title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 25. juni 2009 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Národná banka Slovenska (ECB/2009/14)

text:
               1.7.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 149/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING

   af 25. juni 2009
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Národná banka Slovenska
   (ECB/2009/14)
   2009/C 149/01
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt »ESCB-statutten«), særlig artikel 27.1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB’s Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union;

               (2)

               under henvisning til artikel 1 i Rådets beslutning 2008/608/EF af 8. juli 2008 i medfør af traktatens artikel 122, stk. 2, om Slovakiets indførelse af den fælles valuta den 1. januar 2009 (1), indførte Slovakiet den fælles valuta den 1. januar 2009;

               (3)

               i henhold til artikel 38 i lov om Národná banka Slovenska revideres regnskabet for Národná banka Slovenska fra 1. januar 2009 i overensstemmelse med artikel 27.1 i ESCB-statutten;

               (4)

               Národná banka Slovenska har valgt Deloitte Audit s.r.o. som sine eksterne revisorer for regnskabsåret 2009, —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at Deloitte Audit s.r.o. udnævnes til eksterne revisorer for Národná banka Slovenska for regnskabsåret 2009.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 25. juni 2009.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB

      (1)  OJ L 195 af 24.7.2008, s. 24.


				|

		52011SC0828

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik i de medlemsstater, der har euroen som valuta /* SEC/2011/0828 endelig udg. */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om gennemførelsen af de overordnede
retningslinjer for den økonomiske politik i de medlemsstater, der har euroen
som valuta
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 136, sammenholdt med artikel 121, stk. 2,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[1],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den […] drøftede Eurogruppen gennemførelsen af de
overordnede retningslinjer for den økonomiske politik i de medlemsstater, der
har euroen som valuta, og konkluderede, at der er behov for yderligere at
styrke den politiske samordning og overvågningen af gennemførelsen af
henstillingerne til disse medlemsstater.
(2)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse,
Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som
vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge
EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(3)
Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de
overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske
politikker (2010-2014). Medlemsstaterne og Den Europæiske Union i den
udstrækning, det var relevant, blev opfordret til at tage retningslinjerne i
betragtning i deres økonomiske politikker.
(4)
Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første
årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk
styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret
politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.
(5)
Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd
sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i
overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts
2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det
understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og
finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af
arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede
medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger,
der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale
reformprogrammer.
(6)
Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd
tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres
tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller
konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.
(7)
I april og maj 2011 afleverede medlemsstaterne i
euroområdet deres stabilitetsprogrammer for perioden 2011-2014 samt deres
nationale reformprogrammer for 2011. Disse programmer er blevet vurderet inden
for samme tidsrum.
(8)
De første ti års erfaringer med euroen bekræftede
generelt de mange fordele ved en fælles valuta. Imidlertid førte den globale
krise til en alvorlig nedgang i 2009, hvor euroområdets BNP faldt til under
2006-niveauet. Selv om det steg igen i 2010, ligger produktionen stadig under
niveauet i 2007. Som følge heraf steg arbejdsløsheden i euroområdet fra 7,6 % i
2007 til 10,1 % i 2010. De offentlige finanser i euroområdet blev forringet,
hvilket gav anledning til en væsentlig revurdering af statsgældsrisikoen i
visse medlemsstater og bragte den makrofinansielle stabilitet i fare. Der er nu
fremgang i økonomien igen, dog med afvigelser mellem medlemsstaterne, der
afspejler både strukturelle og konjunkturbetingede forskelle. Krisen udløste en
reduktion af de makroøkonomiske ubalancer, der havde udviklet sig, før krisen
satte ind. Det er dog endnu ikke klart, om denne korrektion er tilstrækkelig og
holdbar.
(9)
Generelt begyndte de offentlige finanser i
euroområdet at blive bedre i 2010, og ifølge Kommissionens forårsprognose
forventes der en fortsat bedring i 2010, såfremt den nuværende politik
videreføres. Den offentlige gæld vil
dog fortsat være stigende indtil 2012. I betragtning af kombinationen af ringe
potentiel vækst og en ugunstig demografisk udvikling kan den offentlige gæld
bringe den langsigtede finansielle stabilitet i fare, hvis der ikke sker en
korrektion i de kommende år. I 2010 faldt underskuddet i euroområdet til 6,0 %
af BNP, mens gældskvoten steg til 85,1 % af BNP. Ifølge målene i
stabilitetsprogrammerne for 2011 vil euroområdets underskud falde til
1,3 % af BNP i 2014, og gældskvoten vil begynde at falde igen til under 85
% af BNP i 2014 efter at have toppet i 2012. En sådan finanspolitisk
konsolidering i euroområdet som helhed vil i det store hele kunne forenes med
et styrket opsving. Planen om at lægge vægt på udgiftsbesparelser frem for
skatteforøgelser øger sandsynligheden for, at konsolideringen bliver en succes.
Der er dog stadig bekymring for gennemførelsen af planerne i praksis for en
række landes vedkommende. Desuden har flere medlemsstater i euroområdet for
nylig indført nye finanspolitiske regler eller varslet en stramning af de
eksisterende regler, men i nogle medlemsstater skal der yderligere
foranstaltninger til for at opnå den fulde effekt af disse regler. I
betragtning af den aldrende befolkning er reformerne af pensions- og
socialsikringssystemerne endnu ikke tilstrækkelige til at sikre finanspolitisk
stabilitet.
(10)
EU's politiske udspil som reaktion på krisen har
forbedret det finansielle systems funktion og stabilitet. Den finansielle
sektor i en række medlemsstater i euroområdet står over for udfordringer som
blandt andet bankernes udsættelse for yderligere tab i deres aktivbeholdninger
eller en stramning af betingelserne på refinansieringsmarkederne, videreførelse
af banksektorens omstrukturering og rekapitalisering og fortsat afvikling af
den offentlige støtte til banksektoren.
(11)
Det er nødvendigt at forbedre produktiviteten og
konkurrenceevnen for at øge vækstpotentialet i euroområdet og rette op på de
makroøkonomiske ubalancer i euroområdet. I denne henseende har medlemsstaterne
i euroområdet varslet en række strukturelle reformer i deres nationale
reformprogrammer. Der mangler dog stadig tiltag for at forbedre produkt- og
arbejdsmarkedernes og særlig servicesektorens funktion, sikre en vækstvenlig
finanspolitisk konsolidering og forbedre lønfastsættelsesordningerne.
(12)
For at sikre, at ØMU'en fungerer tilfredsstillende,
har medlemsstaterne i euroområdet en særlig forpligtelse til at betragte deres
økonomiske politikker som et fælles anliggende på grund af muligheden for
afsmittende virkninger mellem lande med en fælles valuta. Derfor har det vist
sig nødvendigt at foretage en mere omfattende og løbende revision af
samordningen af den økonomiske politik på EU- og euroområdeplan i lyset af
krisen og de aktuelle udfordringer. Den integrerede årlige overvågningscyklus
under det europæiske halvår, det styrkede regelværk for økonomisk styring, som
Kommissionen har foreslået, oprettelsen af Det Europæiske Udvalg for Systemiske
Risici og de europæiske overvågningsagenturer samt den europæiske
stabilitetsmekanisme er afgørende elementer, men nogle af disse mangler endnu
at blive vedtaget og/eller gennemført fuldt ud. Europluspagten styrker
yderligere denne ramme.
(13)
Kommissionen har vurderet stabilitetsprogrammerne
og de nationale reformprogrammer i medlemsstaterne i euroområdet[2] på baggrund af behovet for at styrke den
samlede økonomiske styring i euroområdet. Den finder det nødvendigt, at
budgetmålene overholdes nøje og i visse medlemsstater strammes, og at der
træffes yderligere foranstaltninger for at styrke de finanspolitiske regler og
den finanspolitiske holdbarhed. Der bør også tages yderligere skridt til at
forbedre den finansielle stabilitet, incitamenterne til at arbejde,
lønfastsættelsesordningerne, effektiviteten i servicesektoren og den økonomiske
styring i euroområdet,
HENSTILLER, at de medlemsstater, der
har euroen som valuta, træffer foranstaltninger i perioden 2011-2012 med
henblik på følgende:
1)           Medlemsstaterne bør nøje overholde
de budgetmål, der er opstillet i deres stabilitetsprogrammer for 2011 og i
aftalememorandummerne med de medlemsstater, der modtager finansiel støtte fra
EU/IMF, og, hvor det er relevant, styrke konsolideringsindsatsen i
overensstemmelse med Rådets udtalelse.
2)           De bør sikre finanspolitisk
disciplin på både nationalt og subnationalt plan ved at indføre finanspolitiske
regler, der støttes af tilstrækkeligt stærke og bindende lovrammer.
3)           De bør gennemføre reformer af
socialsikringssystemerne, der sikrer finanspolitisk holdbarhed, især ved at
tilpasse pensionssystemerne til den demografiske situation i de enkelte lande
og under behørig hensyntagen til, at pensions- og socialydelserne skal være
tilstrækkelige.
4)           Det finansielle systems funktion og
stabilitet bør forbedres, idet der umiddelbart følges op på resultaterne af den
kommende EU-dækkende stresstest for at sikre, at banksektoren bliver robust over
for eventuelle yderligere tab eller finansieringsbegrænsninger, og at urentable
finansielle institutioner kan omstruktureres eller forlade markedet, uden at
det skaber urimelige spændinger på finansmarkederne.
5)           Der bør gennemføres yderligere
skattereformer, der lægger vægt på vækstvenlige beskatningskilder og samtidig
bevarer de samlede skatteindtægter, især ved at skatten på lønindkomster sænkes
for at gøre det attraktivt at arbejde; når de offentlige udgifter reduceres,
bør vækstfremmende foranstaltninger som udgifter til forskning og udvikling,
uddannelse og energieffektivitet beskyttes; hvor det er nødvendigt, bør
lønfastsættelses- og lønreguleringsordningerne tilpasses i samråd med
arbejdsmarkedets parter for at sikre, at lønningerne udvikler sig i takt med
produktiviteten og konkurrenceevnen.
6)           Der bør indføres yderligere reformer
i servicesektoren, navnlig bør uberettigede restriktioner for de liberale
erhverv, detailhandelen og netværksindustrierne ophæves.
7)           Medlemsstaterne bør opfylde de tilsagn
fuldt ud, som de har afgivet i europluspagten, for at styrke væksten,
konkurrenceevnen og beskæftigelsen i området.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT C … af… , s. .
[2]               SEK(2011) 737.


Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram, 2005-2008


title: Kommissionens henstilling af 30. maj 2008 om risikobegrænsende foranstaltninger for stofferne: zinkoxid, zinksulfat og trizinkbis(orthophosphat) (meddelt under nummer K(2008) 2322) (EØS-relevant tekst)

text:
               20.6.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 161/47

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 30. maj 2008
   om risikobegrænsende foranstaltninger for stofferne: zinkoxid, zinksulfat og trizinkbis(orthophosphat)
   (meddelt under nummer K(2008) 2322)
   (EØS-relevant tekst)
   (2008/468/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   som henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer (1), særlig artikel 11, stk. 2, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               På grundlag af forordning (EØF) nr. 793/93 er følgende stoffer blevet udpeget som prioriterede stoffer, der skal vurderes i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 2268/95 af 27. september 1995 om anden liste over prioriterede stoffer i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 (2):

                           —

                           zinkoxid

                           —

                           zinksulfat

                           —

                           trizinkbis(orthophosphat)

               (2)

               Den medlemsstat, som i henhold til denne forordning er udpeget som referent, har afsluttet sin vurdering af disse stoffers risiko for mennesker og miljø i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 af 28. juni 1994 om principperne for vurdering af risikoen for mennesker og miljø ved eksisterende stoffer, i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 (3) og har foreslået en strategi for risikoreduktion.

               (3)

               Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø og Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici er blevet hørt og har afgivet udtalelse om referentens risikovurderinger. Udtalelserne er offentliggjort på de to videnskabelige komitéers websteder.

               (4)

               Risikovurderingens resultater og resultaterne af risikobegrænsningsstrategierne er gengivet i den tilknyttede meddelelse fra Kommissionen (4).

               (5)

               Risikovurderingen giver grundlag for at anbefale risikobegrænsende foranstaltninger for de stoffer, der er omfattet af denne henstilling og meddelelsen.

               (6)

               De risikobegrænsende foranstaltninger i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 15, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 793/93,

         HENSTILLER:
   AFDELING 1
   ZINKOXID

         (CAS-nr. 1314-13-2; Einecs-nr. 215-222-5)

   ZINKSULFAT

         (CAS-nr. 7733-0-2; Einecs-nr. 231-793-3)

   TRIZINKBIS(ORTHOPHOSPHAT)

         (CAS-nr. 7779-90-0; Einecs-nr. 231-944-3)

   Risikobegrænsende foranstaltninger af hensyn til miljøet (1, 2, 3, 4, 5)

               1)

               For flodbækkener, hvor emissioner af zink kan udgøre en risiko, bør de berørte medlemsstater opstille miljøkvalitetskrav. De nationale forureningsbegrænsende foranstaltninger, hvormed disse miljøkvalitetskrav skal opfyldes inden 2015, bør indgå i vandområdeplanerne efter bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (5).

               2)

               Med henblik på eventuel optagelse af zink i bilag X til direktiv 2000/60/EF ved den næste revurdering af nævnte bilag giver medlemsstaterne Kommissionen oplysninger om, fra hvilke kilder og ad hvilke veje der tilføres zink til vandmiljøet, om mulige kontrolforanstaltninger og om zinkniveauet i vandmiljøet.

               3)

               De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater bør i godkendelser, der udstedes på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF (6), fastsætte betingelser, emissionsgrænseværdier eller tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger for zink og zinkforbindelser, således at driften af anlæggene finder sted på basis af bedste tilgængelige teknik (BAT) under hensyntagen til de berørte anlægs tekniske karakteristika og geografiske beliggenhed og til de lokale miljøforhold.

               4)

               Medlemsstaterne bør omhyggeligt overvåge indførelsen af BAT for zink og zinkforbindelser og indberette alle vigtige udviklinger til Kommissionen inden for rammerne af informationsudvekslingen om BAT.

               5)

               Lokale emissioner til miljøet bør om nødvendigt begrænses ved hjælp af nationale regler, således at der ikke forventes nogen risiko for miljøet.

         AFDELING 2
   ADRESSATER

               6)

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. maj 2008.

            På Kommissionens vegne

         Stavros DIMAS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EFT L 231 af 28.9.1995, s. 18.

      (3)  EFT L 161 af 29.6.1994, s. 3.

      (4)  EUT C 155 af 20.6.2008, s. 1.

      (5)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2008/32/EF (EUT L 81 af 20.3.2008, s. 60).

      (6)  EUT L 24 af 29.1.2008, s. 8.


				|

		52013DC0359

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Spaniens nationale reformprogram for 2013 og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2012-2016 /* COM/2013/0359 final - 2013/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Spaniens nationale reformprogram for 2013
og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2012-2016
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet [4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske
politikker, som vil fokusere på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       Rådet vedtog den 13. juli
2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og
Unionens økonomiske politikker (2010-2014) efter forslag fra Kommissionen, og
den 21. oktober 2010 vedtog det en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[5],
som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne
blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres
nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 29. juni 2012 vedtog
stats- og regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en
sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i
euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og
politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne,
og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien
og gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)       Den 6. juli 2012 vedtog Rådet
en henstilling om Spaniens nationale reformprogram for 2012 og afgav sin
udtalelse om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2015.
(5)       Den 28. november 2012 vedtog
Kommissionen den årlige vækstundersøgelse[6]
som markerede starten på det europæiske semester 2013 for samordning af de
økonomiske politikker. Den 28. november 2012 vedtog Kommissionen på grundlag af
forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[7], hvori Spanien blev udpeget som
en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående
undersøgelse.
(6)       Den 14. marts 2013
tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af
finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af
vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og
vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder
i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de
sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)       Den 10. april 2013
offentliggjorde Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse[8] af Spanien i henhold til
artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. På grundlag af sin analyse konkluderede
Kommissionen, at Spanien har uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer.
Særligt det særdeles høje niveau for privat gæld og udenlandsgæld udgør stadig
en risiko for væksten og den finansielle stabilitet; banksektoren gennemgår en
rekapitalisering og omstrukturering, herunder med offentlige midler; usmidighed
på arbejdsmarkedet og markedet for varer bidrager til høj og stigende
arbejdsløshed og lægger generelt hindringer i vejen for en tilpasning af
økonomien. Der sker ganske vist en tilpasning, men den nødvendige korrektion er
så stor, at det kræver fortsat stærk politisk handling på markederne for varer
og tjenesteydelser og på arbejdsmarkedet samt inden for finanssektoren og i de
offentlige finanser.
(8)       Den 30. april 2013 forelagde
Spanien sit stabilitetsprogram for 2013, der dækker perioden 2012-2016, og sit
nationale reformprogram for 2013. På grund af den indbyrdes sammenhæng mellem
de to programmer er der foretaget en samtidig vurdering af dem.
(9)       På grundlag af vurderingen af
stabilitetsprogrammet for 2013 i henhold til artikel 5, stk. 1, i Rådets
forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at de makroøkonomiske
antagelser, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i programmet,
overordnet set er realistiske for 2013 og behæftet med visse risici for et mere
negativt resultat i 2014 og tiden derefter sammenlignet med Kommissionens
prognose fra foråret 2013. Det forventes i programmet, at der bliver lavere
vækst i perioden 2014-2016 end forudset i Kommissionens prognose fra foråret
2013, men prognosen bygger på en forudsætning om, at der fortsat vil blive ført
den samme politik, og den tager således ikke hensyn til den finanspolitiske
konsolidering, der bliver nødvendig for at nå programmets mål for budgettet.
Formålet med budgetstrategien i programmet er at bringe det samlede offentlige
underskud ned under referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2016.
Konsolideringen skal hovedsagelig ske gennem udgiftsbegrænsning, idet
udgiftskvoten skal nedbringes med 3,7 procentpoint i løbet af perioden
2012-2016, men skal også ske gennem visse indtægtsforøgende foranstaltninger.
På grundlag af den (genberegnede) strukturelle saldo[9] er den årlige forbedring af det
strukturelle underskud, som er planlagt i programmet, på 1,2 %, 0,4 %,
0,9 % og 0,9 % af BNP for årene 2013-2016. Efter korrektionen af det
uforholdsmæssigt store underskud bekræfter stabilitetsprogrammet den
mellemfristede budgetmålsætning om en strukturelt set afbalanceret
budgetstilling, som ville være nået i 2018. Den mellemfristede budgetmålsætning
er mere ambitiøs end krævet i stabilitets- og vækstpagten. Den planlagte
hastighed af den strukturelle tilpasning i 2017-2018 udgør tilstrækkelige
fremskridt hen imod den mellemfristede budgetmålsætning. Ifølge programmet forventes
det, at den offentlige gældskvote når sit højdepunkt i 2016, hvorefter den
begynder at falde. Der er visse risici forbundet med tilpasningskursen for gæld
og underskud. De foranstaltninger, der skal medvirke til at opnå målene for
underskuddet, er ikke tilstrækkeligt præciseret, særligt på regionalt plan. For
2016 indeholder programmet ikke nogen foranstaltninger, og de foregående
midlertidige foranstaltninger bliver kun forlænget til 2014. Planlagte
besparelser fra reformen af lokalforvaltningen er forbundet med betydelig
risiko i forbindelse med gennemførelsen. Derudover er der, så længe der stadig
er store makroøkonomiske ubalancer, usikkerhed med hensyn til den økonomiske
situation, situationen på arbejdsmarkedet og den finansielle situation samt med
hensyn til udviklingen i indtægterne. Hvis den reform af førtidspensionen, der
er vedtaget, fuldt ud blev gennemført, og der blev opnået enighed om faktoren
for bæredygtighed, ville det begrænse de risici, der er forbundet med den
sociale sikringsordning. En yderligere risiko hidrører fra
eventualforpligtelser i forbindelse med beskyttelsesordninger/garantier for
aktiver. Der er sket betydelige fremskridt med hensyn til indberetningen om
gennemførelsen af budgettet, men der kan stadig foretages en mere gennemsigtig
og rettidig gennemførelse af forebyggelses- og korrektionsmekanismerne i loven
om budgetstabilitet. Der mangler en systematisk og rettidig indberetning af den
offentlige forvaltnings gæld, hvis store udestående poster nødvendiggjorde en
ad hoc tilbagebetalingsordning. Oprettelsen af et uafhængigt finansråd er
blevet forsinket. En foreslået ændring af indekseringsreglerne for alle
offentlige indtægter og udgifter ville medføre budgetmæssige besparelser og
bedre muligheder for tilpasning af priserne til de økonomiske forhold. I det
nationale reformprogram anerkendes der også et behov for yderligere at forbedre
omkostningseffektiviteten i forbindelse med udgifter i sundhedssektoren og udgifter
til lægemidler, f.eks. ved at revidere referencepriser og centralisere indkøb
af lægemidler eller indføre en højere grad af egenbetaling. (10)           Selv
om der i 2012 skete en betydelig justering af den relative skattebyrde hen imod
forbrugs- og miljøskatter, er den spanske skattekvote fortsat blandt de laveste
i Unionen. Skattesystemets effektivitet kan forbedres yderligere ved at øge
andelen af mere vækstfremmende indirekte skatter og sætte ind over for
skattesvig og skatteunddragelse på linje med bestræbelserne på finanspolitisk
konsolidering. Spanien har truffet visse foranstaltninger til at reducere
gældsfordelen i selskabsbeskatningen, men det er nødvendigt at gøre en
yderligere indsats under hensyn til den høje gældsætningsgrad blandt private.
(11)     Programmet for tilpasning af
finanssektoren forløber planmæssigt. Særligt er der blevet foretaget de
nødvendige rekapitaliseringer, og kapitalforvaltningsselskabet Sareb er blevet
oprettet. Omstruktureringen af bankerne i overensstemmelse med afgørelserne
efter statsstøttereglerne vil kræve stadig bevågenhed i de kommende år. For at
lette finansierings- og likviditetsproblemerne for virksomhederne gennemførte
Spanien i 2012 en omfattende plan for betaling af statens forretningsgæld til
virksomheder (27,3 mia. EUR) og tog en række initiativer til at øge virksomhedernes
finansieringsmuligheder. Der er planlagt en forlængelse af planen for
tilbagebetaling af statens forretningsgæld for 2013.
(12)     Situationen på arbejdsmarkedet
er fortsat kritisk. Omlægningen af økonomien væk fra indenlandsk efterspørgsel
og byggeri i en situation, hvor der bl.a. er et usmidigt marked, og de
efterspurgte kvalifikationer ikke svarer til de udbudte, har medvirket til en
stigning i ledighedsprocenten til 27 % primo 2013. Særligt bekymrende er
den markante stigning i ledighedsprocenten for unge til 56 % og stigningen
i antallet af langtidsledige til 44,4 % af alle ledige ved udgangen af
2012. De foreliggende data tyder på, at arbejdsmarkedsreformen i 2012 er
begyndt at føre til større intern (dvs. inden for samme virksomhed)
fleksibilitet, til en vis nedbringelse af omkostningerne ved afskedigelse og
til større løntilbageholdenhed. Det er bebudet i det nationale reformprogram,
at der i juli 2013 vil foretages en officiel evaluering af reformen set i
forhold til de formål, den skal opfylde, med henblik på eventuelt at supplere
den. Reformer inden for de aktive arbejdsmarkedspolitikker er blevet forsinket,
der er stadig behov for en indsats for at modernisere og styrke den offentlige
arbejdsformidling selv, og den mulighed for at drive private arbejdsformidlingskontorer,
der blev indført for nylig, mangler stadig at blive gjort fuldt operationel, og
det samme gælder samarbejdet mellem nationale og regionale offentlige
arbejdsformidlinger (en enkelt, samlet jobportal).
(13)     Det er en medvirkende årsag både
til den høje ledighedsprocent for de unge og til langtidsarbejdsløsheden, at en
stor andel af de ledige (35 %) står uden kvalifikationsbeviser, og at
uddannelsen ikke er tilstrækkelig relevant for arbejdsmarkedet. Den nationale
strategi for unges beskæftigelse og iværksættervirksomhed for 2013-2016, der
blev fremlagt i marts 2013, omfatter en række foranstaltninger på kort og
længere sigt, der skal forbedre beskæftigelsesmulighederne for de unge.
Samtidig er der indført erhvervsuddannelser med integreret praktik, og der er
allerede påbegyndt pilotprojekter i 2012. Det nationale reformprogram for 2013
betoner også vigtigheden af hurtigt at gennemføre reformen af
uddannelsessystemet og forbedre den generelle kvalitet af uddannelsen.
(14)     Hovedsageligt som følge af
situationen på arbejdsmarkedet, men også fordi det er begrænset, hvor effektiv
den sociale beskyttelse har været til at bekæmpe fattigdom, ligger Spanien
under EU's gennemsnit med hensyn til de vigtigste nøgleindikatorer for
fattigdom og social udstødelse, og børn er særligt udsatte. Generelt er der
ikke registreret nogen væsentlige forbedringer i forbindelse med udviklingen af
nye politiske foranstaltninger. Det nationale reformprogram indeholder ingen
oplysninger om indholdet af eller tidsrammen for godkendelsen af den nationale
handlingsplan for social inklusion 2013-2016. De vigtigste udfordringer består
i at rationalisere målene og ressourcerne inden for en passende strategisk
ramme, forbedre styringen og den interinstitutionelle koordinering på
nationalt, regionalt og lokalt plan, forenkle sagsbehandlingen for ansøgere om
social bistand og se på hindringerne for mobilitet. Der er konstateret visse
fremskridt med hensyn til foranstaltningerne til at bekæmpe børnefattigdom og
forbedre effektiviteten af støtteordninger for familier.
(15)     Svagheder ved erhvervsmiljøet,
såsom segmentering af det indenlandske marked og adgangshindringer i
servicesektoren, bremser jobskabelsen, og fremskridtet med reformerne inden for
dette område tager længere tid en forventet i reformplanen fra september 2012.
Det første forslag til lov om markedsenhed blev vedtaget af regeringen i januar
2013, og loven forventes at blive endeligt vedtaget af parlamentet inden
udgangen af 2013. Efter det nationale reformprogram, der gentager tidligere
tilsagn, skal der foreligge et første forslag til lov om erhvervsmæssige
ydelser senest ultimo juni 2013, og loven om iværksættervirksomhed og om
internationalisering af selskaber skal vedtages endeligt inden udgangen af
2013. Uanset de forventede virkninger af disse reformer er der stadig mulighed
for yderligere at forbedre vilkårene for markedsadgang og markedsudtræden,
særligt ved at nedbringe sagsbehandlingstiden for erhvervstilladelser og
revidere reglerne om insolvens. Endvidere bør der sættes ind over for de
reguleringsmæssige og andre hindringer for virksomhedernes vækst. Trods de
seneste reformer begrænser hindringerne for storbutikkers markedsadgang fortsat
konkurrencen inden for detailbranchen. I september 2012 vedtog regeringen et
lovforslag med henblik på at sammenlægge den nationale konkurrencemyndighed med
kontrolmyndigheder og regelfastsættende myndigheder inden for seks sektorer og
oprette et enkelt organ – den nationale kommission for markeder og konkurrence
(CNCM). Reformen har til formål at opnå en ensartet anvendelse af
konkurrenceprincipperne inden for alle erhvervssektorerne. Fjernelse af
skattefradragene for betaling af renter og afdrag på realkreditlån var i 2012
af afgørende betydning for at fjerne incitamentet til at erhverve egen bolig,
men bestræbelserne på at skabe et større og mere effektivt lejemarked, hvilket
også ville hjælpe mobiliteten i arbejdsstyrken, er endnu i deres vorden.
(16)     Underskuddet i forbindelse med
elafgifterne, der indebærer en potentielt omfattende eventualforpligtelse for
budgettet og ikke ubetydelige makroøkonomiske risici, er endnu ikke bragt
endeligt på plads, da de foranstaltninger, der blev præsenteret i 2012 og i
begyndelsen af 2013, har været utilstrækkelige. I det nationale reformprogram
for 2013 har regeringen bebudet, at et lovforslag om yderligere reformer af
elektricitetssektoren vil blive fremlagt i slutningen af juni 2013. Der er stadig
muligheder for yderligere at forbedre konkurrencen på detailmarkedet for
elektricitet. Der findes en omfattende transportinfrastruktur, men det er muligt
at foretage en mere stringent udvælgelse af investeringer og opprioritere en
effektiv vedligeholdelse af de eksisterende netværk. Hvis der som planlagt
bliver oprettet et uafhængigt overvågningscenter, vil det hjælpe. Samtidig ligger
der tekniske og juridiske hindringer i vejen for konkurrence inden for
godstransport og befordring af passagerer med jernbane.
(17)     På grund af den
udstrakte grad af decentralisering er det nødvendigt at foretage en omfattende
koordinering mellem de forskellige grene af den offentlige forvaltning, både
for at nedbringe omkostningerne og for at begrænse den administrative byrde på
virksomheder og husstandene. Med henblik herpå er der en række initiativer, der
er blevet taget eller er undervejs. Særligt fremsatte regeringen i februar 2013
et forslag til lov om reform af lokalforvaltningen (der skal vedtages af
parlamentet inden udgangen af 2013), og der blev nedsat et udvalg vedrørende
reformen af den offentlige forvaltning. Det skal fremsætte forslag om en reform
af den spanske offentlige forvaltning inden udgangen af juni 2013. Reformer med
henblik på at få retssystemet til at fungere bedre er undervejs, selv om der er
forsinkelse med visse foranstaltninger, og der stadig er mulighed for at
forbedre effektiviteten ved de spanske domstole.
(18)     Som led i Det Europæiske
Semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Spaniens
økonomiske politik. Den har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale
reformprogram. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for
en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Spanien, men også til, i
hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da
der er behov for at styrke Unionens overordnede økonomiske styring, ved at der
fra EU-niveau gives input til kommende nationale beslutninger. Kommissionens
henstillinger inden for rammerne af Det Europæiske Semester er afspejlet i
henstilling 1-10 nedenfor.
(19)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet gennemgået Spaniens stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse[10] afspejles især i henstilling 1
nedenfor.
(20)     På baggrund af Kommissionens
dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale
reformprogram og stabilitetsprogrammet. Vurderingen konkluderer, at den
foreslåede køreplan for reformerne er vidtrækkende og går i den rigtige
retning. Samtidig viser vurderingen tydeligt, at det haster med at vedtage de
manglende reformer og gennemføre dem effektivt, så de kan begynde at få de
forventede positive virkninger. Rådets anbefalinger i henhold til artikel 6 i
forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1- 5, 7, 8 og 9 nedenfor.
(21)     Som led i Det Europæiske
Semester har Kommissionen også gennemført en analyse af den økonomiske politik
i hele euroområdet set under et. På grundlag heraf har Rådet vedtaget særlige
henstillinger rettet til de medlemsstater, der har euroen som valuta. Spanien
bør også sikre, at disse henstillinger bliver fulgt rettidigt og til fulde,
HENSTILLER, at Spanien i perioden
2013-2014 træffer foranstaltninger med henblik på at:
1.           Gennemføre den strukturelle
finanspolitiske indsats, som kræves i Rådets henstilling under proceduren i
forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, så der sikres en korrektion
af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2016. Med henblik herpå
gennemføre de foranstaltninger, der er vedtaget i 2013-budgetplanerne, på alle
niveauer i den offentlige forvaltning og styrke budgetstrategien på middellang
sigt med tilstrækkeligt veldefinerede strukturelle foranstaltninger for årene
2014-2016. En varig korrektion af den manglende balance på budgettet afhænger
af en realistisk gennemførelse af ambitiøse strukturreformer, hvilket ville øge
tilpasningsevnen og sætte skub i den potentielle vækst og beskæftigelse. Når
korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud er tilendebragt, fortsætte
strukturtilpasningen i et passende tempo, så den mellemfristede målsætning nås
senest i 2018. Sikre en streng og gennemsigtig håndhævelse af
foranstaltningerne til forebyggelse og korrektion i budgetstabilitetsloven.
Oprette en uafhængig skattepolitisk myndighed inden udgangen af 2013 til at
udarbejde analyser, yde rådgivning og føre tilsyn med, at finanspolitikken er i
overensstemmelse med de nationale finanspolitiske regler og EU's
finanspolitiske regler. Forbedre effektiviteten og kvaliteten af de
offentlige udgifter på alle niveauer af den offentlige forvaltning og
systematisk foretage en revidering af større udgiftsposter senest i marts 2014.
Øge omkostningseffektiviteten i sundhedssektoren, mens udsatte grupper dog
fortsat sikres adgang hertil, f.eks. ved at nedbringe hospitalernes udgifter
til lægemidler, styrke koordineringen mellem forskellige typer pleje og øge
incitamenterne til effektiv brug af ressourcerne. Træffe foranstaltninger til
at nedbringe det offentliges udestående gæld, undgå, at der opstår yderligere
gæld, og jævnligt offentliggøre oplysninger om udestående beløb. Vedtage
loven om afskaffelsen af indekseringen for at reducere graden af inerti i priserne
i forbindelse med de offentlige udgifter og indtægter, så den kan træde i kraft
i begyndelsen af 2014, og overveje at tage yderligere skridt til at begrænse
anvendelsen af indekseringsklausuler. Inden udgangen af 2013 afslutte
reguleringen af faktoren for bæredygtighed, så pensionsordningens finansielle
stabilitet sikres på lang sigt, herunder ved at træffe bestemmelse om, at
pensionsalderen skal stige i takt med stigninger i den forventede levealder.
2.           Foretage en systematisk
revidering af skattesystemet senest i marts 2014. Overveje yderligere at
begrænse skatteudgifter i direkte beskatning, undersøge mulighederne for
yderligere at begrænse anvendelsen af de reducerede momssatser og tage
yderligere skridt i miljøbeskatning, særligt med hensyn til afgifter på
brændstof. Træffe yderligere foranstaltninger til at reducere gældsfordelen i
selskabsbeskatningen. Intensivere kampen mod paralleløkonomien og sort arbejde.

3.           Gennemføre
finanssektorprogrammet for rekapitalisering af de finansielle institutioner,
herunder foranstaltningerne til fremme af ikke-bankmæssig formidling, der blev
vedtaget i november 2012.
4.           Tilendebringe evalueringen af
arbejdsmarkedsreformen fra 2012 med hensyn til alle dens målsætninger og
foranstaltninger senest i juli 2013 og om nødvendigt fremlægge ændringer til
den senest i september 2013. Vedtage den nationale beskæftigelsesplan for 2013
senest i juli 2013 og hurtigt gennemføre en resultatorienteret reform af de
aktive arbejdsmarkedspolitikker, herunder ved at sikre, at der sker en mere
målrettet og effektiv vejledning. Styrke og modernisere den offentlige
arbejdsformidling for at sikre en effektiv, individuel bistand til de ledige,
tilpasset deres profil og uddannelsesbehov. Forbedre effektiviteten af
omskolingsprogrammer for ældre og lavt kvalificerede arbejdstagere. Gøre den
samlede jobportal fuldt operationel og fremskynde tilrettelæggelsen af
samarbejdet om arbejdsformidling mellem det offentlige og det private, så den
kan anvendes effektivt allerede i 2013.
5.           Gennemføre foranstaltningerne
til nedbringelse af ungdomsarbejdsløsheden i strategien for unges beskæftigelse
og iværksættervirksomhed for 2013-2016, f.eks. gennem en ungdomsgaranti, og
føre indgående tilsyn med deres effektivitet. Fortsætte bestræbelserne på at
øge arbejdsmarkedsrelevansen af uddannelse med henblik på at reducere
skolefrafald og fremme livslang læring, nemlig ved at forlænge anvendelsen af
erhvervsuddannelser med integreret praktik ud over den nuværende pilotfase og
indføre et generelt system til kontrol af elevernes færdigheder inden udgangen
af 2013.
6.           Træffe og gennemføre de
nødvendige foranstaltninger til at nedbringe antallet af mennesker, der er
truet af fattigdom og/eller social udstødelse, ved at styrke de aktive
arbejdsmarkedspolitikker, så personer, der er fjernere fra arbejdsmarkedet, kan
blive mere beskæftigelsesegnede, og ved at gøre støtteforanstaltninger,
herunder støtteordninger for familier, mere målrettede og effektive.
7.           Uopholdeligt vedtage og
gennemføre forslaget til lov om markedsenhed og hurtigt træffe alle de
supplerende foranstaltninger, der er nødvendige for hurtig gennemførelse. Sikre, at den nyligt
oprettede regelfastsættende myndighed er effektiv, selvstændig og uafhængig.
Inden udgangen af 2013 vedtage og gennemføre loven om erhvervssammenslutninger
og erhvervsmæssige ydelser og loven om iværksættervirksomhed. Omgruppere og
koncentrere støtteordninger for internationalisering af virksomheder. Nedbringe
antallet af procedurer for at opnå tilladelser, herunder til
industrivirksomhed, og reducere sagsbehandlingstiden for dem samt udvide brugen
af "eksprestilladelser" til andre former for virksomhed end
detailhandel. Revidere reglerne om insolvens for selskaber og fysiske personer,
herunder med henblik på at begrænse iværksætteres personlige ansvar og gøre det
lettere for konkursramte virksomheder at få en chance til. Fjerne uberettigede
begrænsninger i etablering af store detailbutiksarealer. Senest i marts 2014
tage op til revision, om de retlige regler effektivt støtter udviklingen på
lejemarkedet for boliger.
8.           Gribe ind over for
underskuddet i forbindelse med elafgifterne ved at vedtage og gennemføre en
strukturreform i elsektoren inden udgangen af 2013. Øge bestræbelserne på at
fuldføre el- og gassammenkoblingerne med nabolandene. Reducere
eventualforpligtelserne fra urentabel transportinfrastruktur, der hviler på de
offentlige finanser. Sørge for en uafhængig national undersøgelse af fremtidige
større infrastrukturprojekter. Træffe foranstaltninger til at sikre effektiv
konkurrence inden for godstransport og befordring af passagerer med jernbane.
9.           Vedtage reformen af
lokalforvaltningen i overensstemmelse med den fremlagte tidsplan og senest i
oktober 2013 opstille en plan til effektivitetsforbedringer i den offentlige
forvaltning generelt. Vedtage og gennemføre de aktuelle reformer til at
forbedre effektiviteten i retssystemet.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2013) 359 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 og P7_TA(2013)0053.
[5]               Rådets afgørelse 2013/208/EU af 22. april 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 116 final.
[9]               Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger
og midlertidige foranstaltninger som genberegnet at Kommissionens tjenestegrene
på basis af oplysningerne i programmet og ved hjælp af den i fællesskab aftalte
metode.
[10]             I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF)
nr. 1466/97.