				|

		52012DC0317

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Ungarns nationale reformprogram for 2012 med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2012-2015 /* COM/2012/0317 final - 2012/ () */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Ungarns nationale reformprogram for 2012
med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2012-2015
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til Europa-Parlamentets
beslutninger[4],

som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske
politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       Rådet vedtog den 13. juli
2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og
Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en
afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[5], som tilsammen udgør de
"integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at
tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 12. juli 2011 vedtog
Rådet en henstilling om Ungarns nationale reformprogram for 2011 og afgav en
udtalelse om Ungarns opdaterede konvergensprogram for 2011-2014
(4)       Den 23. november 2011 vedtog
Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det
andet europæiske semester med forudgående og integreret politisk samordning,
som er forankret i Europa 2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog
Kommissionen på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[6], hvori Ungarn blev udpeget som
en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående
analyse.
(5)       Den 2. marts 2012 tilsluttede
Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel
stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det
understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende
finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder for
erhvervslivet, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de
sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(6)       Den 29. februar 2012
udvekslede Europa-Parlamentet og Ungarn synspunkter i henhold til artikel 2a i
Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af
overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske
politikker.
(7)       Den 2. marts 2012 opfordrede
Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til
at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets-
eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.
(8)       Den 23. april 2012 afleverede
Ungarn sit konvergensprogram for perioden 2012-2015 og sit nationale
reformprogram for 2012. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem
de to programmer er de blevet vurderet sammen. I en dybdegående undersøgelse i
henhold til artikel 5 i forordning (EU) 1176/2011 har Kommissionen også
vurderet, om Ungarn er påvirket af makroøkonomiske ubalancer. Kommissionen konkluderede
i sin dybdegående undersøgelse[7],
at Ungarn oplever eksterne og interne ubalancer, der dog ikke er
uforholdsmæssigt store.
(9)       Baseret på vurderingen af det
opdaterede konvergensprogram i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97
er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner
grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er optimistisk. De ungarske
myndigheders vækstprognoser for 2012 og 2013 er ca. et halvt procentpoint
højere end i Kommissionens forårsprognose fra 2012 på baggrund af de mere
optimistiske officielle formodninger om den interne efterspørgsel, især i 2013.
Målet for programmets budgetstrategi er at sikre en bæredygtig korrektion af
det uforholdsmæssigt store underskud inden udgangen af 2012, som er den frist,
Rådet har sat. De officielle underskudsmål og de planlagte finanspolitiske
tiltag er i overensstemmelse med Rådets henstillinger i henhold til artikel
126, stk. 7, fra marts 2012. Programmet bekræfter den forrige mellemfristede
målsætning for budgetstillingen på 1,5 % af BNP, som ifølge planen realiseres
i 2013. Den mellemfristede målsætning afspejler i tilstrækkelig grad kravene i
stabilitets- og vækstpagten. Set i lyset af den (genberegnede) strukturelle
budgetsaldo[8]
vil der ikke blive gjort tilstrækkelige fremskridt i retning af den
mellemfristede budgetmålsætning i forhold til Kommissionens forårsprognose for
2012, som tager hensyn til de risici, der er forbundet med bestemte
besparelsesforanstaltninger og et mindre optimistisk makroøkonomisk scenarie.
Væksten i de offentlige udgifter, hvori de diskretionære foranstaltninger på
indtægtssiden er indberegnet, er i overensstemmelse med målet i stabilitets- og
vækstpagten i 2013, men ikke i 2014 og 2015. Ifølge regeringens planer
reduceres den offentlige gæld kontinuerligt gennem hele programperioden til
under 73 % af BNP i 2015, men den vil fortsat ligge over referenceværdien
på 60 % af BNP. Med hensyn til gældsreduktionsmålet vil Ungarn gennemgå en
overgangsperiode i 2013-2014, og programmet skulle så sikre tilstrækkelige
fremskridt til, at målet nås. Ifølge programmet vil gældsreduktionsmålet blive
nået i slutningen af overgangsperioden, dvs. i 2015, og det vil derved bidrage
til at reducere den akkumulerede eksterne og interne gældsætning.
(10)     Der er blevet vedtaget nye
bestemmelser vedrørende gennemførelsen af de forfatningsmæssige rammer for den
finanspolitiske styring, men visse dele heraf er stadig svage. Den
mellemfristede budgetplanlægning er kun vejledende, det finansielle råds
ressourcer svarer ikke til dets nyligt tildelte stærke vetoret, og
budgetoplysningernes tilgængelighed er fortsat utilstrækkelig. En styrkelse af
den mellemfristede budgetplanlægnings omfang og en udvidelse af det finansielle
råds kompetencer vil bidrage til at sikre, at de nye forfatningsmæssige rammer
for den finanspolitiske styring virker efter hensigten.
(11)     Politiske foranstaltninger med
henblik på at afbøde skattereformens virkninger for lavindkomstgrupper
(stigning i mindsteløn, løntilskudsordning) har ikke bidraget til øget
beskæftigelse, mens foranstaltninger med henblik på at øge antallet af kvinder
på arbejdsmarkedet er et lille skridt i den rigtige retning. Det vil bidrage
til en øget erhvervsfrekvens, hvis skatten på arbejde gøres mere
beskæftigelsesvenlig og foranstaltningerne med henblik på at øge antallet af
kvinder på arbejdsmarkedet styrkes, især ved at udbygge børnepasnings- og
førskolefaciliteter.
(12)     Arbejdsformidlingen er blevet
omorganiseret, hvilket har ført til en samlet nedskæring. Denne udvikling peger
i modsatte retning af anbefalingerne fra 2011. Inden for den aktive
arbejdsmarkedspolitik fremstår visse foranstaltninger, der har til formål at
levere skræddersyede tjenester til vanskeligt stillede grupper, f.eks. i
forbindelse med ESF-programmer, både troværdige og relevante. Derimod er det
usandsynligt, at andre foranstaltninger rettet mod vanskeligt stillede grupper
(f.eks. offentlige arbejder) effektivt vil kunne forbedre deltagernes position
på jobmarkedet. Der bør for alvor sættes ind for at styrke kapaciteten i
arbejdsformidlingen her og nu, samtidig med at der opretholdes den rigtige
balance mellem offentlige arbejder og andre aktive arbejdsmarkedspolitikker,
således at det bidrager til at forbedre arbejdsmarkedets funktion og øge erhvervsfrekvensen.
En forøgelse af vækstpotentialet via strukturelle reformer på arbejdsmarkedet
vil også være vigtig med henblik på en vedvarende reduktion af sårbarheder i
forbindelse med den store eksterne og interne gæld. Derudover er den nationale
strategi vedrørende romaernes integration ikke blevet integreret i andre
politikker.
(13)     Foranstaltningerne med henblik
på at forbedre erhvervsklimaet trækker samlet set i den rigtige retning, men
der er i høj grad plads til yderligere fremskridt. Indsatsen for at forbedre
adgangen til finansiering uden for banksektoren udvikler sig også i den rigtige
retning, men der mangler fortsat en samlet vurdering af SMV-politikkerne.
Ungarn rangerer meget lavt, når det gælder indikatorer, der måler
gennemsigtighed og kvalitet i den offentlige administration. Fremskridt på
dette område vil kunne bidrage til øget stabilitet i det institutionelle og
politiske miljø. Dette vil så kunne forbedre betingelserne for direkte
udenlandske investeringer og understøtte reduktionen af den betydelige ubalance
i den internationale nettoinvesteringsstilling: Det var især andelen af
geninvesterede overskud, der faldt dramatisk i 2009 og 2010, delvist på grund
af krisen, men også som et resultat af en række kontroversielle og
uforudsigelige ændringer i det politiske og finansielle miljø og i det
juridiske og institutionelle system. Den nye tendens inden for offentlig
finansiering af forskning og innovation (siden midten af 2010) er ikke i
overensstemmelse med Kommissionens årlige vækstundersøgelses prioritering af
differentieret, vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.
(14)     Den ungarske regering har
gennemført et reformprogram for højere uddannelser, som har medført ændringer i
deres struktur og finansiering. Samtidig risikerer dele af den nye lovgivning
om skoleuddannelse at øge antallet af unge, der forlader skolen for tidligt, og
den sociale opsplitning i det ungarske skolesystem. Livslang læring er en lige
så vigtig problemstilling, som ikke har fået tilstrækkelig opmærksomhed.
Forbedringen af uddannelser på alle niveauer er vigtig for at gøre den ungarske
arbejdsstyrke mere konkurrencedygtig.
(15)     Manglen på fremskridt med
hensyn til omstrukturering af de offentlige transportsystemer har været en
vigtig årsag til skred i budgettet de seneste år. Hovedparten af de offentlige
transportvirksomheders rullende materiel udnyttes til dets maksimale kapacitet.
En udvidelse af det grænseoverskridende elektricitetsnetværk kan muliggøre en
potentiel stigning i handlen med nabolandene. Den nationale energimyndighed er
ikke bemyndiget til selvstændigt at organisere sine strukturer og har ikke eneret
til at fastsætte nettariffer, herunder det tilladte udbytte for
netværksoperatørerne. Regulerede priser bør kun komme sårbare kunder til gode.
(16)     Inden for rammerne af det
europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af
Ungarns økonomiske politik. Den har vurderet konvergensprogrammet og det
nationale reformprogram og har fremlagt en dybdegående undersøgelse. Den har
ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik i Ungarn, men også til, i hvor høj grad de overholder
EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede
økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes input
til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger under det europæiske
semester er afspejlet i henstilling 1-7 nedenfor.
(17)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet undersøgt Ungarns konvergensprogram, og Rådets udtalelse[9] afspejles især i henstilling 1
nedenfor.
(18)     På baggrund af resultaterne af
Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået
Ungarns nationale reformprogram for 2012 og Ungarns konvergensprogram. Dets
henstillinger under artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles især i
henstilling 1, 3, 4 og 5 nedenfor,
HENSTILLER, at Ungarn i perioden
2012-2013 tager skridt til:
1.           at korrigere det
uforholdsmæssigt store underskud på en bæredygtig måde inden udgangen af 2012
ved at implementere budgettet for 2012 og mindske afhængigheden af
engangsforanstaltninger. Efterfølgende at specificere alle de strukturelle
foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre en holdbar korrektion af det
uforholdsmæssigt store underskud, og gøre tilstrækkelige fremskridt hen imod
den mellemfristede budgetmålsætning, herunder at overholde udgiftsmålet, og at
sikre tilstrækkelige fremskridt vedrørende overholdelse af
gældsreduktionsmålet. De akkumulerede makroøkonomiske ubalancer bør mindskes,
så den offentlige gældskvote bringes ind på en stabil nedadgående kurs
2.           at revidere kardinalloven om
økonomisk stabilitet ved at sætte de nye numeriske regler ind i en bindende
mellemfristet budgetramme. Udvidelsen af det finansielle råds kompetencer bør
fortsættes med henblik på at øge gennemsigtigheden i de offentlige finanser
3.           at gøre beskatningen af
arbejde mere beskæftigelsesvenlig for lavindkomstgrupperne ved at dæmpe
virkningen af beskatningsændringerne i 2011 og 2012 på en bæredygtig og budgetneutral
måde, f.eks. ved at omlægge dele af beskatningen til energiskatter og årlig
skat på fast ejendom. Foranstaltningerne med henblik på at få kvinder ud på
arbejdsmarkedet ved hjælp af en udbygning af børnepasnings- og førskolefaciliteter
bør styrkes
4.           at styrke
arbejdsformidlingens kapacitet med henblik på at øge kvaliteten og
effektiviteten af uddannelse, jobsøgningsbistand og individualiserede
serviceydelser, særligt med hensyn til vanskeligt stillede grupper.
Aktiveringselementet i de offentlige arbejdsprogrammer bør styrkes gennem
effektiv uddannelse og jobsøgningsbistand. Den nationale strategi vedrørende
romaernes integration bør gennemføres og integreres i andre politikker
5.           at gennemføre
foranstaltninger med det formål at mindske de administrative byrder. Det bør
sikres, at de offentlige indkøb og lovgivningsprocessen understøtter fri
konkurrence på markedet og sikrer stabile reguleringsmæssige rammer og et
erhvervsvenligt miljø for finansielle og ikke-finansielle virksomheder,
herunder udenlandske direkte investorer. Omkostningerne i forbindelse med
overholdelse af skattelovgivningen bør reduceres, og der bør skabes stabile og
retsbaserede rammer uden konkurrenceforvridning inden for selskabsbeskatning.
De uberettigede restriktioner med hensyn til etablering af store
detailbutiksarealer bør fjernes. Der bør inden for den nye innovationsstrategi
etableres målrettede incitamentsordninger, som kan understøtte innovative små
og mellemstore virksomheder
6.           at forberede og gennemføre en
national strategi for bekæmpelse af skolefrafald ved at sikre tilstrækkelig
finansiering. Det bør sikres, at gennemførelsen af reformen af de højere
uddannelser forbedrer adgangen til uddannelse for vanskeligt stillede grupper
7.           at reformere det offentlige
transportsystem for at gøre det mere omkostningseffektivt. Det
grænseoverskridende elektricitetsnetværks kapacitet bør udvides, den nationale
energimyndigheds uafhængighed sikres og de regulerede energipriser bør gradvist
afskaffes.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.11, s. 25.
[3]               COM(2012) 317 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 og P7_TA(2012)0047
[5]               Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 157 final.
[8]               Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive
engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af
Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved hjælp
af den i fællesskab aftalte metode.
[9]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

52004SC0011

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sveriges opdaterede konvergensprogram, 2003-2006  /* SEK/2004/0011 endelig udg. */

Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sveriges opdaterede konvergensprogram, 2003-2006(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [1], fastsatte, at lande, der ikke deltager i den fælles valuta, skulle forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen senest den 1. marts 1999. I overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skulle Rådet undersøge hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det ved traktatens artikel 114 nedsatte udvalg, Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. Kommissionen vedtog en henstilling om hvert enkelt program. På grundlag af denne henstilling og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav Rådet udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen kan de opdaterede konvergensprogrammer, der skal forelægges årligt, undersøges af Rådet efter samme procedurer.[1]   EFT L 209 af 2.8.1997. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted:Sveriges konvergensprogram for perioden 1998-2001 blev forelagt den 23. december 1998 og vurderet af Rådet den 8. februar 1999 [2], og Sverige har forelagt opdateringer hvert efterfølgende år.[2]   EFT C 68 af 11.3.1999.Sverige forelagde sit femte og seneste opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2003-2006, den 1. december 2003. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk gennemgang af dette opdaterede program, hvor der er taget hensyn til de oplysninger, der er blevet fremlagt i overensstemmelse med adfærdskodeksen [3], efterårsprognoserne samt de efterfølgende evalueringer, den i fællesskab fastlagte metode til beregning af konjunkturkorrigerede budgetstillinger, henstillingerne i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer og de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse af 27. november 2002 til Rådet og Europa-Parlamentet om en bedre samordning af finanspolitikken [4]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:[3]   Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, der blev godkendt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.[4]   KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.2003-opdateringen af Sveriges konvergensprogram dækker perioden 2003-2006 og bygger på budgetforslaget for 2004. Budgettet blev vedtaget af Rigsdagen i december 2003. Det opdaterede program indeholder detaljerede oplysninger og en udførlig beskrivelse af forskellige strukturelle forhold, herunder de aktuelle konjunkturforhold ledsaget af en vurdering af deres indflydelse på de offentlige finanser. Desuden er de offentlige finansers langsigtede holdbarhed behandlet ganske detaljeret. Dette er i det store og hele i overensstemmelse med adfærdskodeksen. I henhold til 2003-opdateringen er den økonomiske politik fortsat fokuseret på fuld beskæftigelse og øget velfærd gennem høj og vedvarende vækst. Den stabilitetsorienterede makroøkonomiske politik, der skal sikre stabile priser og sunde offentlige finanser, er uforandret.Ligesom i resten af EU har den svenske økonomi udviklet sig mindre gunstigt end forudset i 2002-opdateringen. I 2003-opdateringen er BNP-væksten beregnet til 1,4 % i 2003, 2,0 % i 2004, 2,6 % i 2005 og 2,5 % i 2006. Arbejdsmarkedssituationen er blevet forværret i 2003 med negativ beskæftigelsesvækst og stigende arbejdsløshed, og der forventes ikke nogen ændring i situationen før 2005. Dette scenario ligger stort set på linje med vurderingen i Kommissionens efterårsprognoser, skønt Kommissionens prognose peger i retning af en noget svagere arbejdsmarkedsudvikling.De offentlige finanser i Sverige er fortsat i god form takket være et vellykket finanspolitisk konsolideringsprogram, der blev indledt i midten af 1990'erne, og en forstærket budgetramme med et ambitiøst mellemfristet overskudsmål på 2 % af BNP i gennemsnit over konjunkturforløbet. I henhold til 2003-opdateringen stiles der efter et overskud på 0,4 % af BNP i 2003 efterfulgt af gradvist voksende overskud i årene frem til 2006. Det skønnes endvidere, at bruttogældskvoten, der har ligget under 60 % siden 2000, vil fortsætte med at falde og nå ned på 48,3 % af BNP i 2006, og at den lave nettogældskvote vil vende til en nettofordring i 2006. Kommissionens vurdering ligger på linje med disse fremskrivninger.Den betydelige finanspolitiske stimulering i 2002 - der var mulig takket være den sunde budgetstilling - og den lange periode med forholdsvis dæmpet økonomisk vækst tynger de offentlige finanser. Ikke desto mindre forventes den konjunkturkorrigerede budgetstilling at forblive sund og at blive gradvist styrket, om end den fortsat vil ligge under målet på 2 % af BNP hvert år frem til 2005 ifølge såvel Kommissionens analyse som beregningerne i 2003-opdateringen.De vigtigste instrumenter til fastholdelse af sunde offentlige finanser er fortsat i) udgiftslofterne på statsbudgettet og ii) kravet til amter ("landsting") og kommuner om balancerende budgetter. Det budgetmæssige råderum, som følger af udgiftsloftet for 2004, er meget snævert, og det betyder, at der fortsat vil være behov for en nøje overvågning af situationen, og at det kan blive nødvendigt at træffe korrigerende foranstaltninger, hvis udviklingen bliver mindre gunstig end forventet. For 2005 og 2006 er det budgetmæssige råderum dog noget større. I henhold til beregningerne i opdateringen vil overskudsmålet på i gennemsnit 2 % af BNP over perioden2000-2006 blive nået. Dette vil dog bl.a. afhænge af, om udgiftsloftet i 2004 og statens udgiftsplaner for 2005 og 2006 overholdes, hvilket antyder, at der kun er meget lidt eller slet ingen plads til yderligere forværringer i denne henseende. I 2003-opdateringen forventes det, at den amtslige og kommunale sektor vil overholde kravet om balancerende budgetter i 2004-2006. Flere amter og kommuner hævede skatten i 2003 for at efterleve dette krav. Der er planer om yderligere skattestigninger i 2004. Alligevel synes nogle af de større amter og kommuner at have store problemer med at opnå balance på deres budgetter, hvilket har resulteret i forslag om forhøjelser af både skatter og afgifter. For at opnå balance på deres budgetter kan amter og kommuner blive tvunget til at hæve skatterne yderligere. Alt andet lige kunne dette tilintetgøre resultaterne af de seneste års indsats for at mindske det samlede skattetryk, hvilket igen kunne få negativ indflydelse på den økonomiske vækst.2003-opdateringen indeholder et detaljeret afsnit om de sandsynlige følger af befolkningens aldring for de offentlige finanser. De aldersbetingede udgifter forventes at stige med 6,7 % af BNP mellem 2007 og 2050. Vurderet med udgangspunkt i den aktuelle politik synes Sverige at være forholdsvis godt rustet til at kunne dække budgetudgifterne forbundet med befolkningens aldring. De langfristede fremskrivninger viser, at bruttogælden til stadighed vil forblive under 60 % af BNP, og at den korrigerede bruttogæld vil falde til næsten nul. Dette kan for en stor dels vedkommende tilskrives ændringen af pensionssystemet og den mellemfristede strategi om igen at tilvejebringe et strukturelt overskud på 2 % af BNP. Der skal imidlertid tages højde for den i henhold til fremskrivningerne forventede stigning i sundheds- og sygesikringsudgifterne, da der ifølge opdateringen vil være behov for nye tiltag for at opfylde målsætningen om at halvere antallet af sygedage. Desuden er det ifølge Kommissionens analyse nødvendigt at nå det mellemfristede mål, for i modsat fald kan der opstå ubalance på budgettet på meget lang sigt. Som nævnt i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer "lader [der] til at være brug for yderligere bestræbelser for at skabe arbejdsincitamenter, især eftersom Sverige stadig har det højeste samlede skattetryk i EU og forholdsvis generøse understøttelsesordninger internationalt set".Inflationen i Sverige er faldet på det seneste efter at have ligget på et forholdsvis højt niveau som følge af nogle midlertidige faktorer i begyndelsen af 2003. Nye lønaftaler for hovedparten af arbejdsmarkedet forventes at være på plads i begyndelsen af 2004. Som det ser ud på nuværende tidspunkt, forventes der kun moderate lønstigninger, bl.a. på grund af den lidet gunstige udvikling på arbejdsmarkedet.I det seneste år har afkastet på svenske obligationer udviklet sig på linje med tendensen på de internationale obligationsmarkeder. Ifølge 2003-opdateringen er der ikke planer om at deltage i ERM II. Sammenlignet med udviklingen i tidligere år har den svenske krone været forholdsvis stabil i 2002 og 2003.For at opnå en holdbar økonomisk vækst gennemføres der strukturelle foranstaltninger, der skal styrke økonomiens udbudsside. Nogle af de planlagte foranstaltninger kunne dog få negativ indflydelse på udbuddet af arbejdskraft. I denne sammenhæng er strategien i programmet stort set i overensstemmelse med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer. Inden for rammerne af sunde offentlige finanser bør der gives prioritet til fuldførelsen af skattereformen og bestræbelserne på at opfylde de centrale politiske målsætninger om at øge beskæftigelsen og mindske antallet af modtagere af sociale ydelser og antallet af sygedage.På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling til Rådets udtalelse om Sveriges opdaterede konvergensprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sveriges opdaterede konvergensprogram, 2003-2006RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [5], særlig artikel 9, stk. 3,[5]  EFT L 209 af 2.8.1997.under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [20. januar 2004] gennemgik Rådet Sveriges opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2003-2006. Det opdaterede program er i det store og hele i overensstemmelse med adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form.Den budgetstrategi, der er beskrevet i opdateringen, bygger fortsat på en mellemfristet målsætning om et budgetoverskud på i gennemsnit 2 % af BNP over konjunkturforløbet med det formål at kunne tackle de forventede budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring og sikre holdbarheden i de offentlige finanser på lang sigt. Den planlagte tilbagevenden til et overskud på de offentlige finanser på 2 % af BNP efter 2006 vil især kræve, at udgiftskvoten - der forventes at vokse i 2003 - begynder at falde fra og med 2004, og at også indtægtskvoten - der ligeledes forventes at stige i 2003 og forblive stabil i 2004 - begynder at falde fra og med 2005.Ifølge opdateringen forventes den reale BNP-vækst at stige fra skønsmæssigt 1,4 % i 2003 til 2 % i 2004. I 2005 og 2006 forventes væksten at udgøre henholdsvis 2,6 % og 2,5 %. Beskæftigelsesvæksten forventes at accelerere fra 0,1 % i 2004 til 0,7 % i 2005 og 2006. Det skønnes, at forbrugerpris-inflationen vil stige gradvist fra 1,3 % i 2004 til lidt over 2 % i 2006. Vurderet med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger må det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for opdateringen, betragtes som realistisk, og det ligger på linje med Kommissionens egen vurdering og dens efterårsprognoser.I henhold til opdateringen stiles der efter et overskud på de offentlige finanser på 0,6 % af BNP i 2004 sammenlignet med et forventet overskud 0,4 % af BNP i 2003. I konjunkturkorrigerede termer svarer det - ifølge de beregninger, Kommissionen har foretaget på grundlag af den i fællesskab fastlagte metode - til en forbedring på mellem 0,5 % og 1 % af BNP. For 2005 og 2006 lyder fremskrivningerne på et samlet overskud på henholdsvis 1,4 % og 1,9 % af BNP. De tilsvarende konjunkturkorrigerede overskud vil udgøre henholdsvis 1,8 % og 2,3 % af BNP. Gældskvoten forventes at falde gradvist fra 51,7 % i 2003 til 48,3 % i 2006.Budgetstillingen skulle efterlade en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre underskuddet i at overskride referenceværdien på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske forhold. Med udgangspunkt i plausible makroøkonomiske antagelser og budgetantagelser skulle det være muligt at fastholde den mellemfristede målsætning om en budgetstilling tæt på balance eller i overskud i hele programperioden.Ifølge såvel Kommissionens analyse som beregningerne i 2003-opdateringen forventes den konjunkturkorrigerede budgetstilling at udvise et overskud, men det vil ligge under målet på 2 % af BNP i årene frem til 2005. Det skyldes, at den betydelige finanspolitiske stimulering i 2002 kun vil blive delvist vendt i de efterfølgende år. Der vil derfor fortsat være behov for en streng udgiftsstyring, ikke mindst ved at sikre fortsat overholdelse af udgiftslofterne i 2004 og udgiftsplanerne i 2005 og 2006.Vurderet med udgangspunkt i den aktuelle politik skulle Sverige være i stand til at dække de forventede budgetudgifter forbundet med befolkningens aldring. Der skal imidlertid tages højde for den i henhold til fremskrivningerne forventede stigning i sundheds- og sygesikringsudgifterne, da der ifølge opdateringen vil være behov for nye tiltag for at opfylde målsætningen om at halvere antallet af sygedage. Desuden er det i henhold til Kommissionens analyse nødvendigt at nå det mellemfristede mål, for i modsat fald kan der opstå ubalance på budgettet på meget lang sigt.De økonomiske politikker er - således som de fremgår af det opdaterede program - i det store og hele i overensstemmelse med henstillingerne i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer. Nogle af de planlagte foranstaltninger vil dog kunne have negativ indflydelse på udbuddet af arbejdskraft. Inden for rammerne af sunde offentlige finanser bør der gives prioritet til fuldførelsen af skattereformen og bestræbelserne på at opfylde de centrale politiske målsætninger om at øge beskæftigelsen og mindske antallet af modtagere af sociale ydelser og antallet af sygedage.


Avis juridique important

|

52001SC1181

Henstilling med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at føre forhandlinger i de kompetente instanser i Europarådet om et forslag til konvention om information og samarbejde på det retlige område vedrørende informationssamfundets tjenester  /* KOM/2001/1181 endelig udg. */

Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om bemyndigelse af Kommissionen til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at føre forhandlinger i de kompetente instanser i Europarådet om et forslag til konvention om information og samarbejde på det retlige område vedrørende informationssamfundets tjenester(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSE1. Europarådets Ministerkomité skal i løbet af 2001 behandle og vedtage et forslag til konvention om information og samarbejde på det retlige område vedrørende "informationssamfundets tjenester", der er inspireret af modellen i direktiv 98/48 [1].[1]  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 20. juli 1998 om ændring af direktiv 98/34/EF om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 har som følge af denne ændring fået titlen "Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester".2. Der er med dette direktiv, hvormed anvendelsesområdet for direktiv 98/34 (vedrørende produkter) udvides, indført et system for forhåndsmeddelelse og administrativt samarbejde mellem EU-medlemsstaterne vedrørende forslag til nationale forskrifter, der specifikt vedrører informationssamfundets tjenester (det vil sige tjenester, der teleformidles ad elektronisk vej på individuel anmodning). Dette direktiv, der trådte i kraft i august 1999, har hidtil fungeret som et effektivt værktøj til forhåndsmeddelelse og administrativ dialog på et lovgivningsmæssigt område (vedrørende online-tjenester), der er i fuld udvikling, og som vedrører en række hovedsageligt grænseoverskridende aktiviteter.3. Formålet med Europarådets konvention er - på grundlag af den model for forskriftsmæssig gennemsigtighed, der gives i direktiv 98/34, som ændret ved direktiv 98/48, med hensyn til informationssamfundets tjenester - at etablere et system for forhåndsmeddelelse og samarbejde, der er åbent for en lang række deltagerlande og samtidig tilpasset de specifikke rammer for Europarådets arbejde. Det system, der lægges op til i konventionen, vil især være mere fleksibelt i forhold til det system, der er etableret i kraft af direktivet, eftersom den obligatoriske forhåndsmeddelelse om forslag til nationale forskrifter ikke vil være ledsaget af en status quo-periode (blokering), selv om det vedrører samme område.4. Det vil være en fordel for Fællesskabet og medlemsstaterne at deltage i en sådan konvention, fordi det system, der påtænkes indført, giver dem mulighed for regelmæssigt at blive informeret om forslag til forskrifter, der er under udarbejdelse i andre lande, og for i givet fald efterfølgende at fremsætte bemærkninger til forslag, der kan have betydelige retlige eller økonomiske konsekvenser for online-sektoren, herunder med hensyn til udøvelsen af de grundlæggende friheder og rettigheder (f.eks. for Fællesskabets borgere eller virksomheder, der udfører aktiviteter i tredjelande).5. En sådan deltagelse vil i praksis finde sted ved anvendelse af de værktøjer, der blev indført i 1983 i forbindelse med direktiv 83/189 (flere gange ændret og senere kodificeret ved direktiv 98/34). For især at forenkle de interne procedurer i Fællesskabet mest muligt vil Kommissionen sende Europarådet de meddelelser vedrørende tjenester, som den allerede modtager fra hver medlemsstat, og som den videresender til de øvrige 14 medlemsstater inden for rammerne af direktiv 98/34. Fællesskabet bør derfor sikre sig, at anvendelsesområdet for den kommende konvention bliver det samme som for direktiv 98/34 for så vidt angår forslag til nationale forskrifter, der specifikt vedrører informationssamfundets tjenester, for således at undgå, at medlemsstaternes myndigheder pålægges yderligere meddelelsespligter i forhold til det, der kræves i henhold til direktiv 98/34, som ændret ved direktiv 98/48. Fællesskabet skal desuden sikre sig, at hver medlemsstat, der deltager i konventionen, foretager meddelelse om de forslag til forskrifter, der udarbejdes på alle nationale institutionelle niveauer - føderalt eller regionalt - for fuldt ud at kunne fuldføre konventionens målsætning.HENSTILLING6. Kommissionen henstiller som følge heraf til Rådet, at det ved afgørelse:- Bemyndiger Kommissionen til i de kompetente instanser i Europarådet at føre forhandlinger om et forslag til europæisk konvention om information og samarbejde på det retlige område vedrørende informationssamfundets tjenester. Kommissionen vil føre disse forhandlinger i samråd med et særligt udvalg, der nedsættes af Rådet til at bistå Kommissionen med henblik på denne opgave i overensstemmelse med vedlagte forhandlingsdirektiver.- Giver Kommissionen i opdrag at sikre koordinationen med medlemsstaterne på stedet, for at sikre Fællesskabet en optimal forhandlingsposition.BILAG: FORHANDLINGSDIREKTIVER1. Formålet med forhandlingerne er at sikre, at Europarådets konvention om information og samarbejde på det retlige område vedrørende informationssamfundets tjenester gør det muligt inden for det pågældende område at indføre et system for obligatorisk forhåndsmeddelelse om forslag til forskrifter (uden status quo-perioder) og en mekanisme til regelmæssigt administrativt samarbejde med tredjelandene, der er inspireret af modellen i direktiv 98/34, som ændret ved direktiv 98/48.2. Kommissionen skal under forhandlingerne i Europarådet især sikre sig:- At anvendelsesområdet for den kommende konvention bliver det samme som for direktiv 98/34 for så vidt angår forslag til nationale forskrifter, der specifikt vedrører informationssamfundets tjenester, for således at undgå, at medlemsstaternes myndigheder pålægges yderligere meddelelsespligter i forhold til det, der allerede kræves i henhold til direktiv 98/34, som ændret ved direktiv 98/48.- At konventionen til fulde tager højde for de specifikke forhold, der gør sig gældende for Fællesskabet, og giver Fællesskabet mulighed for at deltage fuldt ud som kontraherende part i den beslutningsprocedure, der er fastsat i konventionen.Finansieringsoversigt1. Foranstaltningens betegnelseHenstilling med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til at føre forhandlinger om Europarådets forslag til konvention om information og samarbejde på det retlige område vedrørende informationssamfundets tjenester.2. BudgetposterA-110 "Tjenestemænd og midlertidigt ansatte, der beklæder en stilling, som er anført i stillingsfortegnelsen"A-50 Databehandling3. RetsgrundlagEF-traktatens artikel 133.4. Beskrivelse af foranstaltningen4.1. Foranstaltningens generelle formålFormålet med den kommende konvention er inden for rammerne af Europarådet at indføre et informationssystem for forslag til nationale forskrifter vedrørende informationssamfundets tjenester, og dette med direktiv 98/48/EF som forbillede.Der er med dette direktiv, hvormed anvendelsesområdet for direktiv 98/34/EF (vedrørende produkter) udvides, indført forhåndsmeddelelse om forslag til nationale forskrifter i hver af de 15 medlemsstater, der specifikt vedrører informationssamfundets tjenester (det vil sige tjenester, der teleformidles ad elektronisk vej på individuel anmodning fra en bruger, eller med andre ord: interaktive online-aktiviteter). I henhold til direktivet skal der, efter at der er foretaget meddelelse, overholdes en status quo-periode (på mindst 3 måneder) i løbet af hvilken det meddelte forslag ikke må vedtages på nationalt plan.Med de mekanismer, der påtænkes indført med dette forslag til konvention fra Europarådet, vil det system, der allerede i medfør af direktiv 98/48/EF er på plads på fællesskabsniveau, blive udvidet til et større geografisk område med hensyn til informationssamfundets tjenester, dog uden at der stilles samme krav (forhåndsmeddelse men ingen status quo-perioder).Kommissionen henstiller til Rådet, at det ved afgørelse bemyndiger Kommissionen til at føre forhandlinger om denne konvention, fordi Fællesskabets deltagelse i et internationalt system for administrativt samarbejde som dette vil give Kommissionen og de 15 EU-medlemsstater den betydelige fordel at kunne råde over en systematisk forhåndsinformation om de forslag til forskrifter, der er under forberedelse i tredjelandene (samt at have mulighed for at fremsætte bemærkninger om de forslag, der modtages) inden for et område, nemlig informationssamfundets tjenester, der på det lovgivningsmæssige område er i fuld udvikling og har stor grænseoverskridende betydning.4.2. Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens fornyelseDer er ikke fastsat nogen tidsbegrænsning for konventionens anvendelse. Den indeholder dog bestemmelser, der giver mulighed for på et senere tidspunkt at ændre anvendelsesområdet.5. Udgiftens klassifikation5.1. Ikke-obligatoriske udgifter5.2. Ikke-opdelte bevillinger6. Udgiftens art100 %7. Virkninger for personaleressourcer og administrationsudgifter7.1. Personalemæssige virkninger>TABELPOSITION>Modtagelsen og videresendelsen af forslag til forskrifter mellem Kommissionen og Europarådets sekretariat vil finde sted inden for rammerne af det administrative system, der er fastsat i direktiv 98/34/EF, og som har fungeret på fællesskabsniveau siden 1983.Det anslås, at tredjelandene vil fremsende omkring 60 forslag om året.Generaldirektoratet for Erhvervspolitik skal sørge for:- koordination af de analyser af forslag, som foretages af de øvrige af Kommissionens berørte tjenestegrene (hovedsagelig Generaldirektoratet for Informationssamfundet og Generaldirektoratet for det Indre Marked)- koordination af kommentarerne til tredjelandenes tekster og af svarene på kommentarerne fra tredjelandene til tekster fra medlemsstaterne eller Fællesskabet- administration af databasen og fremsendelse af meddelelser.Det personale, som er nødvendigt til denne aktivitet, vil blive fremskaffet ved omrokeringer inden for Generaldirektoratet for Erhvervspolitik.7.2. Samlede finansielle virkninger af personaleforbruget>TABELPOSITION>Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.7.3. Andre administrative udgifter som følge af foranstaltningen>TABELPOSITION>Beløbene modsvarer de samlede udgifter i en tolvmåneders periode.I. Samlet årligt beløb (7.2 + 7.3)II. Foranstaltningens varighedIII. Foranstaltningens samlede omkostninger (I x II)  //  171 000 EURUbestemtDer vil ske en stigning i to former for administrative omkostninger:7.3.1. Udgifter til oversættelseKommissionen kan forvente meddelelse af et betydeligt antal tekster på grund af den pågældende sektor, som er i konstant udvikling. Der kan forventes gennemsnitligt 60 meddelelser om året. Der skal for omkring 10 % af teksterne anmodes om en oversættelse.Hvis teksterne i gennemsnit er på omkring 10 sider, skal man således forvente 60-100 sider til oversættelse om året, det vil sige en årlig udgift på 4 000 EUR (100 sider à 40 EUR pr. side). Dette beløb skal finansieres over det eksisterende budget for Generaldirektoratet for Erhvervspolitik.Udgifter til databehandlingDet vil blive nødvendigt at udarbejde et program, der giver mulighed for af sende EU-medlemsstaternes tekster automatisk videre til Europarådet.Udarbejdelsen af et program af denne type, som vil blive en tilpasning af det eksisterende system, hvormed fællesskabssystemet forvaltes, og anvendelsen af systemet vil kræve omkring 10 arbejdsdage om året, det vil sige et årligt beløb på 5 000 EUR (10 dage à 500 EUR om dagen). Dette beløb skal finansieres ved anvendelse af det eksisterende databehandlingsbudget for Generaldirektoratet for Erhvervspolitik.8. Foranstaltninger mod svigIngen (eftersom der ikke er planer om foranstaltninger eller undersøgelser som opfølgning af meddelelsen).9. Oplysninger om cost/effectiveness9.1. Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppeFormålet med Europarådets konvention er på internationalt plan at indføre et system for forhåndmeddelelse og samarbejde, som vil være et supplement til det system, der i medfør af direktiv 98/48 er blevet indført på fællesskabsplan, og dette med hensyn til informationssamfundets tjenester.Konventionen vil have et betydeligt potentielt geografisk anvendelsesområde, fordi den henvender sig til en lang række lande, nemlig først og fremmest de 41 lande, der er medlemmer af Europarådet, og der ud over Fællesskabet, de lande, der ikke er medlemmer, men som har deltaget i konventionens udarbejdelse, samt ethvert andet land, der ikke er medlem, men som efterfølgende opfordres til at tilslutte sig.9.2. BegrundelseDet vil være en fordel for Fællesskabet og medlemsstaterne at deltage i en sådan konvention, fordi det system, der påtænkes indført, giver dem mulighed for regelmæssigt at blive informeret om forslag til forskrifter, der er under udarbejdelse i andre lande, og for i givet fald efterfølgende at fremsætte bemærkninger til forslag, der kan have betydelige retlige eller økonomiske konsekvenser for online-sektoren, herunder med hensyn til udøvelsen af de grundlæggende friheder og rettigheder (f.eks. for Fællesskabets borgere eller virksomheder, der udfører aktiviteter i tredjelande).Der er i øjeblikket stor mangel på et system af denne type, der giver mulighed for regelmæssigt at blive informeret inden for denne mere og mere betydelige sektor.9.3. Overvågning og evaluering af foranstaltningenFællesskabets deltagelse i den kommende konvention vil i praksis finde sted ved anvendelse af de værktøjer, der blev indført i 1983 i forbindelse med direktiv 83/189/EØF (flere gange ændret og senere kodificeret med direktiv 98/34/EF).For især at forenkle de interne procedurer i Fællesskabet mest muligt vil Kommissionen ligeledes sende Europarådet de meddelelser vedrørende tjenester, som den allerede modtager fra hver medlemsstat, og som den videresender til de øvrige 14 medlemsstater inden for rammerne af direktiv 98/34/EF.Konventionen vil kort sagt være et simpelt men værdifuldt værktøj til at evaluere udviklingen på det lovgivningsmæssige område og et instrument til administrativt samarbejde inden for online-sektoren, der er i fuld udvikling.


Avis juridique important

|

32003H0054

Rådets henstilling af 2. december 2002 om forebyggelse af rygning og om initiativer til forbedring af bekæmpelse af tobaksrygning

EF-Tidende nr. L 022 af 25/01/2003 s. 0031 - 0034

Rådets henstillingaf 2. december 2002om forebyggelse af rygning og om initiativer til forbedring af bekæmpelse af tobaksrygning(2003/54/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152, stk. 4, andet afsnit,som henviser til forslag fra Kommissionen(1), ogsom tager følgende i betragtning:(1) I traktatens artikel 152 hedder det, at Fællesskabets indsats, der skal være et supplement til de nationale politikker, skal være rettet mod at forbedre folkesundheden og forebygge sygdomme hos mennesker samt imødegå forhold, der kan indebære risiko for menneskers sundhed.(2) Resolutionen vedtaget af Rådet og medlemsstaternes sundhedsministre forsamlet i Rådet den 18. juli 1989 om forbud mod rygning i lokaler med offentlig adgang(2) indeholder retningslinjer til medlemsstaterne for beskyttelse af ikke-rygere mod tobaksrøg i omgivelserne. Som en opfølgning på Kommissionens beretning om medlemsstaternes reaktion på initiativet(3) udvider nærværende henstilling denne beskyttelse og identificerer særligt sårbare grupper.(3) I Rådets resolution af 26. november 1996 om begrænsning af rygning i Det Europæiske Fællesskab(4) anerkendes det, at det er nødvendigt at udvikle en effektiv strategi til bekæmpelse af tobaksforbruget, som omfatter nogle af de aspekter, der indgår i nærværende henstilling.(4) I Rådets konklusioner af 18. november 1999 om bekæmpelse af tobaksforbruget(5) understreges behovet for at udforme en samlet strategi, der omfatter nogle af de foranstaltninger, der er omhandlet i nærværende henstilling med hensyn til beskyttelse af mindreårige (bestemmelser om salgsbetingelser, elektronisk handel og salg fra automater).(5) I en resolution af 29. juni 2000 om foranstaltninger vedrørende sundhedsdeterminanter(6) noterede Rådet sig resultatet af drøftelserne på den europæiske konference om sundhedsdeterminanter i Den Europæiske Union, som fandt sted den 15.-16. marts 2000 i Evora, hvori der blandt andet lagdes vægt på tobak, og som anbefalede en række praktiske og målrettede foranstaltninger, der kan tage udfordringerne op på disse områder.(6) De foranstaltninger, henstillingen vedrører, er nødvendige set på baggrund af 500000 rygerelaterede dødsfald årligt i Det Europæiske Fællesskab og en foruroligende stigning i antallet af børn og unge, der begynder at ryge. Rygning skader menneskers helbred, da rygere bliver afhængige af nikotin og rammes af dødelige og invaliderende sygdomme såsom lungekræft og kræft i andre organer, iskæmisk hjertelidelse og andre kredsløbssygdomme samt respiratoriske sygdomme, f.eks. emfysem.(7) Forebyggelse og bekæmpelse af tobaksrygning er allerede prioriterede målsætninger for medlemsstaternes og Det Europæiske Fællesskabs folkesundhedspolitik. Rygning er alligevel stadig den mest udbredte årsag i EF til dødsfald, der kan forebygges, og der er stadig kun sket skuffende fremskridt med hensyn til at reducere tobaksforbruget og rygefrekvensen. Dertil kommer, at tobaksindustriens reklame- og markedsføringsstrategier tilskynder til tobaksforbrug og dermed øger den i forvejen høje dødelighed og sygelighed som følge af forbruget af tobaksvarer. Nogle af strategierne synes at fokusere på børn og unge under uddannelse for at få erstattet det store antal rygere, der dør hvert år. Det ligger fast, at 60 % af rygerne begynder at ryge, inden de er 13, og 90 %, inden de er 18.(8) Via Europa mod Kræft-programmet(7) har Det Europæiske Fællesskab som et af sine mål at bidrage til et bedre helbred i befolkningen ved at reducere antallet af rygerelaterede kræfttilfælde og andre sygdomme.(9) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/37/EF af 5. juni 2001 om fremstilling, præsentation og salg af tobaksvarer(8) og forslaget til direktiv om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse(9) omhandler bekæmpelse af tobaksrygning i forbindelse med gennemførelsen af det indre marked og fjernelse af hindringer for, at markedet kan fungere tilfredsstillende, med udgangspunkt i folkesundhedsbeskyttelse på et højt niveau.(10) Visse foranstaltninger, som burde indgå i en samlet politik til bekæmpelse af tobaksrygning, f.eks. forbud mod reklame på reklametavler og plakater eller mod reklamespots i biografer, kan ikke på indeværende tidspunkt harmoniseres i medfør af EU-reglerne om det indre marked i en separat tobaksforanstaltning.(11) Ovenstående viser tydeligt, at der er behov for en samlet strategi til bekæmpelse af tobaksrygning med henblik på at begrænse forekomsten af sygdomme i forbindelse med rygning i Fællesskabet.(12) Som led i en samlet politik til bekæmpelse af tobaksrygning er det altafgørende at vedtage foranstaltninger, som navnlig tager sigte på at begrænse efterspørgslen efter tobaksprodukter blandt børn og unge. Sådanne foranstaltninger kan omfatte aktioner, som har til formål at forbyde visse former for reklame- og markedsføringsstrategier for tobaksprodukter, da sådanne strategier påvirker både unge og andre aldersgrupper.(13) Visse former for salg og distribution af tobaksprodukter letter børns og unges adgang til disse produkter og bør derfor reguleres af medlemsstaterne.(14) Da automater kan ses af både forbrugere og ikke-forbrugere, bør de ikke forsynes med reklame bortset fra, hvad der er strengt nødvendigt for at angive, hvilke produkter der sælges.(15) To andre vigtige EF-foranstaltninger vedrører reklame for tobaksprodukter og sponsorering til fordel for disse. Direktivet om tv uden grænser fra 1989(10) forbyder alle former for tv-reklame for tobaksprodukter, og det hedder i direktivet, at fjernsynsprogrammer ikke må sponsoreres af fysiske eller juridiske personer, hvis hovedvirksomhed er fremstilling eller salg af tobaksprodukter. Det nuværende forslag til direktiv om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse indeholder et forbud mod tobaksreklame i den skrevne presse og andre trykte publikationer, i radioen eller gennem informationssamfundets tjenester. Forslaget forbyder endvidere, at tobaksvirksomheder sponsorerer radioprogrammer og arrangementer, som inddrager eller foregår i flere medlemsstater eller på anden vis har virkninger på tværs af grænserne.(16) Nærværende henstilling vedrører andre former for reklame- og markedsføringsforanstaltninger, som industrien anvender til at fremme tobaksforbruget, og som henvender sig vilkårligt til børn og unge. Sådanne foranstaltninger omfatter anvendelse af tobaksvaremærker i forbindelse med ikke-tobaksrelaterede varer eller tjenesteydelser ("brand-stretching") og/eller tøj ("merchandising"), anvendelse af reklamegenstande (f.eks. almindelige genstande som askebægre, lightere, parasoller og andre lignende genstande) og af tobaksvareprøver, anvendelse og formidling af salgsfremmende foranstaltninger (som f.eks. en rabat, en gratis gave, en tilgift eller en mulighed for at deltage i en salgsfremmende konkurrence eller et salgsfremmende spil) anvendelse af reklametavler, plakater og andre inden- eller udendørs reklamemidler (f.eks. reklamer på salgsautomater for tobaksvarer), anvendelse af reklamespots for tobaksvarer i biografer samt alle andre former for reklame, sponsorering og foranstaltninger, som enten direkte eller indirekte fremmer tobaksprodukter. Medlemsstaternes myndigheder bør vedtage formålstjenlige lovgivningsmæssige og/eller administrative foranstaltninger med henblik på i overensstemmelse med nationale forfatninger eller forfatningsmæssige principper specifikt at forbyde sådanne aktiviteter, som fremmer tobaksprodukter samtidig med, at de omgår allerede eksisterende forbud mod direkte tobaksreklame i visse medier.(17) Verdenssundhedsorganisationen og Verdensbanken anbefaler, at landene forbyder alle former for tobaksreklame og -fremme. I de tilfælde, hvor der kun er forbud mod visse former for direkte reklame, vælger tobaksindustrien ofte at anvende sit reklamebudget på andre former for markedsførings- og sponsoreringsstrategier og fremmer indirekte og på en kreativ måde tobaksprodukter, navnlig blandt unge. På den måde kan virkningerne af et delvist forbud mod reklame for tobaksforbrug begrænses. Verdensbanken har endvidere konkluderet, at reklame øger forbruget af cigaretter, og at lovgivning med forbud mod reklame vil begrænse forbruget, forudsat at forbuddet dækker alle medier og samtlige former for anvendelse af varemærker og logoer. En sådan begrænsning af forbruget af cigaretter ville omgående blive til gavn for folkesundheden, både på kort og på lang sigt. Information om tobaksindustriens samlede udgifter til fremme af tobaksprodukter er derfor en vigtig forudsætning for at kunne føre tilsyn med, om politikkerne til bekæmpelse af tobaksrygning er effektive set ud fra et folkesundhedsmæssigt synspunkt. Med sådanne oplysninger er det muligt at afgøre, om de pålagte restriktioner omgås, navnlig ved at budgetterne anvendes til nye salgsfremmende foranstaltninger eller foranstaltninger uden restriktioner. Tobaksindustrien bør pålægges at indberette sådanne udgifter regelmæssigt.(18) I betragtning af de sundhedsrisici, der er forbundet med passiv rygning, bør medlemsstaterne søge at beskytte rygere og ikke-rygere mod tobaksrøg i omgivelserne.(19) Medlemsstaterne bør fortsat udvikle strategier og foranstaltninger med henblik på at begrænse rygefrekvensen og f.eks. udbygge sundhedsundervisningsprogrammer for at øge forståelsen af de risici, der er forbundet med rygning, samt andre forebyggende programmer, som skal modvirke rygning.(20) WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning, som er til forhandling i øjeblikket, vedrører mange af de spørgsmål, der behandles i nærværende henstilling. Derfor er det vigtigt at sikre, at foranstaltningerne i nærværende henstilling er i overensstemmelse med foranstaltningerne i forslaget til rammekonvention, som er til forhandling i øjeblikket,HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:1. at vedtage formålstjenlige lovgivningsmæssige og/eller administrative foranstaltninger i overensstemmelse med national praksis med henblik på at hindre salg af tobak til børn og unge, herunder bl.a.:a) kræve, at sælger fastslår, at køber har nået den i den nationale lovgivning fastsatte alder for køb af tobaksvarer, hvis en sådan aldersgrænse findesb) fjerne tobaksvarer fra selvbetjeningshylder i detailforretningerc) begrænse adgangen til salgsautomater med tobaksvarer ved at anbringe automaterne på steder, hvor der kun er adgang for personer over den i den nationale lovgivning fastsatte alder for køb af tobaksvarer, hvis en sådan aldersgrænse findes, eller på anden måde regulere adgangen til produkter, som sælges fra sådanne automater, på en lige så effektiv måded) begrænse detailfjernsalget af tobaksvarer, f.eks. salg over internettet, til voksne ved anvendelse af passende tekniske midlere) forbyde salg af slik og legetøj, der er bestemt til børn og fremstillet med det klare formål, at produktet og/eller emballagen i udseende skal ligne en type tobaksvarerf) forbyde salg af cigaretter stykvis eller i pakker med færre end 19 cigaretter2. at vedtage formålstjenlige lovgivningsmæssige og/eller administrative foranstaltninger med henblik på i overensstemmelse med nationale forfatninger eller forfatningsmæssige principper at forbyde følgende former for reklame og salgsfremmende foranstaltninger:a) anvendelse af tobaksvaremærker i forbindelse med ikke-tobaksrelaterede varer eller tjenesteydelserb) anvendelse af reklamegenstande (askebægre, lightere, parasoller, etc.) og tobaksvareprøverc) anvendelse og formidling af salgsfremmende foranstaltninger, som f.eks. en rabat, en gratis gave, en tilgift eller en mulighed for at deltage i en salgsfremmende konkurrence eller et salgsfremmende spild) anvendelse af reklametavler, plakater og andre inden- eller udendørs reklamemidler (f.eks. reklamer på salgsautomater for tobaksvarer)e) anvendelse af reklamespots i biografer samtf) alle andre former for reklame, sponsorering og foranstaltninger, som enten direkte eller indirekte fremmer tobaksprodukter3. at træffe formålstjenlige foranstaltninger, enten via ny lovgivning eller på anden måde i overensstemmelse med national praksis, og kræve, at fabrikanter, importører og større sælgere af tobaksvarer og varer samt tjenesteydelser med samme varemærke som tobaksvarer giver medlemsstaterne information om deres udgifter til reklame, markedsføring, sponsorering og salgsfremmende kampagner, som ikke er forbudt i henhold til national lovgivning eller fællesskabslovgivning4. at gennemføre lovgivning og/eller andre effektive foranstaltninger i overensstemmelse med national praksis på et hensigtsmæssigt statsligt eller ikke-statsligt niveau, som giver beskyttelse mod eksponering for tobaksrøg på indendørs arbejdspladser, i lukkede lokaler med offentlig adgang og i offentlige transportmidler. Der bør tages særligt hensyn til bl.a. uddannelsessteder, sundhedsfaciliteter og børnepasningssteder5. at fortsætte med at udvikle strategier og foranstaltninger med henblik på at begrænse rygefrekvensen og f.eks. udbygge almene sundhedsundervisningsprogrammer, navnlig på skolerne, og generelle programmer, som skal modvirke, at børn og unge begynder at ryge, og som skal bidrage til, at tobaksafhængighed overvindes6. i fuldt omfang gøre brug af unges bidrag til politikker og aktioner vedrørende ungdomssundhed, især på informationsområdet, og fremme specifikke aktiviteter, som unge tager initiativ til, planlægger, gennemfører og evaluerer7. at vedtage og gennemføre relevante prisforanstaltninger vedrørende tobaksvarer med henblik på at begrænse tobaksforbruget8. at gennemføre alle nødvendige og hensigtsmæssige procedurer med henblik på at efterprøve, om foranstaltningerne i nærværende henstilling efterkommes9. hvert andet år at oplyse Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet som følge af nærværende henstilling,OPFORDRER KOMMISSIONEN TIL:1. at føre tilsyn med og vurdere udviklingen og de foranstaltninger, der træffes i medlemsstaterne og på fællesskabsniveau2. at aflægge beretning om gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger på grundlag af informationer fra medlemsstaterne senest et år efter modtagelsen af de oplysninger, medlemsstaterne skal fremsende i henhold til denne henstilling3. at vurdere, i hvilket omfang de i nærværende henstilling omhandlede foranstaltninger er effektive, og overveje, om der er behov for yderligere foranstaltninger, navnlig hvis der konstateres forskelle på det indre marked inden for de områder, som nærværende henstilling omfatter.Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2002.På Rådets vegneB. BendtsenFormand(1) Forslag af 18.6.2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(2) EFT C 189 af 26.7.1989, s. 1.(3) KOM(96) 573 endelig udg.(4) EFT C 374 af 11.12.1996, s. 4.(5) EFT C 86 af 24.3.2000, s. 4.(6) EFT C 218 af 31.7.2000, s. 8.(7) EFT L 95 af 16.4.1996, s. 9.(8) EFT L 194 af 18.7.2001, s. 26.(9) EFT C 270 af 25.9.2001, s. 97.(10) EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23.


Vigtig juridisk meddelelse

|

52005SC0150

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Italiens opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2008  /* SEK/2005/0150 endelig udg. */

	Bruxelles, den 2.2.2005SEK(2005) 150 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Italiens opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2008(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1] fastsætter, at deltagende medlemsstater, dvs. lande, der har indført den fælles valuta, skulle forelægge stabilitetsprogrammer for Rådet og Kommissionen senest den 1. marts 1999. I overensstemmelse med artikel 5 i forordningen skulle Rådet undersøge hvert enkelt stabilitetsprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det ved traktatens artikel 114 nedsatte udvalg, Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav Rådet en udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede stabilitetsprogrammer, der også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.Italiens første stabilitetsprogram, der dækkede perioden 1998-2001, blev forelagt den 22. december 1998 og vurderet af Rådet den 8. februar 1999. Siden er der blevet forelagt opdateringer hvert år. Italien forelagde det seneste opdaterede stabilitetsprogram den 1. december 2004. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk gennemgang af denne opdatering og har taget hensyn til resultaterne af prognosen for efteråret 2004 fra Kommissionens tjenestegrene, der er blevet fremlagt i overensstemmelse med adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af potentiel produktion og konjunkturkorrigerede budgetstillinger, henstillingerne i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for 2003-2005 og de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse af 27. november 2002 til Rådet og Europa-Parlamentet om en bedre samordning af finanspolitikken[3]. Dette giver anledning til følgende vurdering:-  Programmet opfylder delvis kravene i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form. For årene fra 2006 og fremefter angives kun størrelsen af den fremtidige finanspolitiske korrektion, men ikke dens sammensætning, og fordelingen af budgettet stemmer ikke overens med budgetmålene i programmet.-  Det makroøkonomiske scenario i programmet viser en gradvis indenlandsk efterspørgselsdrevet stigning i den økonomiske aktivitet frem til 2006, hvor den reale BNP-vækst forventes at stabiliseres på 2,3 % årligt. I scenariet indgår de oplysninger, der var til rådighed omkring medio 2004. Der tages ikke højde for begivenheder, der er indtruffet efter fremlæggelsen af de mellemfristede økonomiske og finansielle rammer ( Documento di programmazione economico-finanziaria – DPEF) ved udgangen af juli 2004. Derfor lader de kortfristede vækstantagelser til at være noget optimistiske sammenlignet med Kommissionens prognoser fra efteråret 2004. Det samme gælder for udsigterne på mellemlang sigt. På grundlag af beregningerne fra Kommissionens tjenestegrene, der er foretaget efter den i fællesskab aftalte metode, forventes en potentiel produktionsvækst på 1,75 % pr. år mod 1,25 % i Kommissionens prognose fra efteråret 2004.-  Programmets målsætning er gradvis at mindske det nominelle budgetunderskud fra de 2,9 % af BNP, som forventes for 2004, til 2,7 % af BNP i 2005 og til 0,9 % af BNP i 2008. I programmet er der således ikke længere nogen mellemfristet målsætning om en budgetstilling tæt på balance eller i overskud. I forhold til den forudgående opdatering ligger underskuddene mere end ét procentpoint højere, og den planlagte justering ligger sent i programmet på baggrund af et mindre gunstigt makroøkonomisk scenario. Da konjunkturbetingelserne som målt ved produktionsgabet imidlertid næsten ikke har ændret sig, kan størstedelen af underskudsrevisionen betragtes som strukturel.-  Den konjunkturjusterede budgetsaldo forventes at blive forbedret med 1,1 procentpoint i løbet af programperioden, og størstedelen af justeringen (0,5 procentpoint) forventes at ske i 2006. Der forventes ingen konjunkturjusteret forbedring i 2005.-  I vurderingen af stabilitetsprogrammet understreges det, at budgetresultatet nemt kan blive ringere end fremregnet i programmet. Budgetmålene bygger på et noget gunstigt makroøkonomisk grundlag, især i 2005. Samtidig hersker der en del usikkerhed i forbindelse med gennemførelsen af budgettet for 2005, herunder klassificering af virksomheden ANAS, som står for vedligeholdelse af veje, samt en række midlertidige indtægtsforøgende foranstaltninger. Der er yderligere usikkerhed om 2006, hvor der er fremregnet den største konjunkturjusterede forbedring, og hvor regeringen har planer om fuldt ud at erstatte engangsforanstaltningerne med permanente foranstaltninger. Programmet giver ingen detaljer om, hvordan justeringen forventes opnået. På baggrund af de hidtidige erfaringer kan det ikke udelukkes, at kløften mellem det uændrede lovbestemte underskud og underskudsmålet i programmet fra 2006 undervurderer den nødvendige finanspolitiske konsolidering.-  Generelt giver budgetstillingen i programmet ikke en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride tærsklen på 3 % af BNP for underskudskvoten ved normale konjunkturudsving, i det mindste frem til 2006. I lyset af faldgruberne i det makroøkonomiske scenario og risiciene ved gennemførelsen af budgettet for 2005 kan der blive behov for yderligere foranstaltninger med henblik på at opnå det nominelle underskudsmål, og især med henblik på at forhindre, at det nominelle underskud overstiger referenceværdien på 3 % af BNP i 2005. Der kan også blive behov for yderligere foranstaltninger i 2006 og derefter.-  På trods af væsentlige privatiseringsindtægter forventes der i 2004 kun et mindre fald i gældskvoten, som stadig udgør 106 % af BNP. Denne reelt manglende udvikling siden 2003 skyldes en negativ afvigelse i den primære saldo og væsentlige gældsforøgende aktiviteter ud over underskuddet. Gældsnedbringelsen forventes igen at gå hurtigere i perioden 2005-2008 på grundlag af en fremregnet forbedring i den primære balance, et ambitiøst privatiseringsprogram og en gradvis accelerering i den økonomiske vækst. Imidlertid udlignes de positive følger af den planlagte privatiseringsproces i høj grad af uspecificerede og gældsforøgende ekstraordinære operationer. Gældskvoten forventes først at falde til under 100 % af BNP i 2007, hvilket er fire år senere end den oprindelige frist i 2003, som Italien i 1998 havde forpligtet sig til at nå med henblik på tiltrædelse af ØMU.-  Den finanspolitiske strategi i programmet domineres af behovet for en væsentlig nedskæring af de primære udgifter med henblik på at opnå finansiel konsolidering og samtidig give mulighed for at sænke skatterne. Selv om skattereformen i 2005 officielt forventes at være indtægtsneutral, er der risiko for, at den får en negativ virkning på budgetsaldoen. Loftet over den årlige udgiftsstigning på 2 % i de primære udgifter samt den yderligere revision af den interne stabilitetspagt understøttes ikke fuldt ud af troværdige gennemførelsesmekanismer. Den rammelov om pensionsreform, der blev vedtaget i 2004, er vigtig, når der skal tages hensyn til konsekvenserne af en aldrende befolkning. Med en fuld gennemførelse af reformen forventes en udgiftsreduktion på omkring 0,6-0,7 % af BNP mellem 2011 og 2033, da skærpelsen af pensionsbetingelserne først forventes at få virkning i 2008 med en hurtig og drastisk forøgelse af folkepensionsalderen. Programmet indeholder også en plan for afhændelse af finansielle aktiver svarende til 1,6 % af BNP årligt, uden at der imidlertid gives relevante detaljer. Endelig har en række budgetforanstaltninger en positiv virkning på kort sigt, men konsekvenserne får modsat virkning på lang sigt.-  Hvad angår de offentlige finansers langsigtede bæredygtighed, lader Italien til at stå over for en vis risiko. Såfremt budgetmålene og den nyligt vedtagne pensionsreform gennemføres fuldt ud, kan Italien komme på en bæredygtig kurs. I lyset af de mulige konsekvenser for budgetmålene er det afgørende, at der straks kan gennemføres en korrektion ved eventuelle afvigelser fra strategien med store primære overskud, så de offentlige finansers langsigtede bæredygtighed kan sikres.-  Den økonomiske politik, der er skitseret i opdateringen, er delvis forenelig med de landespecifikke generelle økonomiske retningslinjer med hensyn til de offentlige finanser. For det første indeholder programmet ingen mellemfristet målsætning om en budgetstilling tæt på balance eller i overskud. For det andet sikrer budgetmålene ingen forbedring efter konjunkturjustering på mindst 0,5 procentpoint pr. år. For det første bliver den planlagte skattelettelse først i 2005 finansieret ved strukturelle nedskæringer i de løbende primære udgifter. Endelig giver programmet ikke tilstrækkelige oplysninger om, hvordan mekanismerne til styrkelse af udgiftskontrollen skal kunne fungere, og der redegøres heller ikke klart for kilden til finansiering af regionale udgifter.-  På baggrund af denne vurdering vil det være hensigtsmæssigt, hvis Italien (i) gør det nødvendige for at sikre, at underskudsmålet for 2005 nås, (ii) gør den nødvendige indsats på strukturområdet i 2006 og derefter for at opnå en budgetstilling tæt på balance ved udgangen af programperioden og (iii) sikrer, at gældskvoten af BNP falder hurtigere til referenceværdien på 60 % i traktaten og samtidig sætter fokus på andre faktorer end nettolåntagningen, som medfører et ændret gældsniveau.På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling til Rådets udtalelse om Italiens opdaterede stabilitetsprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Italiens opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2008RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[4], særlig artikel 5, stk. 3,under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [17. februar 2005] gennemgik Rådet opdateringen af Italiens stabilitetsprogram, der dækker perioden 2004-2006. Programmet opfylder delvis kravene i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form. For årene fra 2006 og fremefter angives kun størrelsen af den fremtidige finanspolitiske korrektion, men ikke dens sammensætning, og fordelingen af budgettet stemmer ikke overens med budgetmålene i programmet. Italien opfordres derfor til at opfylde kravene i adfærdskodeksen.I det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, indgår de oplysninger, der var til rådighed omkring medio 2004. Vækstraten i det reale BNP forventes at stige fra 1,2 % i 2004 til 2,1 % i 2005 for derefter gennemsnitligt at ligge på ca. 2,3 % i resten af programperioden. På grundlag af de oplysninger, der p.t. er til rådighed, afspejler dette scenario tilsyneladende ret gunstige vækstforudsætninger, da (i) den fremregnede vækst i 2005 lader til at ligge i overkanten af de nuværende prognoser, og (ii) den fremregnede vækstudvikling på mellemlang sigt virker forholdsvis optimistisk. Programmets fremregninger af prisudviklingen målt ved BNP-deflatoren lader til at være realistiske[5].Programmets målsætning er gradvis at mindske det nominelle budgetunderskud fra de 2,9 % af BNP, som forventes for 2004, til 2,7 % af BNP i 2005 og til 0,9 % af BNP i 2008. I programmet er der således ikke længere nogen mellemfristet målsætning om en budgetstilling tæt på balance eller i overskud. Den konjunkturjusterede budgetsaldo forventes at blive forbedret med 1,1 procentpoint i løbet af programperioden, og størstedelen af justeringen (0,5 procentpoint) forventes at ske i 2006. Der forventes ingen konjunkturjusteret forbedring i 2005. I forhold til den forudgående opdatering ligger de nominelle underskud mere end ét procentpoint højere, og den planlagte justering ligger sent i programmet på baggrund af et mindre gunstigt makroøkonomisk scenario. Da konjunkturbetingelserne som målt ved produktionsgabet imidlertid næsten ikke har ændret sig, kan størstedelen af underskudsrevisionen betragtes som strukturel.Der foreligger klare risici for, at budgetresultatet bliver ringere end forventet i programmet. Især i 2005, hvor margenerne er meget snævre, er der risiko for at overskride referenceværdien på 3 % af BNP som følge af lavere vækst end forventet, mindre afvigelser fra den planlagte budgetmæssige korrektion på mere end 2 % af BNP, risiciene ved en række engangsforanstaltninger samt den mulige omklassificering af ANAS, som står for vejvedligeholdelse. I 2006 og fremefter er det vanskeligt at udføre en fuldstændig vurdering af budgetudviklingen, da programmet ikke indeholder de foranstaltninger, der kræves for at nå budgetmålene. I samme periode kan det med de hidtidige erfaringer ikke udelukkes, at den finanspolitiske justering, der er nødvendig for at nå de i programmet fremlagte mål, er undervurderet.I lyset af denne risikovurdering synes budgetpolitikken i programmet ikke at give en tilstrækkelig høj sikkerhedsmargen mod overskridelse af BNP-underskudstærsklen på 3 % med normale makroøkonomiske udsving, som minimum indtil 2006. Den er heller ikke tilstrækkelig til at sikre, at stabilitets- og vækstpagtens mellemlange målsætning om en budgetstilling tæt på balance kan opnås senest ved udgangen af programperioden.Gældskvoten forventes at være steget til 106 % af BNP i 2004, hvilket kun er lidt under det niveau, der blev konstateret i 2003, og langt over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Ifølge programmets fremregninger vil gældskvoten falde med over 8 procentpoint i løbet af programperioden, overvejende på grund af en ambitiøs privatiseringsplan sammen med en bedre primær saldo og hurtigere økonomisk vækst. Gældsnedbringelsen sænkes af stigende gældsforøgende ekstraordinære operationer, der svarer til mere end 2 procentpoint i gennemsnit af BNP pr. år. Udviklingen i gældskvoten kan vise sig at være mindre gunstig end forventet som følge af (i) ovennævnte risici for budgetmålene og (ii) det meget ambitiøse privatiseringsprogram.Hvad angår de offentlige finansers bæredygtighed på længere sigt, lader Italien til at stå i en forholdsvis gunstig situation, såfremt budgetmålsætningerne nås fuldt ud, og der opnås de forventede besparelser ved den nyligt gennemførte pensionsreform. I lyset af de mulige konsekvenser for budgetmålene er det derfor afgørende, at der straks kan gennemføres en korrektion ved eventuelle afvigelser fra strategien med store primære overskud, så de offentlige finanser bliver bæredygtige.Den økonomiske politik, der er skitseret i programmet, er delvis forenelig med de landespecifikke generelle økonomiske retningslinjer med hensyn til de offentlige finanser. For det første indeholder programmet ingen mellemfristet målsætning om en budgetstilling tæt på balance eller i overskud. For det andet sikrer budgetmålene ingen forbedring i det konjunkturjusterede budget på mindst 0,5 procentpoint pr. år. For det tredje bliver den planlagte skattelettelse først i 2005 finansieret ved strukturelle nedskæringer i de løbende primære udgifter. Endelig giver programmet ikke tilstrækkelige oplysninger om, hvordan mekanismerne til styrkelse af udgiftskontrollen skal kunne fungere, og der redegøres heller ikke klart for kilden til finansiering af regionale udgifter.* * *På baggrund af ovenstående vurdering finder Rådet, at Italien bør:(i) tage de nødvendige skridt for at sikre, at underskudsmålet for 2005 bliver nået(ii) tage de nødvendige initiativer strukturelt set i 2006 og fremefter med henblik på at opnå en budgetstilling tæt på balance senest ved udgangen af programperioden(iii) sikre, at gældskvoten nedskrives mod traktatens referenceværdi på 60 % af BNP i et højere tempo og samtidig sætte fokus på andre faktorer end nettolåntagningen, som medfører et ændret gældniveau.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Real BNP-vækst (% ændring) | SP 2004 | 1,2 | 2,1 | 2,2 | 2,3 | 2,3 |KOM okt. 2004 | 1,3 | 1,8 | 1,8 | - | - |SP 2003 | 1,9 | 2,2 | 2,5 | 2,6 |HICP-inflation (%) | SP 20041 | 2,2 | 1,6 | 1,5 | 1,4 | 1,4 |KOM okt. 2004 | 2,3 | 2,3 | 2,0 | - | - |SP 2003 | 1,8 | 1,5 | 1,4 | 1,4 | - |Offentlig saldo (% af BNP) | SP 2004 | -2,9 | -2,7 | -2,0 | -1,4 | -0,9 |KOM okt. 2004 | -3,0 | -3,0 | -3,6 | - | - |SP 2003 | -2,2 | -1,5 | -0,7 | 0,0 | - |Primær saldo (% af BNP) | SP 2004 | 2,4 | 2,4 | 3,3 | 4,0 | 4,7 |KOM okt. 2004 | 2,0 | 2,1 | 1,5 | - | - |SP 2003 | 2,9 | 3,5 | 4,4 | 5,1 | - |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP 20042 | -2,1 | -2,1 | -1,6 | -1,2 | -1,0 |KOM okt. 2004 | -2,4 | -2,6 | -3,4 | - | - |SP 20032 | -1,6 | -1,0 | -0,4 | 0,1 | - |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP 2004 | 106,0 | 104,1 | 101,9 | 99,2 | 98,0 |KOM okt. 2004 | 106,0 | 104,6 | 104,4 | - | - |SP 2003 | 105,0 | 103,0 | 100,9 | 98,6 | - |Anm.: 1 Planlagt inflation fra 2005. 2 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. Kilder: Stabilitetsprogrammet (SP), Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2004 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. | [1] EFT L 209 af 2.8.1997. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, som blev godkendt af Ecofin-Rådet den 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668 af 27.11.2002.[4] EFT L 209 af 2.8.1997. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] Programfremregningerne for HICP-inflationen er ikke prognoser. De udgør derimod referenceværdier, der i al almindelighed skal anvendes i overenskomstforhandlingerne.


title: Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2014_x000b_

text:
				|

		52014DC0429

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2014_x000b__x000b_og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2014_x000b_ /* COM/2014/0429 final - 2014/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Det Forenede Kongeriges nationale
reformprogram for 2014
og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk.
2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1,
som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen[3],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske
og Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa
2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer
på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas
potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet
den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21.
oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker,
som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne
blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres
nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog medlemsstaternes stats- og
regeringschefer en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende
ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under
anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De
traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og
forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og
gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling om Det
Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2013 og afgav sin udtalelse om
Det Forenede Kongeriges opdaterede konvergensprogram for 2012/13 til 2017/18.
(5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den
årlige vækstundersøgelse[5],
som markerede starten på det europæiske semester for 2014 om samordning af de
økonomiske politikker. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af
forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[6], hvori Det Forenede
Kongerige blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres
en dybdegående undersøgelse.
(6)
Den 20. december 2013 tilsluttede Det Europæiske
Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet,
finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede
behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk
konsolidering, genetablere normale lånevilkår i økonomien, fremme vækst og
konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen
og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 5. marts 2014 offentliggjorde Kommissionen
resultaterne af sin dybdegående undersøgelse af Det Forenede Kongerige[7], jf. artikel 5 i
forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionens analyse førte til den
konklusion, at Det Forenede Kongerige fortsat oplever makroøkonomiske
ubalancer, som kræver overvågning og politisk handling. Navnlig bør der rettes
fortsat opmærksomhed på udviklingen i husholdningernes gæld, som er relateret
til den høje realkreditgæld og boligmarkedets strukturelle kendetegn, samt den
ugunstige udvikling i eksportmarkedsandele. Risiciene i boligsektoren er
relateret til det fortsat manglende boligudbud, som skyldes strukturelle
årsager. De væsentlige forsyningsvanskeligheder, især i London, og den relativt
langsomme reaktion på den stigende efterspørgsel får boligpriserne til at
stige, især i London og det sydøstlige område, og får også køberne til at tage
højere realkreditlån. De faldende eksportmarkedsandele vil sandsynligvis ikke
medføre risici på kort sigt, men i kombination med det aktuelle underskud på de
løbende poster peger det stadig i retning af strukturelle vanskeligheder. Disse
kan bl.a. relateres til kompetencegab og infrastrukturelle mangler. For så vidt
angår de offentlige finanser, har Det Forenede Kongerige ikke opfyldt sine mål
for det offentlige underskud og den strukturelle tilpasning.
(8)
Den 30. april 2014 afleverede Det Forenede
Kongerige sit konvergensprogram for 2014 og sit nationale reformprogram for
2014. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer
er de blevet vurderet sammen.
(9)
I henhold til punkt 4 i protokollen (nr. 15) om
visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og
Nordirland finder forpligtelsen efter artikel 126, stk. 1, i traktaten om
Den Europæiske Unions funktionsmåde til at undgå uforholdsmæssigt store
offentlige underskud ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige. I henhold til
punkt 5 i protokollen bestræber Det Forenede Kongerige sig på at undgå et
uforholdsmæssigt stort offentligt underskud. Den 8. juli 2008 besluttede Rådet
i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det
Europæiske Fællesskab, at der bestod et uforholdsmæssigt stort underskud i Det
Forenede Kongerige.
(10)
Formålet med den budgetstrategi, der er beskrevet i
konvergensprogrammet for 2014, er at nå et konjunkturkorrigeret løbende budget
i balance i slutningen af en rullende periode på fem år, som i øjeblikket
udløber i 2018/19. Konvergensprogrammet indeholder ikke en mellemfristet
budgetmålsætning som omhandlet i stabilitets- og vækstpagten. Det offentlige
underskud anslås til at udgøre 5,0 % af BNP i 2014/15 efter at være faldet
fra sit toppunkt på 11,4 % af BNP i 2009/10. Dette er ikke i
overensstemmelse med den frist, som Rådet har fastsat for korrektion af det
uforholdsmæssigt store underskud. Ifølge programmet vil korrektionen ske i
2016/17 med et underskud på 2,4 % af BNP, dvs. to år efter Rådets frist.
Det forventes, at det (genberegnede) offentlige strukturelle underskud vil
blive forbedret med 0,3 procentpoint til 4,4 % af BNP i løbet af året
frem til 2014/15. Budgetplanerne bidrager ikke tilstrækkeligt til at nå den
årlige gennemsnitlige finanspolitiske indsats, der anbefales for at korrigere
det uforholdsmæssigt store underskud. Derefter forventes en årlig forbedring af
den (genberegnede) strukturelle saldo med 0,8 procentpoint i 2015/16 og med 1,3 procentpoint
i 2016/17. Programmet er generelt kun delvist i overensstemmelse med
bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Indtil videre har der i
forbindelse med konsolideringen været stort fokus på udgiftsnedskæringer,
hvorfor det kunne være en fordel at se på de potentielle indtægter ved at
udvide skattegrundlaget. Det Forenede Kongerige har mange tabte
skatteindtægter, navnlig med hensyn til de indirekte skatter. Ifølge
konvergensprogrammet forventes gældskvoten at stige til 93,1 % i 2015/16,
før den atter aftager til 86,6 % i 2018/19. Det makroøkonomiske scenarie,
der danner grundlag for programmets budgetmæssige fremskrivninger, er
realistisk. Der er potentielle risici for budgetfremskrivningerne, f.eks. at
væksten bliver lavere end ventet som følge af lavere lønninger, som sætter en
dæmper på det private forbrug, eller at usikkerheden hæmmer investeringerne.
Ikke desto mindre stemmer fremskrivningerne overens med Kommissionens
forårsprognose fra 2014, som heller ikke indeholder forventninger til, at der
vil være foretaget en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden
for den frist, som Rådet har fastsat. Desuden vil den (genberegnede) ændring af
den strukturelle saldo i perioden 2010-2014 ifølge Kommissionens prognose være
0,6 % af BNP lavere om året i forhold til den påkrævede tilpasning, og den
forventes også at være for svag i 2015. På baggrund af sin vurdering af
konvergensprogrammet og Kommissionens prognose finder Rådet i henhold til
Rådets forordning (EF) nr. 1466/97, at der er behov for yderligere
foranstaltninger for at sikre overholdelsen af de henstillinger, der er fremsat
som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.
(11)
Det Forenede Kongerige har truffet foranstaltninger
på boligmarkedet både på udbudssiden og efterspørgselssiden. Til trods for, at
udbuddet af nye boliger er steget, er det fortsat for lavt og langt fra
tilstrækkeligt til at imødekomme efterspørgslen. Dette har sammen med den lave
rente og lettere adgang til realkreditlån (f.eks. en højere belåningsgrad)
skubbet boligpriserne i vejret i visse dele af landet, især i London. Det
manglende udbud har længe været et strukturelt kendetegn og vil sandsynligvis
vare ved på mellemlang sigt. Der er behov for at øge boligudbuddet ved at skabe
de incitamenter, der skal til for at øge udbuddet på lokalt plan. Myndighederne
bør fortsat holde øje med boligpriserne og realkreditgælden og være klar til at
træffe de nødvendige foranstaltninger, herunder tilpasse "Help2Buy"‑ordningen
(en lånegaranti), hvis der bliver behov herfor. Anvendelsen og virkningerne af
den makroprudentielle regulering, som finansrådet har vedtaget for
boligsektoren, bør gøres mere gennemsigtig med henblik på at tackle de
uforholdsmæssigt store stigninger i boligpriserne og realkreditgælden. Der bør
også overvejes reformer af beskatningen af jord og fast ejendom for at afhjælpe
forvridningerne på boligmarkedet. De stigende ejendomspriser udmønter sig i
øjeblikket ikke i højere ejendomsskatter, eftersom beregningsgrundlagt ikke er
blevet ajourført siden 1991, og i relative termer er skatten på dyrere boliger lavere
end på billigere boliger som følge af kommunernes (council tax) aktuelle
skattesatsers og ‑marginers degressive karakter.
(12)
Det Forenede Kongerige arbejder fortsat på at
håndtere udfordringerne i forbindelse med arbejdsløshed og underbeskæftigelse
samt de særlige problemer med ungdomsarbejdsløshed. Der er store udfordringer
med hensyn til at udstyre de unge med de kvalifikationer og den
erhvervserfaring, der efterspørges på arbejdsmarkedet, og med at øge antallet
af praktikpladser. Det kan bl.a. forklare, hvorfor de løntilskud, der tilbydes
gennem ungdomsgarantien ("youth contract"), ikke anvendes i nær så
høj grad som forventet. Der er et stort kvalifikationsmismatch på
arbejdsmarkedet, og myndighederne forsøger at opkvalificere arbejdskraften for
både at tackle arbejdsløsheden og manglen på højt kvalificerede faglige og
tekniske kvalifikationer. Der er gjort en indsats for at forbedre kvaliteten af
praktik- og lærlingeprogrammerne, men der er behov for en endnu større indsats.
Kvalifikationssystemet er fortsat meget komplekst og bør i højere grad
strømlines for at fremme en generel anerkendelse af kvalifikationer og et
større engagement fra arbejdsgivernes side.
(13)
Myndighederne har truffet foranstaltninger til at
tackle det ringe incitament til at arbejde, navnlig blandt modtagere af sociale
ydelser, ved at indføre en "Universal Credit", som gør det muligt for
personer at beholde nogle af deres overførselsindkomster, når de begynder at
arbejde. "Universal Credit" kan have positive virkninger for
beskæftigelsen, men det afhænger i høj grad af en effektiv implementering, god
vejledning og samspillet med de øvrige sociale ydelser. Den store indsats for
at få folk tilbage i arbejde afspejler sig også ved, at den årlige tilpasning
af de sociale ydelser til personer i den arbejdsdygtige alder og skattefradrag
er begrænset til 1 % frem til 2016.
(14)
Det Forende Kongerige arbejder fortsat på at øge
beskæftigelsen blandt forældre ved at sørge for bedre adgang til billig
børnepasning af høj kvalitet. Der indføres ordninger for at skabe billigere
børnepasningstilbud til deltids- og fuldtidsansatte forældre, idet der tages
hensyn til forskellige indkomstniveauer. Udgifterne til børnepasning ligger dog
stadig blandt de højeste i EU og er fortsat et problem for især sekundære
forsørgere og enlige forældre.
(15)
Selv om betingelserne på kreditmarkederne med
hensyn til at optage lån er blevet forbedret i 2013, er kreditvæksten stadig
lav, og de eksisterende tiltag vil først med tiden vise, om de har været en
succes. SMV står stadig over for særlige udfordringer med hensyn til at få
adgang til kredit. Mens de store firmaer selv kan rejse finansiering på
engrosmarkederne og drage nytte af Det Forenede Kongeriges store udbud af
højtudviklede finansielle tjenesteydelser, er SMV overvejende afhængige af
bankerne for ekstern finansiering. Der er gjort gode fremskridt med at imødekomme
sidste års henstilling om konkurrence i banksektoren, idet der er oprettet nye
banker, såkaldte "challenger banks" (f.eks. TSB, som dog endnu ikke
er fuldt uafhængig).
(16)
I december 2013 offentliggjorde Det Forenede
Kongerige en opdateret national plan for infrastrukturen - en langsigtet og
strategisk tilgang til planlægning, offentlig og privat finansiering og
opførelse af infrastruktur. Planen omfatter en række programmer med
fremadrettede kapitalinvesteringer frem til 2020 og derefter på i alt 375 mia. GBP
(ca. 460 mia. EUR). En stor del af budgettet (340 mia. GBP,
dvs. ca. 420 mia. EUR) består af investeringer i energi- og
transportsektoren. Godt tre fjerdedele af midlerne forventes at komme fra
private kilder, mens resten vil være offentligt finansieret. Selv om planen er
et godt initiativ, er der stadig visse bekymringer med hensyn til den private
finansiering, den reguleringsmæssige usikkerhed og rettidige projekttilladelse.
Der skal oprettes stramme mekanismer til at forhindre risici i forbindelse med
finansiering og gennemførelse, samtidig med at de forventede og faktiske
udgifter til infrastruktur skal være gennemskuelige.
(17)
Som led i det europæiske semester har Kommissionen
gennemført en omfattende analyse af Det Forenede Kongeriges økonomiske politik.
Den har vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram.
Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar
finanspolitik og socioøkonomisk politik i Det Forenede Kongerige, men også til,
i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da
der er behov for at styrke Unionens samlede styring ved fra EU-plan at give
input til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger som led i det
europæiske semester er afspejlet i henstilling 1 til 6 nedenfor.
(18)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
Det Forenede Kongeriges konvergensprogram, og Rådets udtalelse[8] afspejles især i
henstilling 1 nedenfor.
(19)
På baggrund af resultaterne af Kommissionens
dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale
reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger i henhold til artikel
6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles især i henstilling 2, 3, 5 og 6
nedenfor,
HENSTILLER, at Det Forenede Kongerige i
perioden 2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på følgende:
1.           Styrke
budgetstrategien og tilstræbe en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt
store underskud i overensstemmelse med Rådets henstilling som led i proceduren
i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Føre en differentieret,
vækstfremmende tilgang til budgetstramning ved at koncentrere sig om
kapitaludgifter.  For at støtte den finanspolitiske konsolidering bør det
overvejes at øge indtægterne ved at udvide beskatningsgrundlaget. Løsne op for
de strukturelle flaskehalse i forbindelse med infrastruktur,
kvalifikationsmismatch og adgang til finansiering, som SMV konfronteres med,
for at sætte gang i eksportvæksten for både varer og tjenester.
2.           Gøre finansrådets (under Bank
of England) anvendelse af makroprudentiel regulering på boligmarkedet og
virkningerne heraf mere gennemsigtig. Iværksætte de rette foranstaltninger til
at håndtere de kraftige stigninger i ejendomspriserne i de områder i landet,
der bidrager væsentligt til den økonomiske vækst, især London, eksempelvis ved
at tilpasse "Help2Buy"-ordningen og begrænse risiciene i forbindelse
med den høje realkreditgæld. Fjerne skatteforvridningerne i boligsektoren ved
løbende at ajourføre ejendomsvurderingerne og mindske de degressive elementer
ved skattesatserne og -marginerne i kommuneskatten (council tax). Fortsætte
indsatsen med at øge boligudbuddet.
3.           Videreføre indsatsen med
"youth contract", især ved at koncentrere sig om de færdigheder, der
efterspørges på arbejdsmarkedet. Sørge for at involvere arbejdsgiverne ved at
lægge mest vægt på at rette op på kvalifikationsmismatchene og udstyre folk med
bedre kompetencer og udvide udbuddet af praktikpladser. Nedbringe antallet af
unge med ringe grundlæggende færdigheder.
4.           Fortsætte indsatsen med at
reducere børnefattigdom i husholdninger med lave indkomster ved at sikre, at
"universal credit" og andre velfærdsreformer giver de rette
resultater med klare beskæftigelsesincitamenter og støttetjenester. Udbrede
mulighederne for billig børnepasning af høj kvalitet.
5.           Fortsætte indsatsen med at
øge adgangen til bankfinansiering og anden finansiering for SMV. Sikre, at
Business Bank fungerer effektivt og støtte udbredelsen og oprettelsen af
"challenger banks".
6.           Følge op på den nationale plan
for infrastruktur ved at øge forudsigeligheden af planprocesserne samt skabe
større klarhed om finansieringstilsagn. Sikre dens gennemsigtighed og
ansvarlighed ved løbende og rettidigt at offentliggøre oplysninger om planens
gennemførelse.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 429 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 91 final.
[8]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.