEL 13Suspension og ophævelse1. Hvis Fællesskabet eller en af dets medlemsstater eller Japan på et hvilket som helst tidspunkt efter denne aftales ikrafttræden :a) overtræder bestemmelserne i aftalens artikel 7, 8, 9 og 11 eller afgørelser truffet af den i artikel 15 omhandlede voldgiftsret ellerb) opsiger eller begår en væsentlig overtrædelse af en af de kontroloverenskomster med IAEA, der er omhandlet i aftalens artikel 8, stk. 1har Japans regering eller Fællesskabet hver især ret til helt eller delvist at indstille yderligere samarbejde i henhold til denne aftale eller opsige aftalen eller forlange, at nukleart materiale, der er overført i henhold til denne aftale, tilbageleveres.2. Hvis Fællesskabet eller en anden medlemsstat af Fællesskabet end Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Den Franske Republik lader et nukleart sprænglegeme detonere, kan Japans regering gøre den i stk. 1 omhandlede ret gældende.3. Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland eller Den Franske Republik lader et nukleart sprænglegeme detonere ved anvendelse af nukleart materiale, der er omfattet af denne aftale, kan Japans regering gøre den i stk. 1 omhandlede ret gældende.4. Hvis Japan lader et nukleart sprænglegeme detonere, kan Fællesskabet gøre den i stk. 1 omhandlede ret gældende.5. Inden en af parterne helt eller delvist beslutter at træffe foranstaltninger i henhold til denne aftale eller at opsige aftalen eller forlange en sådan tilbagelevering skal parterne høre hinanden med henblik på at træffe korrigerende foranstaltninger og skal i givet fald nøje overveje følgende, idet de tager hensyn til det eventuelle behov for andre passende arrangementer:a) virkningerne af sådanne skridt ogb) om de forhold, der affødte sådanne skridt, var forsætlige.6. Rettighederne i henhold til denne artikel finder kun anvendelse, hvis den anden part ikke inden for en rimelig tid efter parternes høring tager skridt til at træffe korrigerende foranstaltninger.7. Hvis en af parterne i henhold til denne artikel udøver sine rettigheder til at kræve tilbagelevering af nukleart materiale, der er overført i henhold til denne aftale, skal denne holde den anden part skadesløs for den rimelige markedsværdi heraf.ARTIKEL 14Operationelle procedurerParternes kompetente myndigheder skal indføre og om nødvendig ændre operationelle procedurer for at sikre, at denne aftale gennemføres effektivt.ARTIKEL 15Høring og bilæggelse af tvister1. Med henblik på at fremme samarbejdet i henhold til denne aftale kan parterne via de diplomatiske kanaler eller via andre høringsfora høre hinanden.2. Hvis der opstår spørgsmål i forbindelse med fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale, skal parterne efter anmodning fra en af dem høre hinanden.3. Hvis en tvist, der opstår ved fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale, ikke bilægges ved forhandling, mægling, forlig eller anden lignende procedure, kan parterne enes om at forelægge en sådan tvist for en voldgiftsret, der sammensættes af tre voldgiftsmænd udpeget i overensstemmelse med dette stykke. Hver af parterne udpeger en voldgiftsmand, der kan være statsborger i Japan eller i en af Fællesskabets medlemsstater, og de to således udpegede voldgiftsmænd udvælger en tredje, der ikke må være japansk statsborger eller statsborger en af Fællesskabets medlemsstater, og som skal være formand. Hvis ingen af parterne ikke inden 30 dage efter indgivelse af begæringen om voldgift har udpeget en voldgiftsmand, kan en af parterne anmode præsidenten for Den Internationale Domstol om at udpege en voldgiftsmand. Samme fremgangsmåde anvendes, hvis den tredje voldgiftsmand ikke er valgt inden 30 dage efter udpegelsen eller udnævnelsen af den anden voldgiftsmand, idet den således udpegede tredje voldgiftsmand ikke må være japansk statsborger eller statsborger i en af Fællesskabets medlemsstater. Voldgiftsretten er beslutningsdygtig, når flertallet af dens medlemmer er til stede, og til alle afgørelser kræves to voldgiftsmænds medvirken. Voldgiftsproceduren fastsættes af retten. Rettens afgørelser er bindende for parterne.ARTIKEL 16Bilagenes statusBilagene til aftalen udgør en integreret del af aftalen. Såfremt Japans regering og Europa-Kommissionen har afgivet fælles skriftligt samtykke kan bilagene ændres, uden at aftalen ændres.ARTIKEL 17Ikrafttræden og varighed1. Denne aftale træder i kraft på tredivtedagen efter den dato, hvor parterne udveksler diplomatiske noter, hvori de meddeler hinanden, at deres respektive interne procedurer for aftalens ikrafttræden er gennemført og skal være gældende i en periode på 30 år.Derefter videreføres den stiltiende for fem år ad gangen, medmindre en af parterne seks måneder forud for aftalens udløb skriftligt meddeler den anden part, at aftalen bringes til ophør.2. Uanset helt eller delvist ophør af fortsat samarbejde i henhold til denne aftale, eller hvis aftalen af en eller anden grund ophører, finder artikel 7, 8, 9 og 11 stadig anvendelse.Denne aftale og dens bilag udfærdiges i to originaler på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk, tysk og japansk. I tilfælde af uoverensstemmelse har den engelske og den japanske udgave forrang over de andre sprogudgaver.TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, behørigt befuldmægtiget hertil af henholdsvis regeringen for Amerikas Forenede Stater og Det Europæiske Atomenergifællesskab, underskrevet denne aftale.Udfærdiget i....., den...For Japans regering | For Det Europæiske Atomenergifællesskab |BILAG ADel A1. Komplette kernereaktorer :Kernereaktorer, der er i stand til at fungere ved en fortsat, styret, selvvedligeholdende kædereaktion, bortset fra nulenergireaktorer, der defineres som reaktorer med en konstruktivt bestemt maksimal plutoniumproduktion på højst 100 g pr. år.2. Kernereaktorbeholdere :Metalbeholdere eller større værkstedsfremstillede dele hertil, som er specielt konstrueret eller forberedt til at indeholde kernen til en kernereaktor som defineret i punkt 1 samt relevante interne dele til kernereaktorer som defineret i punkt 8.3. Maskiner til indsætning og udtagning af reaktorbrændsel :Udstyr der er specielt konstrueret eller forberedt til indsætning af brændsel i en kernereaktor jf. punkt 1.4. Kontrolstænger til kernereaktorer og andet udstyr :Særligt konstruerede eller forberedte stænger, konstruktioner til støtte eller ophængning af disse, drivmekanismer eller styrerør til kontrolstængerne til at kontrollere fissionsprocessen i en kernereaktor som defineret i punkt 1.5. Trykrør til kernereaktorer :Rør der er specielt konstrueret eller forberedt til at indeholde brændselselementer og det primære kølemiddel i en kernereaktor ved et arbejdstryk på over 50 atmosfærer.6. Zirconiumrør :Metallisk zirconium eller legeringer i form af rør eller rørsamlinger i mængder, der overstiger 500 kg i en hvilken som helst 12-måneders periode, og som er specielt konstrueret eller forberedt til brug i en kernereaktor som defineret i punkt 1, og i hvilke vægtforholdet mellem hafnium og zirconium er mindre end 1:500.7. Pumper til primært kølemiddel:Pumper der er specielt konstrueret eller forberedt til cirkulation af det primære kølemiddel i kernereaktorer som defineret i punkt 1.8. Interne dele til kernereaktorer:Kernereaktorers interne dele der er specielt konstrueret eller forberedt til brug i en kernereaktor, inklusive støttesøjler til kernen, brændselskanaler, termiske skjolde, baffler, kernegitterplader og diffuserplader.9. Varmevekslere:Varmevekslere (dampgeneratorer) der er specielt konstrueret eller forberedt til brug i en kernereaktors primære kølemiddelkredsløb som defineret i punkt 1.10. Instrumenter til detektering og måling af neutroner:Instrumenter der er specielt konstrueret eller forberedt til at detektere og måle neutroner med henblik på at bestemme neutronfluxniveauer i en kernereaktors kerne som defineret i punkt 1.11. Anlæg til oparbejdning af bestrålede brændselselementer og udstyr som er specielt konstrueret eller forberedt hertil.12. Anlæg til produktion af brændselselementer til kernereaktorer og udstyr som er specielt konstrueret eller forberedt hertil.13. Anlæg til separation af isotoper af uran og udstyr, dog ikke analyseinstrumenter, der er specielt konstrueret eller forberedt hertil.14. Anlæg til produktion eller koncentration af tungt vand, deuterium og deuteriumforbindelser, og specielt konstrueret eller forberedt udstyr hertil.15. Anlæg til omdannelse af uran og plutonium til anvendelse i produktionen af brændselselementer og separation af isotoper af uran som defineret i punkt 12 og 13 og udstyr som er specielt konstrueret eller forberedt hertil.Del B1. Deuterium og tungt vand:Deuterium, tungt vand (deuteriumoxid) og alle andre deuteriumforbindelser, hvor forholdet mellem antallet af deuterium- og hydrogenatomer er større end 1:5000 til brug i en atomreaktor som defineret i stk. 1 i del A ovenfor, i mængder, der overstiger 200 kg deuteriumatomer inden for en given 12 måneders periode.2. Grafit af nuklear kvalitet:Grafit af en renhedsgrad på mere end 5 ppm borækvivalenter og med en densitet, der er større end 1,50 g/cm3 , til brug i en atomreaktor som defineret i stk. 1 i del A ovenfor, i mængder, der overstiger 30 metriske tons inden for en given 12 måneders periode.BILAG B(i) Genoverførte materialer og udstyr vil kun blive anvendt til fredelige og ikke-ekplosive formål i det modtagende tredjeland.(ii) Hvis det modtagende tredjeland er en ikke-kernevåbenbesiddende stat, vil alt radioaktivt materiale i det pågældende land blive omfattet af anvendelsen af IAEA's sikkerhedskontrol.(iii) Hvis radioaktivt materiale genoverføres, vil IAEA's sikkerhedskontrol finde anvendelse på det radioaktive materiale i det modtagende tredjeland.(iv) Hvis radioaktivt materiale genoverføres, vil der blive opretholdt passende foranstaltninger til fysisk beskyttelse af det radioaktive materiale i det modtagende tredjeland, som mindst svarer til de niveauer, der er fastsat i bilag C.(v) Materialer og udstyr, der genoverføres, vil ikke blive yderligere genoverført fra det modtagende tredjeland til et andet land, med mindre sidstnævnte land kan stille garantier, der svarer til de garantier, der er fastsat i dette bilag B.BILAG CNiveauer for fysisk beskyttelseDe aftalte fysiske beskyttelsesniveauer, som Japans regering, regeringerne i Fællesskabets medlemsstater og i givet fald Europa-Kommissionen skal sikre ved anvendelse, oplagring og transport af nukleart materiale som klassificeret i nedenstående skema, skal mindst omfatte følgende beskyttelseskarakteristika:KATEGORI IIIAnvendelse og oplagring inden for et område, hvortil adgangen kontrolleres.Transport under særlige sikkerhedsforanstaltninger, der omfatter forudgående arrangementer mellem afsender, modtager og transportør og forudgående aftale mellem enheder, der er omfattet af leverandør- og modtagerstaternes jurisdiktion og bestemmelser, i forbindelse med international transport, idet tidspunkt, sted og procedurer for overførsel af transportansvaret specificeres.KATEGORI IIAnvendelse og oplagring inden for et beskyttet område, hvortil adgangen kontrolleres, dvs. et område under konstant overvågning af vagter eller elektronisk udstyr, omgivet af en fysisk barriere med et begrænset antal indgange, som er under passende kontrol, eller ethvert område med et tilsvarende fysisk beskyttelsesniveau.Transport under særlige sikkerhedsforanstaltninger, omfattende forudgående arrangementer mellem afsender, modtager og transportør og forudgående aftale mellem enheder, der er omfattet af leverandør- og modtagerstaternes jurisdiktion og bestemmelser, i forbindelse med international transport, idet tidspunkt, sted og procedurer for overførsel af transportansvaret specificeres.KATEGORI INukleart materiale i denne kategori skal beskyttes med yderst pålidelige systemer mod uautoriseret brug som følger:Anvendelse og oplagring inden for et højtbeskyttet område, dvs. et beskyttet område som defineret for kategori II ovenfor, hvortil adgang yderligere er begrænset til personer, hvis pålidelighed er blevet fastslået, og som overvåges af vagter, som er i nær kommunikation med passende indsatsmyndigheder. Specifikke foranstaltninger i denne forbindelse bør have til formål at detektere og forebygge ethvert angreb, uautoriseret adgang eller uautoriseret bortfjernelse af det pågældende nukleare materiale.Transport under særlige sikkerhedsforanstaltninger som identificeret ovenfor for transport af kategori II og III nukleart materiale og derudover under konstant overvågning af eskorte og på betingelser, som sikrer nær kommunikation med passende indsatsmyndigheder.SKEMA : KATEGORIER AF NUKLEART MATERIALENukleart materiale | Form | Kategori I | Kategori II | Kategori III |1. Plutonium(a) | Ubestrålet(b) | 2 kg eller derover | Under 2 kg men mere end 500 g | 500 g eller mindre (c) |2. Uran - 235 | Ubestrålet(b) - uran beriget op til to 20% 235U eller mere - uran beriget til to 10 % 235U men mindre end 20% 235U - uran beriget ud over naturligt, men mindre end 10% 235U (d) | 5 kg eller mere | Mindre end 5 kg, men mere end 1 kg 10 kg eller mere | 1 kg eller mindre (c) Mindre end 10 kg(c) 10 kg eller mere |3. Uran - 233 | Ubestrålet(b) | 2 kg eller mere | Mindre end 2 kg men mere end 500 g | 500 g eller mindre(c) |4.Bestrålet brændsel | Forarmet eller naturligt uran, thorium eller lavt beriget brændsel) mindre end 10% fissilt indhold)(e)(f) |(a) Plutonium med en isotopisk koncentration af plutonium-238, der overstiger 80%, er ikke omfattet.(b ) Nukleart materiale, som ikke er bestrålet i en reaktor, eller nukleart materiale, der er bestrålet i en reaktor men med et bestrålingsniveau på eller under en Gy/t (100 rad/t) på én meter uafskærmet.(c) Mindre end en radiologisk signifikantmængde bør undtages men bør beskyttes i overensstemmelse med forsigtig forvaltningspraksis.(d) Naturligt uran, depleteret uran, thorium og mængder af uran, beriget til mindre end 10%, som ikke falder ind under kategori III, skal beskyttes i overensstemmelse med forsigtig forvaltningspraksis.(e) Skønt dette beskyttelsesniveau anbefales, er det op til den japanske regering, regeringerne i Fællesskabets medlemsstater og Europa-Kommissionen eventuelt efter evaluering af de specifikke omstændigheder at udpege en anden kategori af fysisk beskyttelse.(f) Andet brændsel, som i henhold til dets oprindelige indhold af fissilt materiale er klassificeret som kategori I eller II inden bestråling, kan nedsættes et kategoriniveau, når bestrålingsniveauet fra brændslet overstiger 1 Gy/time (100 rad/time) på én meter, uafskærmet.PROTOKOLI forbindelse med aftalen mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål, som blev undertegnet i ... i dag (i det følgende benævnt "aftalen"), indgik parterne følgende arrangementer:1. Med henvisning til alle artikler i aftalen bekræftes det, at artiklernes overskrifter udelukkende er medtaget for at lette henvisningerne og ikke påvirker fortolkningen af aftalen.2. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 4, stk. 2, bekræftes det, at parterne samtidig med aftalen indgår og ikraftsætter den separate aftale, der henvises til i det pågældende stykke.3. Med henvisning til aftalens artikel 8, stk. 1, litra b) bekræftes det, at kontroloverenskomsten for Fællesskabets medlemsstater, undtagen Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Den Franske Republik, efter bestemmelserne i den pågældende overenskomsts artikel 23 træder i kraft for parter i traktaten om ikke-spredning af kernevåben, der ikke har kernevåben, og som bliver medlemsstater i Fællesskabet efter aftalens ikrafttræden.4. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 8, stk. 1, litra b), litra c) og litra d) bekræftes det, at de tillægsprotokoller der blev indgået den 22. september 1998, finder anvendelse i henhold til aftalen, når de træder i kraft.5. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 8, stk. 3, bekræftes det, at hvis IAEA ikke anvender den sikkerhedskontrol i Fællesskabet, der kræves i henhold til aftalens artikel 8, stk. 2, vil Japans regering, idet den anerkender betydningen af anvendelsen af Euratoms sikkerhedskontrol i Fællesskabet i henhold til Euratom-traktatens tage behørigt hensyn til effektiviteten af Fællesskabets sikkerhedskontrolsystem.6. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 8 bekræftes det, at:(a) Euratoms sikkerhedskontrol finder anvendelse på alt nukleart materiale til civil anvendelse i Fællesskabet(b) Gennemførelse af "kontroloverenskomsten med Japan" sikrer, at Den Internationale Atomenergiorganisations sikkerhedskontrol finder anvendelse i forbindelse med alt nukleart materiale i alle nukleare aktiviteter i Japan, og(c) Gennemførelsen af "kontroloverenskomsten for Fællesskabets medlemsstater, undtagen Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Den Franske Republik" sikrer, at Den Internationale Atomenergiorganisation anvender sikkerhedskontrol i forbindelse med alt nukleart materiale i alle nukleare aktiviteter inden for de pågældende medlemsstater af Fællesskabet.7. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 9 og bilag B bekræftes det, at genoverførsler også omfatter overførsler uden for modtagerpartens territoriale jurisdiktion af nukleart materiale, der er oparbejdet eller fremstillet som biprodukt.8. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 9, stk. 1, og bilag B og på baggrund af de forpligtelser, som Japans regering og regeringen i hver medlemsstat af Fællesskabet har indgået inden for rammerne af Gruppen af Leverandører af Nukleart Materiale, bekræftes det, at forsikringer, som modtagerparten har fået i overensstemmelse med det dokument, der har titlen "retningslinjer for nukleare overførsler", og som IAEA har offentliggjort som INFCIRC/254/rev. 6/del 1, opfylder de forsikringer, der henvises til i ovennævnte stykke. Det bekræftes yderligere i forbindelse med en genoverførsel til en kernevåbenbesiddende stat, som ikke har en gældende bilateral aftale om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål med den leverende part, at der med undtagelse af forsikring (ii), kræves de samme forsikringer som fastsat i bilag B, men at forsikring (iii) kan erstattes af en alternativ forsikring, som er aftalt mellem parterne.9. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 9, stk. 2, bekræftes det, at Japans regering vil underrette Fællesskabet om forekomsten af relevante bilaterale aftaler, og Fællesskabet vil underrette Japans regering om listen over tredjelande, hvortil materialer og udstyr kan genoverføres uden den leverende parts forudgående skriftlige samtykke. Det bekræftes yderligere, at hver part til enhver tid kan tilføje eller slette de på listen anførte tredjelande, men at den anden part skal høres, såfremt et land fjernes, inden det besluttes, at der ikke længere kan genoverføres materialer og udstyr til det pågældende tredjeland.10. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 10 bekræftes det, med henblik på en effektiv gennemførelse af aftalen, at:a) Fællesskabet årligt giver Japans regering gældende oversigter over:(i) nukleart materiale, der er overført i henhold til aftalen, og som befinder sig i anlæg til oparbejdning, berigning og brændselsfremstilling (herunder fremstilling af blandet oxidbrændsel), udpeget af parterne. Parterne vil bekræfte den pågældende liste, når aftalen er trådt i kraft. Listen kan opdateres efter indbyrdes aftale mellem parterne og(ii) udstyr og ikke-nukleart materiale, der er overført i henhold til aftalen.b) Japans regering årligt giver Fællesskabet gældende oversigter over:(i) nukleart materiale, der er overført i henhold til aftalen, og(ii) udstyr og ikke-nukleart materiale, der er overført i henhold til aftalen.11. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 10 bekræftes det, at Japans regering og de relevante regeringer i Fællesskabets medlemsstater har besluttet at vedtage politikker, som fastsat i IAEA-dokumentet INFCIRC/549 ("Retningslinjer for håndtering af plutonium"), vedrørende håndtering af plutonium, herunder i givet fald plutonium, der er omfattet af aftalen.12. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 11 og bilag C bekræftes det, at de foranstaltninger til fysisk beskyttelse, som Japans regering, regeringerne i Fællesskabets medlemsstater og i givet fald Europa-Kommissionen anvender vedrørende nukleart materiale, der er omfattet af aftalen, opfylder retningslinjerne i IAEA-dokumentet INFCIRC/254/rev.6/del 1 ("Retningslinjer for nukleare overførsler"). Når Japans regering, regeringerne i Fællesskabets medlemsstater og i givet fald Europa-Kommissionen anvender foranstaltninger til fysisk beskyttelse, henviser de til relevante internationale henstillinger, herunder de henstillinger, der er indeholdt i IAEA-dokumentet INFCIRC/225/rev.4 ("Fysisk beskyttelse af nukleart materiale og nukleare anlæg"). Hver part afgør ud fra de specifikke sikkerhedsforhold, hvilke henstillinger der skal refereres til.13. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 12, stk. 3, er parterne enige om, at de indberetningskrav med hensyn til nukleart materiale, der refereres til i det pågældende stykke vedrørende Japans regering, regeringen for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og regeringen for Den Franske Republik i henhold til de respektive protokoller til de bilaterale aftaler, der henvises til i artikel 12, stk. 1, fortsat vil være gældende efter aftalens ikrafttræden.14. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 12, stk. 4 bekræftes det, at for at lette anvendelsen af aftalen på nukleart materiale, som er blevet overført før aftalen mellem Japan og andre medlemsstater i Fællesskabet end Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Den Franske Republik, skal parterne udarbejde lister over sådant nukleart materiale.15. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 16 bekræftes det, at der ved ændringer af aftalens bilag vil blive taget hensyn til udviklingen i IAEA-dokumentet INFCIRC/254/rev.4/del 1 ("Retningslinjer for nukleare overførsler").16. Med henvisning til bestemmelserne i aftalens artikel 17, stk. 2, bekræftes det, at hvis der opstår spørgsmål i forbindelse med fortolkningen eller anvendelsen af de pågældende bestemmelser, skal parterne følge hørings- og/eller tvistbilæggelsesforanstaltninger, der svarer til de i aftalens artikel 15, stk. 2 og 3 fastsatte foranstaltninger.UDFÆRDIGET i .... den ...For Japans regering: | For Det Europæiske Atomenergifællesskab |Verbalnoter vedrørende udpegelse af anlægi henhold til protokollens punkt 10, litra a), (i)(Verbalnote fra Europa-Kommissionen)Europa-Kommissionens delegation har herved den ære over for det japanske udenrigsministerium at henvise til punkt 10, litra a), (i), i protokollen til aftalen mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål.Delegationen har desuden den ære på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne at foreslå, at følgende anlæg udpeges i henhold til ovennævnte punkt:Belgonucléaire, Dessel, BelgienUrenco, Gronau, TysklandUrenco, Almelo, Nederlandene(Japans verbalnote)Det japanske udenrigsministerium har den ære at bekræfte modtagelsen af note nr. ... af dags dato fra Europa-Kommissionens delegation vedrørende udpegelse af anlæg i henhold til punkt 10, litra a), (i), i protokollen til aftalen mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål. En genpart af denne note er vedføjet som bilagMinisteriet har desuden den ære at bekræfte, at Japans regering er indforstået med udpegelsen af de anlæg, som delegationen har foreslået på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne i ovennævnte note.Det japanske udenrigsministerium skal ved denne lejlighed atter forsikre Europa-Kommissionens delegation om sin største agtelse.BILAGSAMARBEJDSAFTALEOM NUKLEAR FORSKNING OG UDVIKLINGMELLEM JAPANS REGERINGOG DET EUROPÆISKE ATOMENERGIFÆLLESSKAB,I MEDFØR AF ARTIKEL 4 I DERES AFTALEOM SAMARBEJDE OM ANVENDELSE AF KERNEENERGI TIL FREDELIGE FORMÅLJapans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab (begge i det følgende benævnt "parterne") er i medfør af artikel 4 i aftalen mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab om samarbejde om anvendelse af kerneenergi til fredelige formål (i det følgende benævnt basisaftalen), der er undertegnet i dag, blevet enige om følgende :Artikel 11. Parterne udvikler et samarbejde inden for nuklear forskning og udvikling og ikke-eksplosiv anvendelse af kerneenergi enten indbyrdes eller mellem deres organer på områder af fælles interesse. Parterne eller deres organer kan i givet fald tillade forskere og organisationer fra alle forskningsområder, herunder universiteter, laboratorier og den private sektor, at deltage i et sådant samarbejde. Hver enkelt aktivitet i et sådant samarbejde påbegyndes med fælles samtykke.2. Parterne fremmer også samarbejde inden for nuklear forskning og udvikling inden for ikke-eksplosiv anvendelse af kerneenergi mellem personer, som ikke hører under parterne eller deres organer, hvis det er relevant.Artikel 2De følgende områder inden for nuklear forskning og udvikling kan indgå i samarbejdet i henhold til aftalens artikel 1, stk. 1, i denne aftale for så vidt de i Det Europæiske Atomenergifællesskab (i det følgende benævnt "Fællesskabet") er omfattet af programmer til forskning og udvikling:a) nuklear videnskab og teknologib) nuklear fremstilling af elektricitetc) nuklear sikkerhed og strålingsbeskyttelsed) katastrofeberedskab og forholdsregler i tilfælde af et nukleart uhelde) håndtering af radioaktivt affald og brugt brændself) nedlukning af nukleare anlægg) det nukleare brændselskredsløbh) nuklear sikkerhedi) miljøhensyn i forbindelse med kerneenergi ogj) andre samarbejdsområder som parterne fastsætter i fællesskab.Artikel 3De former for samarbejde, som er beskrevet i aftalens artikel 1, stk. 1, kan omfatte følgende:a) udveksling af viden og datab) fælles seminarer og møderc) besøg og udveksling af forskere, teknisk personale og andre eksperterd) udveksling af prøver og instrumenter til forsøgsbruge) udformning og gennemførelse af fælles projekter og programmer ogf) andre samarbejdsområder som parterne måtte blive enige om indbyrdes.Artikel 41. Gennemførelsesordninger, hvori der fastsættes detaljer og procedurer for det samarbejde, som er omhandlet i aftalens artikel 1, stk. 1, kan indgås mellem parterne, deres organer eller deltagende forskere og organisationer.2. a) Parterne nedsætter et koordineringsudvalg til fremme af koordineringen og gennemførelse af samarbejdet under denne aftale.b) Koordineringsudvalgets opgaver omfatter:i) vurdering og overvågning af de fremskridt der gøres i samarbejdet under denne aftaleii) udveksling af oplysninger og synspunkter om nukleare videnskabelige og teknologiske politikker ogiii) drøftelser af det fremtidige samarbejde under denne aftale.c) Koordineringsudvalget mødes skiftevis i Fællesskabet og i Japan på tidspunkter, som parterne fastsætter i fællesskab.Artikel 51. Gennemførelsen af denne aftale er betinget af tilstedeværelsen af passende midler og af gældende love og administrative bestemmelser i Japan og Fællesskabet.2. Omkostninger ved det samarbejde, som er beskrevet i aftalens artikel 1, stk. 1, afholdes i henhold til, hvad parterne har fastsat i fællesskab.Artikel 6Bestemmelserne i aftalen berører ikke gældende og fremtidige samarbejdsaftaler mellem parterne eller mellem Japans regering og regeringen i én af Fællesskabets medlemsstater.Artikel 7Intellektuel ejendomsret og anden form for ejendomsret, som skabes eller introduceres i det samarbejde, som er beskrevet i aftalens artikel 1, stk. 1, er omfattet af bestemmelserne i bilaget til denne aftale.Artikel 81. Alle spørgsmål i forbindelse med denne aftale løses ved at parterne konsulterer hinanden.2. Alle bestemmelser i aftalen skal i givet fald fortolkes på grundlag af basisaftalen.Artikel 91. Denne aftale træder i kraft samtidig med basisaftalen, og den forbliver i kraft i en periode på 10 år.2. Derefter videreføres den stiltiende for fem år ad gangen, medmindre en af parterne med et skriftligt varsel på seks måneder forud for aftalens udløb anmoder om, at den bringes til ophør eller genforhandles.3. Såfremt aftalen bringes til ophør, påvirker det ikke gennemførelsen af projekter eller programmer under aftalen, som ved aftalens ophør ikke er færdiggjort.4. Denne aftales ophør berører ikke forpligtelserne og rettighederne i henhold til aftalens artikel 7 og bilaget.Denne aftale og dens bilag udfærdiges i to originaler på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk, tysk og japansk. I tilfælde af uoverensstemmelse har den engelske og den japanske udgave forrang over de andre sprogudgaver.TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, behørigt befuldmægtiget hertil af henholdsvis Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab, underskrevet denne aftale.UDFÆRDIGET i .... den ...For Japans regering | For Det Europæiske Atomenergifællesskab |BILAGINTELLEKTUEL EJENDOMSRETI henhold til aftalens artikel 7 anvender parterne følgende bestemmelser med henblik på at respektere den intellektuelle ejendomsret:DEFINITIONER-  "Fælles forskning": forskning, der er udformet af parterne eller af deres organer, og som gennemføres enten direkte af parterne selv eller af deres organer eller eventuelt af udpegede personer og/eller deltagere.-  "Udpeget person": for så vidt angår Fællesskabet en fysisk eller juridisk person, en forskningsinstitution eller enhver anden instans, der er udpeget af Fællesskabet til at udføre fælles forskning og-  "Deltager": en fysisk eller juridisk person, en forskningsinstitution eller enhver anden instans, der er udpeget af en af parterne til at deltage i fælles forskning.EJENDOMSRET TIL SAMT TILDELING OG UDØVELSE AF INTELLEKTUEL EJENDOMSRETA. I denne aftale gælder den definition af intellektuel ejendomsret, som findes i artikel 2 i konventionen om oprettelse af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret, udfærdiget i Stockholm den 14. juli 1967.B. a) Intellektuel ejendomsret, undtagen ophavsret og beslægtede rettigheder, der udspringer af fælles forskning gennemført af parterne eller deres organer, behandles i henhold til følgende principper, medmindre parterne udtrykkeligt er blevet enige om noget andet:i) Parterne eller deres organer underretter inden for en rimelig frist hinanden om intellektuelle ejendomsrettigheder, der er skabt ved fælles forskning.ii) Parterne eller deres organer har fælles rettigheder til intellektuelle frembringelser, der er skabt ved fælles forskning uden geografiske begrænsninger.iii) Hver af parterne eller deres organer sikrer passende og effektiv beskyttelse af intellektuel ejendomsret i overensstemmelse med de internationale aftaler, love, administrative bestemmelser og praksis, der gælder i Japan og Fællesskabet.iv) Hver enkelt part eller dens organ har ikke-eksklusiv uigenkaldelig royaltyfri licens til at benytte intellektuelle frembringelser, der er skabt under denne aftale, til forsknings- og udviklingsformål alene.v) Gæsteforskere får intellektuel ejendomsret og andel i de royalties, som hidrører fra licenser til sådan intellektuel ejendomsret, der gives i henhold til værtsinstitutionens politik.b) Udpegede personer og/eller deltagere kan, i det omfang det tillades i love og administrative bestemmelser i Japan og i Fællesskabet, af parterne eller deres organer først få tilladelse til at foretage fælles forskning, når de har tiltrådt de særlige ordninger vedrørende gennemførelsen af forskning, der også vedrører intellektuel ejendomsret, undtagen ophavsret og beslægtede rettigheder, i henhold til principperne i litra a) ovenfor, og når udpegede personer eller deltagere har forpligtet sig til at behandle beskyttet viden som angivet i afsnit 5, punkt B, litra b).C. Mellem en part og dens statsborgere fastsættes tildelingen af eller ejerskabet til intellektuel ejendomsret, undtagen ophavsret og beslægtede rettigheder, i henhold til de love, administrative bestemmelser og praksis, der gælder i Japan og Fællesskabet.OPHAVSRET OG BESLÆGTEDE RETTIGHEDERA. Uanset bestemmelserne i afsnit 2, behandles ophavsret og beslægtede rettigheder under denne aftale i overensstemmelse med Paris-akten til Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker af 24. juli 1971 og eventuelt andre beslægtede aftaler om ophavsret eller beslægtede rettigheder. Ejerskabet til ophavsretten og beslægtede rettigheder fastlægges i henhold til de love og administrative bestemmelser, der er gældende i Japan og Fællesskabet.B. Med forbehold af bestemmelserne om beskyttet viden i afsnit 5 nedenfor gør hver af parterne sit bedste for at skaffe den anden part en ikke-eksklusiv uigenkaldelig royaltyfri licens i alle lande, hvor ophavsretten beskyttes, til at oversætte, reproducere og offentligt distribuere oplysninger, der findes i videnskabelige og tekniske tidsskrifter, artikler, rapporter, bøger og andre medier, og som direkte udspringer af fælles forskning udført af parterne eller på deres vegne under denne aftale.Angivelse i offentliggjorte værkerAlle eksemplarer af et ophavsretligt beskyttet værk, der distribueres offentligt efter bestemmelserne i afsnit 3, skal, i det omfang det er tilladt i henhold til love og administrative bestemmelser i Japan og Fællesskabet, være forsynet med en tydeligt synlig angivelse af parternes medvirken.BESKYTTET VIDENA. Parterne skal støtte den størst mulige udbredelse af viden, som de har ret til at videregive, og som enten er i deres besiddelse eller som de har adgang til, og som fremlægges eller udveksles som et resultat af samarbejde i forbindelse med denne aftale, dog med forbehold af behovet for at beskytte viden, begrænsninger vedrørende ophavsret og afsnit 2. Ved offentliggørelse af den form for viden skal det tydeligt fremgå, at den er fremskaffet i forbindelse med fælles forskning under denne aftale.B. For beskyttet viden gælder følgende:a) Definition"Beskyttet viden": videnskabelige eller tekniske data, forsknings- og udviklingsresultater eller -metoder hidrørende fra fælles forskning og al anden viden, som skal tilvejebringes eller udveksles som led i denne aftale, herunder knowhow og viden, som er direkte forbundet med opfindelser og opdagelser, samt teknisk, kommerciel eller økonomisk viden forudsat:-  at den ikke er alment kendt eller offentligt tilgængelig fra andre kilder-  at ejeren ikke tidligere har gjort den tilgængelig for andre uden at gøre opmærksom, at den var fortrolig og-  at den ikke allerede er i modtagerpartens, dennes organs, udpegede personers eller deltageres besiddelse, uden at der er gjort opmærksom på, at den er fortrolig.b) Procedureri) En part eller dens organ, udpegede person eller deltager, som modtager beskyttet viden, respekterer dens privilegerede karakter.ii) Beskyttet viden, som modtages i fortrolighed, kan videregives af modtagerparten ellers dennes organ, udpegede person eller deltager til:-  personer, som tilhører eller er ansat af den modtagende part eller dennes organ, udpegede person eller deltager og-  modtagerpartens eller dennes organs, udpegede persons eller deltagers kontrahent eller underkontrahent, som anvender den inden for rammerne af kontrakten med modtagerparten eller dennes organ, udpegede person eller deltager til specifikke formål vedrørende den igangværende fælles forskning.iii) Med forudgående skriftligt samtykke fra den part, der stiller beskyttet viden til rådighed inden for samarbejdets rammer, kan den modtagende part give denne beskyttede viden større udbredelse end tilladt efter underafsnit ii). Parterne samarbejder om at fastlægge procedurer for anmodning om og opnåelse af forudgående skriftligt samtykke til en sådan større udbredelse, og hver part giver sit samtykke i den udstrækning, det er muligt efter de love og administrative bestemmelser, som er gældende i Japan og Fællesskabet.C. Hvis en af parterne bliver opmærksom på, at den vil blive eller med rimelighed kan forventes at blive ude af stand til at opfylde begrænsningerne og betingelserne vedrørende videregivelse i punkt B, giver den omgående den anden part meddelelse herom. Parterne rådfører sig derefter med hinanden om, hvilke skridt der bør tages.D. Viden fra seminarer, workshopper og andre møder, tildeling af personale, brug af faciliteter og udveksling af udstyr under denne aftale behandles af parterne i henhold til principperne i punkt B, såfremt beskyttet viden, der videregives mundtligt, ikke underkastes samarbejdets begrænsninger vedrørende videregivelse, medmindre den person, der videregiver oplysningerne, gør modtageren opmærksom på, at der er tale om beskyttet viden.BILÆGGELSE AF TVISTERTvister eller spørgsmål mellem parterne vedrørende intellektuel ejendomsret afgøres efter bestemmelserne i basisaftalens artikel 15.


Avis juridique important

|

31995H0077

95/77/EF: Kommissionens henstilling af 11. januar 1995 om et koordineret program for offentlig kontrol med levnedsmidler for 1995

EF-Tidende nr. L 065 af 23/03/1995 s. 0027 - 0029

KOMMISSIONENS HENSTILLING af 11. januar 1995 om et koordineret program for offentlig kontrol med levnedsmidler for 1995 (95/77/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 155, andet led,som henviser til Rådets direktiv 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler (1), særlig artikel 14, stk. 3,som har ført samråd med Den Stående Levnedsmiddelkomité,og som tager følgende i betragtning:For at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, må der opstilles koordinerede levnedsmiddelinspektionsprogrammer på fællesskabsplan;formålet med sådanne programmer er ikke blot at konstatere, om der er overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning, men også at kontrollere, om det pågældende levnedsmiddel egner sig til konsum;nationale programmer og samordnede programmer, som iværksættes samtidig, kan levere de erfaringer, der for øjeblikket er så stor mangel på -HENSTILLER AT MEDLEMSSTATERNE TAGER PRØVER AF FØLGENDE PRODUKTER OG ANALYSERER DE ANGIVNE PARAMETRE I 1995:1) Forfalskning af opløselig kaffe med materiale, der ikke stammer fra kaffebønner.2) Listeria monocytogenes, escherichia coli og aeromonas i kølede salater og tilberedt råkost.3) Botaniske og geografiske betegnelser på honning, uanset om den er produceret i Fællesskabet eller importeret fra tredjelande.4) Temperaturen hos dybfrosne levnedsmidler i detailsalg.For tredje gang i træk henstilles det til medlemsstaterne at opstille et koordineret inspektionsprogram i henhold til direktiv 89/397/EØF, artikel 14, stk. 3. Emnerne er blevet udførligt drøftet med medlemsstaterne, og ligesom sidste år tager de udvalgte emner sigte på sundhedsbeskyttelse og forbrugerinteresser samt loyal handel.Hvor det er nødvendigt, foreslås en analysemetode for hvert emne. Hvad prøveudtagning angår, er der ikke blevet fastsat noget ensartet antal. Antallet af prøver skal dog være stort nok til at kunne give et overblik over markedet for de pågældende levnedsmidler i de enkelte medlemsstater.Prøveantallet og analysemetoderne bør angives eller beskrives ganske kort på de vedføjede svarskemaer.I. Forfalskning af opløselig kaffeOpløselig kaffe kan undertiden forfalskes med materiale, der ikke stammer fra kaffebønnerne, men kommer fra andre dele af kaffeplanten, f.eks. avner, hinder, stængler og stilke eller maltodextriner. Dette er ikke i overensstemmelse med Rådets direktiv 77/436/EØF (2).II. Listeria monocytogenes, escherichia coli og aeromonas i kølede salater og tilberedt råkostEpidemiologiske undersøgelser viser tilfælde af listeriose i forbindelse med indtagelse af rå grøntsager, og forskellige videnskabelige publikationer henviser til, at disse produkter kan være kontaminerede med escherichia coli, listeria monocytogenes og aeromonas spp.III. Botaniske og geografiske betegnelser på honning, uanset om den er produceret i Fællesskabet eller importeret fra tredjelandeFællesskabets marked for honning er på det seneste blevet udsat for skarp konkurrence, og undersøgelser tyder på, at der benyttes falske betegnelser både på produktets botaniske oprindelse og på det område, det kommer fra.IV. Temperaturen hos dybfrosne levnedsmidler i detailsalg (anvendelse af Rådets direktiv 89/108/EØF (3) og Kommissionens direktiv 92/2/EØF (4))I betragtning af forbindelsen mellem fordærvelige levnedsmidlers holdbarhed og opbevaringstemperatur forekommer det relevant at overvåge dybfrosne levnedsmidlers temperatur, især hvor håndteringen af dem er kritisk.Udfærdiget i Bruxelles, den 11. januar 1995.På Kommissionens vegneMartin BANGEMANNMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 23.(2) EFT nr. L 172 af 12. 7. 1977, s. 20.(3) EFT nr. L 40 af 11. 2. 1989, s. 34.(4) EFT nr. L 34 af 11. 2. 1992, s. 30.BILAG >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>


Avis juridique important

|

E2003C0098

EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling nr. 98/03/KOL af 19. juni 2003 om et koordineret program for offentlig levnedsmiddelkontrol i 2003

EU-Tidende nr. L 227 af 11/09/2003 s. 0050 - 0055

EFTA-Tilsynsmyndighedens henstillingnr. 98/03/KOLaf 19. juni 2003om et koordineret program for offentlig levnedsmiddelkontrol i 2003EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN,som henviser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), særlig artikel 109 og protokol 1,som henviser til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en Tilsynsmyndighed og en Domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra b), og protokol 1,som henviser til den retsakt, der er omhandlet i punkt 50 i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen (Rådets direktiv 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler(1)), som ændret ved EØS-aftalens protokol 1, særlig artikel 14, stk. 3,som har hørt EFTA-Tilsynsmyndighedens Levnedsmiddeludvalg,og som tager følgende i betragtning:(1) Med henblik på at sikre Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes funktion er det nødvendigt at tilrettelægge koordinerede levnedsmiddelkontrolprogrammer i EØS for at forbedre en harmoniseret gennemførelse af EØS-staternes offentlige kontrol.(2) I sådanne programmer lægges der vægt på overensstemmelse med EØS-aftalens levnedsmiddellovgivning, beskyttelse af folkesundheden, forbrugerinteresser og fair handelspraksis.(3) Ifølge artikel 3 i Rådets direktiv 93/99/EØF af 29. oktober 1993 om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler(2) skal de laboratorier, som der henvises til i artikel 7 i direktiv 89/397/EØF, opfylde kriterierne i EN 45000-standarderne, som nu er erstattet af EN ISO 17025:2000.(4) Resultaterne af den samtidige gennemførelse af nationale programmer og koordinerede programmer kan give oplysninger og erfaring, som kan danne grundlaget for fremtidige kontrolaktiviteter og fremtidig lovgivning.(5) I Kommissionens henstilling 2003/10/EF af 10. januar 2003 om et koordineret program for offentlig levnedsmiddelkontrol i 2003(3), indeholder den foreslåede kontrol med mærkning af olieprodukter fremstillet af oliven henvisning til fire fællesskabsforordninger, som ikke er inkorporeret i EØS-aftalen. Men da en henvisning til disse forordninger kunne være til støtte for den offentlige kontrol med, om olieprodukter er korrekt mærket, er henvisningerne til disse forordninger også indeholdt i EFTA-tilsynsmyndighedens henstilling til EØS-landene.(6) De foreslåede programmer for kontrol med sikkerheden i forbindelse med fiskerivarer er baseret på akter, som der henvises til i kapitel I, bilag I til EØS-aftalen. Liechtenstein er undtaget fra bestemmelserne i kapitel I, og som følge deraf er denne del af henstillingen ikke rettet til Liechtenstein,HENSTILLER TIL EFTA-STATERNE:1. at de i 2003 gennemfører tilsyn og kontrol, bl.a. prøveudtagning og analyse af disse prøver på laboratorier, når dette er påkrævet, med henblik på:- at overvåge, om olivenolie er tydeligt og korrekt mærket i overensstemmelse med EØS-reglerne- at vurdere sikkerheden ved visse fiskerivarer (den bakteriologiske sikkerhed ved kogte krebsdyr og bløddyr og histaminindholdet i fiskearter af familierne Scombridae, Clupeidae, Engraulidae og Coryphaenidae)2. at de, selv om det i denne henstilling ikke er fastsat, hvor mange prøveudtagninger og/eller tilsyn, der skal foretages, sikrer, at der foretages tilstrækkeligt mange til at give et overblik over det pågældende emne3. at de tilvejebringer de krævede oplysninger og følger udformningen af registreringsskemaerne i bilagene til denne henstilling for derved i højere grad at gøre resultaterne sammenlignelige. Oplysningerne bør sendes til EFTA-Tilsynsmyndigheden senest den 1. maj 2004 ledsaget af uddybende forklaringer.4. Levnedsmidler, der skal analyseres i medfør af dette program, bør forelægges laboratorier, der opfylder bestemmelserne i artikel 3 i direktiv 93/99/EØF. Hvis der imidlertid i en EFTA-stat ikke findes laboratorier, der kan påtage sig bestemte analyser, som er omfattet af denne henstilling, kan denne stat også udpege andre laboratorier, som kan udføre disse analyser.ANVENDELSESOMRÅDE OG METODERA. Mærkning af olie fremstillet af oliven1. Programmets anvendelsesområdeI 2001 blev der konstateret et problem med kontaminering af polycykliske aromatiske kulbrinter (PAH'er som f.eks. benzo-a-pyren) i den lavkategoriolie, der kendes som olie af olivenpresserester. EFTA-staterne påviste ved deres undersøgelser et problem ved mærkningen af forskellige kategorier af olie fremstillet af oliven, hvor der herskede forvirring med hensyn til olie af olivenpresserester, olivenolie og jomfruolie. Dette gjorde det vanskeligt at styre kontamineringsproblemet. Der blevet fundet ukorrekte eller vildledende varemærkninger vedrørende kategorien/kategorierne af olie i de markedsførte produkter. Det blev endvidere påvist, at der muligvis foregik ulovlig blanding af lavkategoriolie med produkter af højere kategori. Ikke alene vildleder dette forbrugerne, men det udgør også en risiko for folkesundheden, når der eventuelt forekommer kontamineret lavkategoriolie.Formålet med denne del af programmet er at kontrollere, om olieprodukter fremstillet af oliven er korrekt mærket, for at sikre, at der ikke foregår ulovlig blanding med anvendelse af muligvis kontamineret lavkategoriolie, som evt. kan udgøre en sundhedsrisiko for forbrugerne. Det vil medvirke til risikostyringen i forhold til eventuelt kontamineret olie og til at undgå vildledning af forbrugerne.2. Prøveudtagnings- og analysemetoderEFTA-staternes kompetente myndigheder bør gennemføre kontrol, om muligt inkl. dokumentkontrol, i produktionsleddet inden markedsføringen, i detailleddet vedrørende produkter til direkte salg til forbrugerne og på relevante steder i engrosleddet vedrørende produkter bestemt til storkøkkener og lignende. Formålet med kontrollen er at verificere, om mærkningen af olie fremstillet af oliven er nøjagtig for så vidt angår kategorien/kategorierne af olie i produktet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler(4), Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer(5) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1019/2002 af 13. juni 2002 om handelsnormer for olivenolie(6). Forordning nr. 136/66/EØF og (EF) nr. 1019/2002 er ikke en del af EØS-aftalen.Der bør udtages prøver, der analyseres med henblik på at bestemme oliebestanddelene i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2568/91(7) og (EF) nr. 796/2002(8). Disse to forordninger er ikke en del af EØS-aftalen.Det er op til EFTA-staternes kompetente myndigheder at vurdere, på hvilket niveau prøverne generelt skal tages.Resultaterne af kontrollen skal registreres på skemaet i bilag I til denne henstilling.B. Sikkerheden ved fiskerivarer: den bakteriologiske sikkerhed ved kogte krebsdyr og bløddyr1. Programmets anvendelsesområdeDen mikrobiologiske kvalitet af kogte krebsdyr og bløddyr er ofte kritisk. Disse produkter kan typisk danne grundlag for vækst af mange forskellige mikroorganismer. Dertil kommer, at særlige produktionsforhold, f.eks. kogning om bord på fiskerfartøjer, nedkøling med havvand, intensiv behandling og lang transport, gør dem modtagelige for uønsket mikrobiologisk kontaminering og vækst.I Kommissionens beslutning 93/51/EØF(9) er der fastsat nogle mikrobiologiske kriterier for de pågældende produkter. Kriterierne omfatter slutproduktkriterier for Staphylococcus aureus og Salmonella og forarbejdningskriterier for Escherichia coli, termotolerante coliforme bakterier og mesofile aerobe bakterier. På det seneste er der i særlig grad blevet fokuseret på risikoen for menneskers sundhed i forbindelse med forekomst af patogen Vibrio parahaemolyticus i denne produkttype. Der foreligger dog endnu ikke tilstrækkelige videnskabelige oplysninger til, at der kan fastsættes kriterier i EU-lovgivningen for denne patogen/produkt-kombination.Formålet med denne del af programmet er at undersøge den mikrobiologiske sikkerhed ved kogte krebsdyr og bløddyr med henblik på at fremme et højt forbrugerbeskyttelsesniveau og at indsamle oplysninger om prævalensen af patogene mikroorganismer og indikatormikroorganismer i de pågældende produkter.2. Prøveudtagnings- og analysemetoderUndersøgelserne bør omfatte kogte krebsdyr og bløddyr, inden de markedsføres, i produktionsleddet og i markedsføringsleddet. Medlemsstaternes kompetente myndigheder bør udtage repræsentative prøver af produkterne i produktionsleddet og i detailleddet med henblik på at kontrollere forekomsten af Salmonella og kimtallet for Staphylococcus aureus og Escherichia coli og totalkimtallet for Vibrio parahaemolyticus. Stikprøverne, som hver udgør mindst 100 g, bør behandles på en hygiejnisk måde, anbringes i kølebeholdere og straks sendes til laboratoriet med henblik på analyse.Det er op til EFTA-staternes kompetente myndigheder at vurdere, på hvilket niveau prøverne generelt skal tages.Laboratorierne har lov til selv at vælge, hvilken metode de vil anvende, under forudsætning af at resultaternes kvalitet svarer til de mål, der skal nås. Med hensyn til påvisning af Salmonella henstilles det, at man anvender den seneste udgave af ISO 6579-standarden, med hensyn til Staphylococcus aureus henstilles det, at man anvender den seneste udgave af EN/ISO 6888-1,2-standarden, med hensyn til Escherichia coli henstilles det, at man anvender den seneste udgave af ISO 16649-1,2,3-standarden, og med hensyn til Vibrio parahaemolyticus henstilles det, at man anvender den seneste udgave af ISO 8914-standarden med MPN-metode(10). Der kan også anvendes andre tilsvarende metoder, der er anerkendt af de kompetente myndigheder.Resultaterne af kontrollen bør registreres på skemaet i bilag II til denne henstilling.C. Sikkerheden ved fiskerivarer: histaminindholdet i visse fiskearter1. Programmets anvendelsesområdeForbrugerne kan blive syge af at indtage fiskerivarer, der har et højt histaminindhold. Histaminer og andre aminer dannes som følge af visse bakteriers vækst, der skyldes uhensigtsmæssige tids- og temperaturforhold og uhygiejnisk praksis i forbindelse med høst, opbevaring, forarbejdning og distribution af fiskerivarer. Fisk af familierne Scombridae, Clupeidae, Engraulidae og Coryphaenidae, der omfatter tun, sardin, makrel, søøre osv., er dem, der hyppigst forårsager fødevareforgiftning på grund af deres store indhold af aminosyren histidin, som anses for forløber for histamin. I Rådets direktiv 91/493/EØF af 22. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fiskerivarer(11) fastsættes der sikkerhedskrav vedrørende de tilladte grænseværdier for histamin, prøveudtagning og analysemetoder.Formålet med denne del af programmet er at kontrollere, om markedsførte fiskerivarer overholder de grænseværdier for histamin, der er fastsat i EØS-lovgivningen, med henblik på at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.2. Prøveudtagnings- og analysemetoderEFTA-staterne bør foretage kontrol på auktioner og engrosmarkeder, produktionsvirksomheder og i detailleddet med henblik på at kontrollere, om fiskerivarer overholder nedenstående grænseværdier for histamin. Kontrollen bør omfatte fisk af familierne Scombridae, Clupeidae, Engraulidae og Coryphaenidae, såvel ferske som frosne og både tilberedte, forarbejdede og konserverede.I henhold til direktiv 91/493/EØF skal der udtages ni prøver af hvert parti. De skal opfylde følgende krav:- middelværdien må ikke være over 100 ppm- to prøver kan have en værdi på over 100 ppm, men under 200 ppm- ingen prøve må have en værdi på over 200 ppm.Produkter, der har gennemgået en behandling med enzymmodning i saltlage, kan dog have et højere histaminindhold, men det må ikke overstige det dobbelte af ovennævnte værdier.Undersøgelser bør foretages efter pålidelige, videnskabeligt anerkendte metoder, såsom højtryksvæskekromatografi (HPLC).Det er op til EFTA-staternes kompetente myndigheder at vurdere, på hvilket niveau prøverne generelt skal tages.Resultaterne af kontrollen bør registreres på skemaet i bilag III til denne henstilling.Denne henstilling er rettet til Island og Norge og til Liechtenstein, hvad angår programmet for mærkning af olivenolie.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juni 2003.På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegneNiels FengerDirektør(1) EFT L 186 af 30.6.1989, s. 23.(2) EFT L 290 af 24.11.1993, s. 14.(3) EFT L 7 af 11.1.2003, s. 76.(4) EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29.(5) EFT 172 af 30.9.1966, s. 3025/66.(6) EFT L 155 af 14.6.2002, s. 27.(7) EFT L 248 af 5.9.1991, s. 174.(8) EFT L 128 af 15.5.2002, s. 8.(9) EFT L 13 af 21.1.1993, s. 11.(10) Der anvendes en 3 x 3 MPN-metode med alkalisk saltpeptonvand (ASPW) som berigelseskultur på følgende måde: Der fremstilles en første 10-1-suspension af fødevaren samt to tifoldsfortyndinger heraf (dvs. 10-2- og 10-3-suspensioner), hvor ASPW anvendes som fortyndingsvæske. For hver fortynding tilsættes 1 ml til hvert af 3 rør, der indeholder 9 ml af enkeltstyrke-ASPW. Procedurerne for inkubation, subkultur og identifikation gennemføres ifølge ISO 8914. Et rør, der viser en bekræftet forekomst af V. parahaemolyticus, betragtes som positiv. MPN-tabeller findes i bilag B til ISO 4831. Multiplikation af MPN-indekset med 10 giver V. parahaemolyticus-kimtallet pr. gram.(11) EFT L 268 af 24.9.1991, s. 15.BILAG I>PIC FILE= "L_2003227DA.005302.TIF">BILAG II>PIC FILE= "L_2003227DA.005402.TIF">BILAG III>PIC FILE= "L_2003227DA.005502.TIF">