title: Kommissionens henstilling (EU) 2018/624 af 20. april 2018 om grænseoverskridende markedsadgang for underleverandører og SMV'er i forsvarssektoren

text:
               23.4.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 102/87

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2018/624
   af 20. april 2018
   om grænseoverskridende markedsadgang for underleverandører og SMV'er i forsvarssektoren
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Råd fastsatte i december 2013 det mål at nå frem til en mere integreret, bæredygtig, innovativ og konkurrencedygtig teknologisk og industriel basis for det europæiske forsvar (»EDTIB«), hvilket er nødvendigt for at udvikle og bevare forsvarskapaciteter og styrke Europas strategiske autonomi og evne til at agere med partnere. Det understregede i den sammenhæng betydningen af grænseoverskridende markedsadgang for små og mellemstore virksomheder (»SMV'er«), opfordrede Kommissionen til at undersøge mulighederne for yderligere foranstaltninger med henblik på at åbne forsyningskæder for SMV'er fra alle medlemsstater og bemærkede, at SMV'er er et vigtigt element i forsvarsforsyningskæden, en kilde til innovation og vigtige katalysatorer for konkurrenceevnen (1).

               (2)

               Det blev i den europæiske forsvarshandlingsplan (»EDAP«) af 30. november 2016 bebudet, at Kommissionen ville fremsætte henstillinger med henblik på at lette grænseoverskridende markedsadgang for SMV'er og mellemliggende virksomheder i forsvarssektoren. Dette blev også bekræftet i Kommissionens meddelelse om oprettelse af Den Europæiske Forsvarsfond (2), der blev vedtaget den 7. juni 2017.

               (3)

               Kommissionen anser konkurrencedygtige grænseoverskridende forsyningskæder for at være en afgørende del af en mere integreret og mere konkurrencedygtig EDTIB og tror på, at det europæiske marked for forsvarsmateriel bør give muligheder for europæiske virksomheder uanset deres størrelse og beliggenhed.

               (4)

               Denne henstilling er udarbejdet med input fra Kommissionens rådgivende gruppe for grænseoverskridende adgang for SMV'er til kontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet, der færdiggjorde sit arbejde og offentliggjorde sin afsluttende rapport i november 2016 (3), og fra eksperter fra medlemsstaterne. Den er en del af en bred vifte af initiativer og aktiviteter fra Kommissionens side, der er udformet til at støtte SMV'er, som er aktive på forsvarsområdet.

               (5)

               Der er taget hensyn til den indsats, som Det Europæiske Forsvarsagentur (»EDA«) (4) har gjort inden for indkøb af forsvarsmateriel, færdigheder, finansiering og SMV'ernes kapacitet, i udarbejdelsen af denne henstilling (5).

               (6)

               Da industriens aktører, navnlig primære kontrahenter, spiller en central rolle på forsvarsområdet, har Kommissionen — ved siden af udarbejdelsen af denne henstilling — indledt en dialog med interessenter fra industrien for at identificere og nå til enighed om mulige yderligere foranstaltninger med henblik på at skabe de rette betingelser for konkurrencedygtige grænseoverskridende forsvarsforsyningskæder.

               (7)

               Medlemsstaternes indsats vil i betydeligt omfang kunne forbedre den grænseoverskridende markedsadgang for SMV'er og mellemliggende virksomheder i forsvarssektoren. Der bør i denne henstilling derfor oplistes typer af foranstaltninger, der vil kunne løse nogle af de problemer, som SMV'er og mellemliggende virksomheder står over for, eller som vil kunne bidrage til, at de bliver integreret i forsvarsforsyningskæder.

               (8)

               Adgang til tidlige oplysninger om fremtidige forsvarsplaner og -projekter vil kunne sætte SMV'er og mellemliggende virksomheder i stand til bedre at kunne foregribe markedsudviklinger og mulig deltagelse i forsvarsprojekter og -kontrakter.

               (9)

               Offentliggørelse af kontrakter med en værdi, der ligger under den i artikel 8 og 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/81/EF (6) fastsatte tærskelværdi, ville øge konkurrencen. Det ville også tilskynde SMV'er til at deltage i forsvarssektoren. De ordregivende myndigheder bør ikke begrænse sådan offentliggørelse til deres egen medlemsstat.

               (10)

               Den komplekse karakter af oplysningerne i de udbudsdokumenter, som de ordregivende myndigheder gør tilgængelige for tilbudsgivere eller potentielle tilbudsgivere, kan afholde nye, mindre virksomheder fra at træde ind på markedet for offentlige udbud. Sådanne oplysninger skal derfor være relevante og velstrukturerede.

               (11)

               Størrelsesordenen af udbud på forsvarsområdet og de krav vedrørende egnethed til at levere tjenesteydelser, der er forbundet hermed, lægger yderligere hindringer i vejen for SMV'er og mellemliggende virksomheder. Indgåelse af særskilte mindre kontrakter, der er samlet i delkontrakter i en enkelt offentlig udbudsprocedure, vil kunne bidrage til at adressere dette problem.

               (12)

               Længere frister for afgivelse af bud ville være til fordel for SMV'er og mellemliggende virksomheder ved at give dem mere tid til at identificere forretningsmuligheder og tilrettelægge deres deltagelse.

               (13)

               Muligheden for at basere sig på andre økonomiske aktørers formåen, herunder kapaciteten hos underkontrahenter eller andre deltagere i sammenslutninger eller grupper, letter adgangen til udbudsmarkedet, især med hensyn til særligt store indkøb. Økonomiske aktører, der er interesseret i at få tildelt offentlige kontrakter, bør være opmærksomme på disse muligheder fra begyndelsen.

               (14)

               Omfattende og komplekse udbudsdokumenter samt nødvendigheden af at fremlægge dokumentation og attester er aspekter, der kan afholde virksomheder, især SMV'er og mellemliggende virksomheder, fra at træde ind på markedet for indkøb af forsvarsmateriel. For at lette adgangen til dette marked bør de ordregivende myndigheder, hvis det er muligt, indvillige i at evaluere de kvalitative udvælgelseskriterier i udbudsfasen udelukkende på grundlag af den foreløbige dokumentation, som tilbudsgiverne har fremlagt. De bør først kræve, at der indgives supplerende dokumenter og attester, der beviser, at de pågældende kriterier er opfyldt, umiddelbart før kontrakten underskrives. Fremlæggelse af foreløbig dokumentation vedrørende opfyldelsen af kvalitative udvælgelseskriterier bør bestå i en standardiseret egenerklæring, nemlig det fælles europæiske udbudsdokument (ESPD) (7).

               (15)

               Regionalt samarbejde på tværs af medlemsstater og etablering af virksomhedsklynger er andre muligheder, der vil kunne bidrage til at fremme mindre virksomheders markedsposition.

               (16)

               Innovationsevne er det vigtigste aktiv, SMV'erne kan tilføre forsvarsindustrien. Alle initiativer til støtte for forskning og teknologi (»F&T«) bør derfor tage særligt hensyn til SMV'erne og så vidt muligt sikre deres effektive deltagelse.

               (17)

               Udvikling af færdigheder, som forsvarsindustrien har særligt behov for, vil kunne sætte nye aktører i stand til at træde ind på det europæiske forsvarsmarked —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   1.   TERMINOLOGI

   Med henblik på denne henstilling skal en »SMV« forstås som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF (8), mens en »mellemliggende virksomhed« er en virksomhed, der er større end en SMV, men som ikke er hovedkontrahent i en kontrakt om levering af komplekse forsvarssystemer.
   Henvisninger til »ordregivende myndigheder« omfatter i hele teksten til denne henstilling både ordregivende myndigheder som defineret i artikel 2, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU (9) og ordregivende enheder som defineret i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU (10). De henstillinger, der rettes til ordregivende myndigheder eller enheder, vedrører tildelingen af kontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet i henhold til artikel 2 i direktiv 2009/81/EF.
   2.   OFFENTLIGE UDBUD

   2.1.   Langsigtede planer og prioriteter

   Medlemsstaterne bør, hvis det er muligt og hensigtsmæssigt, tidligt fremlægge oplysninger om deres fremtidige langsigtede planer med hensyn til forsvar (krav og prioriteter vedrørende kapacitet samt forskning og teknologi (F&T)). Dette kan gøres ved at: offentliggøre dokumenter vedrørende planlægningen, tilrettelægge målrettede arrangementer, der er åbne for virksomheder (primære kontrahenter, SMV'er og mellemliggende virksomheder) fra forskellige medlemsstater, og fremlægge oplysninger på en gennemsigtig og ikke-diskriminerende måde for forsvarsindustrien, herunder den europæiske sammenslutning af luft-, rumfarts- og forsvarsindustrier (AeroSpace and Defence Industries Association of Europe — »ASD«), nationale sammenslutninger inden for forsvarsindustri (»NDIA'er«) og andre organisationer af forsvars- og sikkerhedsvirksomheder (f.eks. klynger) for at sikre, at de relevante oplysninger formidles i hele Unionen. Det bør sikres, at sådanne foranstaltninger ikke fører til forvridning af konkurrencen eller overtrædelse af principperne om ikke-diskrimination og gennemsigtighed.
   2.2.   Frivillige offentliggørelses- og gennemsigtighedsforanstaltninger

   De ordregivende myndigheder bør så vidt muligt anvende offentliggørelsesværktøjer som for eksempel forhåndsmeddelelser (Prior Information Notices — PIN) (11) inden indledningen af udbud og tilrettelægge målrettede arrangementer om fremtidige udbudsplaner og specifikke projekter. Sådanne arrangementer bør være målrettet virksomheder (primære kontrahenter, SMV'er og mellemliggende virksomheder) fra forskellige medlemsstater. De relevante oplysninger vil kunne formidles i hele forsvarsindustrien, herunder ASD, NDIA'er og andre organisationer af forsvars- og sikkerhedsvirksomheder (f.eks. klynger). De ordregivende myndigheder bør ved anvendelsen af disse værktøjer sørge for at overholde principperne om gennemsigtighed og ikke-diskrimination samt præcisere den foreløbige karakter af de udbudsplaner, der informeres om.
   De ordregivende myndigheder bør tilstræbe at offentliggøre udbudsmuligheder så bredt som muligt, dvs. bredere, end hvad de gældende retlige krav foreskriver. Dette indebærer blandt andet, at oplysningerne i udbudsbekendtgørelsen offentliggøres så bredt som muligt, når de er sendt til offentliggørelse i tillægget til Den Europæiske Unions Tidende (Tenders Electronic Daily — »TED«), og at der stilles en mekanisme til rådighed for økonomiske aktører, der er interesseret i fremtidige tilbudsindkaldelser, således at de kan skrive sig op til e-mails om offentliggjorte bekendtgørelser.
   De ordregivende myndigheder bør, hvis det er muligt, offentliggøre udbudsmuligheder med henblik på kontrakter under den i artikel 8 og 9 i direktiv 2009/81/EF (12) fastsatte tærskelværdi via frivillig offentliggørelse på relevante portaler og websteder (ikke nødvendigvis i TED) og fremsende anmodninger om oplysninger eller anmodninger om tilbudsindkaldelser til potentielt interesserede virksomheder i hele Unionen. Det bør sikres, at sådanne foranstaltninger ikke fører til forvridning af konkurrencen eller overtrædelse af principperne om ikke-diskrimination og gennemsigtighed. De ordregivende myndigheder bør også sørge for forenklede udbudsprocedurer for så vidt angår kontrakter med lav værdi, også selv om dette ikke er formelt påkrævet i henhold til nationale regler.
   2.3.   Kvaliteten af oplysningerne

   De ordregivende myndigheder bør forsyne markedet med præcise og kortfattede informationer (f.eks. en beskrivelse af udbuddet i de i TED offentliggjorte udbudsbekendtgørelser). Dette sætter virksomhederne i stand til at spotte og identificere muligheder og til at træffe informerede beslutninger om, hvorvidt de har interesse i at afgive et bud.
   De ordregivende myndigheder bør, hvis det er muligt, sørge for en oversættelse af sådan information til engelsk eller et af de andre sprog, der sædvanligvis anvendes i handelen med forsvarsmateriel, enten på udbudsmyndighedens websted eller til offentliggørelse i TED.
   2.4.   Opdeling i delkontrakter

   De ordregivende myndigheder bør overveje muligheden af at opdele kontrakter i delkontrakter. De bør også overveje muligheden af udbud i form af særskilte delkontrakter, idet der stilles krav om, at de virksomheder, der afgiver det vindende tilbud for disse kontrakter, samarbejder med den økonomiske aktør, der er blevet tildelt kontrakten vedrørende koordinering af det samlede projekt (hovedkontrahenten).
   2.5.   Forberedelse og gennemførelse af procedurer

   I henhold til artikel 33 i direktiv 2009/81/EF pålægges de ordregivende myndigheder ved fastsættelsen af fristerne for modtagelse af ansøgninger om deltagelse og modtagelse af tilbud især at tage hensyn til kontraktens kompleksitet og til den tid, der er nødvendig til udarbejdelsen af tilbud, jf. dog de minimumsfrister, der er fastsat i samme artikel. De ordregivende myndigheder bør, hvis det er muligt, indrømme mere tid til at afgive tilbud, end reglerne i nævnte artikel kræver. En sådan forlænget frist vil give industrien, især SMV'erne, mere tid til at beslutte, hvorvidt de skal afgive et tilbud, til at udarbejde og afgive tilbuddet og til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at danne sammenslutninger eller tilrettelægge underentreprise.
   Elektroniske udbudsprocedurer, især afgivelse af tilbud ved hjælp af elektroniske midler, bidrager til at strømline procedurerne og reducerer bureaukrati og administrative omkostninger. Dette kan reducere hindringer for markedsadgang (omkostninger til udarbejdelse af bud), især for mindre virksomheder med begrænsede administrative ressourcer. De ordregivende myndigheder bør, hvis det er muligt, anvende elektroniske udbudsprocedurer i betragtning af emnet for kontrakterne og — især — nødvendigheden af at beskytte klassificerede oplysninger.
   De ordregivende myndigheder bør i udbudsbekendtgørelsen konsekvent henlede potentielle tilbudsgiveres opmærksomhed på muligheden for at basere sig på andre parters formåen, herunder kapaciteten hos underkontrahenter (13) eller medlemmer af samme sammenslutning eller gruppe (14), for at opfylde kriterierne for egnethed, jf. artikel 41, stk. 2 og 3, og artikel 42, stk. 2 og 3, i direktiv 2009/81/EF.
   De ordregivende myndigheder bør tilstræbe at lette den administrative byrde, der opstår i forbindelse med udbudsproceduren. For eksempel bør de så vidt muligt undgå at afholde et stort antal forhandlingsmøder, og de bør kun anmode om den information eller dokumentation, der er nødvendig for den pågældende procedure.
   2.6.   Kvalitativ udvælgelse

   De ordregivende myndigheder bør sørge for, at udvælgelseskriterierne er rimelige, og undgå at fastsætte krav, der ikke er strengt nødvendige. Hvis der er teknisk og faglig kapacitet hertil, bør de vælge udvælgelseskriterier, der sætter dem i stand til at fastslå, hvorvidt en tilbudsgiver har den nødvendige kapacitet til den pågældende kontrakt, og ikke til at vurdere dennes generelle kapacitet. For så vidt angår økonomisk og finansiel formåen bør den krævede årlige minimumsomsætning ikke overstige to gange den anslåede kontraktværdi.
   Krav vedrørende forsyningssikkerhed og informationssikkerhed, der anvendes som ikke-obligatoriske udelukkelsesgrunde, udvælgelseskriterier og betingelser for udførelse af kontrakten, bør også være rimelige og i overensstemmelse med behovene i det enkelte udbud. Hvis der specifikt anvendes sådanne krav, bør de begrænses til, hvad der er nødvendigt for at opfylde den fastsatte målsætning, og det bør sikres, at de ikke uretmæssigt begrænser konkurrencen. Medlemsstaterne bør, hvis der kræves sikkerhedsgodkendelse og de ordregivende myndigheder står over for kandidater, hvis sikkerhedsgodkendelse blev udstedt af en anden medlemsstat, sikre, at der under behørig hensyntagen til artikel 22 i direktiv 2009/81/EF træffes passende og rettidige foranstaltninger til at vurdere, hvorvidt de pågældende sikkerhedsgodkendelser svarer til dem, der udstedes i overensstemmelse med de ordregivende myndigheders nationale lovgivning (15). Medlemsstaterne bør gøre en indsats for at sikre, at opfyldelse af andre medlemsstaters krav vedrørende forsyningssikkerhed og informationssikkerhed fra deres forsvarsrelaterede virksomheders side er mulig og troværdig.
   Der stilles i artikel 38 i direktiv 2009/81/EF krav om, at kandidaternes egnethed kontrolleres i overensstemmelse med kriterierne og ud fra den dokumentation, som de ordregivende myndigheder har fastsat i overensstemmelse med samme direktiv. Sådan dokumentation kan omfatte attester. De ordregivende myndigheder er imidlertid ikke forpligtet til at kræve, at der indgives attester og andre former for dokumentation samtidig med afgivelsen af tilbud. For at gøre det lettere at deltage i udbudsprocedurerne bør de ordregivende myndigheder — som foreløbig dokumentation på tidspunktet for afgivelsen af tilbud — overveje at acceptere egenerklæringer vedrørende:

               —

               tilbudsgiverens personlige forhold (artikel 39 i direktiv 2009/81/EF)

               —

               tilbudsgiverens egnethed til at udøve det pågældende erhverv (artikel 40 i direktiv 2009/81/EF)

               —

               tilbudsgiverens opfyldelse af kriterierne vedrørende økonomisk og finansiel formåen samt teknisk og/eller faglig formåen (artikel 41-44 i direktiv 2009/81/EF)

         og først kræve, at der indgives relevant dokumentation og relevante attester i tildelingsfasen, dvs. før underskrivelsen af kontrakten, men efter evaluering og valg af vinder. I den sammenhæng bør medlemsstaterne overveje at tillade de økonomiske aktører at indgive eller genanvende en egenerklæring via de standardiserede egenerklæringer (ESPD, der kendes fra den generelle lovgivning om offentlige udbud (artikel 59 i direktiv 2014/24/EU)), om nødvendigt suppleret med oplysninger, der ikke er omfattet af ESPD.
   Opstår der på et hvilket som helst tidspunkt tvivl i løbet af proceduren, kan intet forhindre de ordregivende myndigheder i at anmode om yderligere oplysninger, herunder en række af eller alle de supplerende dokumenter, for at sikre korrekt gennemførelse heraf. Der kan være et særligt behov for dette, hvis en ordregivende myndighed beslutter at begrænse antallet af kandidater, der opfordres til at afgive tilbud eller til dialog (artikel 38, stk. 3, i direktiv 2009/81/EF). Ved sådanne anmodninger om oplysninger eller supplerende dokumenter bør de ordregivende myndigheder altid sikre overholdelse af princippet om ikke-diskrimination.
   De ordregivende myndigheder bør ikke kræve, at tilbudsgiverne indgiver supplerende dokumenter, som de allerede har, eller som de let kan fremskaffe direkte fra en national database, der stilles gratis til rådighed, i en hvilken som helst medlemsstat.
   De ordregivende myndigheder bør, hvis det er muligt, benytte sig af muligheden for at give kandidater, der endnu ikke har en sikkerhedsgodkendelse (hvis en sådan godkendelse er påkrævet), yderligere tid til at opnå denne godkendelse (artikel 42, stk. 1, litra j), tredje afsnit, i direktiv 2009/81/EF). Som et overordnet princip bør de ordregivende myndigheder altid benytte sig af muligheden for at anmode de økonomiske aktører om at indgive manglende dokumenter og attester i forbindelse med udelukkelses- og udvælgelseskriterierne eller om at uddybe sådanne dokumenter og attester, hvis de er uklare (artikel 45 i direktiv 2009/81/EF).
   Medlemsstaterne bør lette grænseoverskridende anvendelse af dokumentation og attester. De bør navnlig sikre, at oplysninger vedrørende attester og andre former for dokumentation til brug ved afgivelse af tilbud i henhold til direktiv 2009/81/EF indføres i e-Certis (16) og opdateres regelmæssigt. Ved gennemførelse af procedurer i henhold til direktiv 2009/81/EF bør de ordregivende myndigheder anvende onlinecertifikatdatabasen e-Certis.
   2.7.   Uddannelse af udbudspraktikere og kapacitetsopbygning

   Medlemsstaterne bør tilrettelægge uddannelse for udbudspraktikere og sørge for muligheder for at dele erfaringer samt for vejledning. De bør sørge for særlig uddannelse for at understrege de særlige egenskaber ved SMV'er og deres iboende driftsmæssige begrænsninger (med hensyn til finansielle strømme, menneskelige ressourcer, forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder osv.).
   Medlemsstaterne bør også tilrettelægge uddannelse og udarbejde informationsmateriale til leverandører, udbydere af tjenesteydelser og kontrahenter. Sådanne materialer bør være almindeligt tilgængelige (eller i det mindste tilgængelige for alle virksomheder med interesse for kontrakter om indkøb af forsvarsmateriel). Dette ville være til særlig gavn for SMV'er og mellemliggende virksomheder.
   3.   INDUSTRIPOLITIK

   3.1.   Finansiering

   Medlemsstaternes lokale og regionale forvaltningsmyndigheder bør støtte SMV'er og mellemliggende virksomheder, der er eller kunne blive aktive i forsvarsforsyningskæder. Medlemsstaterne kan skabe opmærksomhed blandt forvaltningsmyndigheder og potentielle støttemodtagere (som for eksempel SMV'er, mellemliggende virksomheder, forskningsinstitutter eller universitetsverdenen) om anvendelsen af de europæiske struktur- og investeringsfonde på forsvarsområdet. De tilskyndes til at anvende den specifikke vejledning, som Europa-Kommissionen for øjeblikket er i færd med at udarbejde i den henseende (17).
   Medlemsstaterne bør overveje at give forsvarsrelaterede SMV'er og mellemliggende virksomheder adgang til eksisterende nationale finansieringsinstrumenter, hvis dette ikke allerede er sket.
   Medlemsstaterne bør overveje andre former for mulig støtte til SMV'er, f.eks. målrettede statsgarantier til SMV'er og mellemliggende virksomheder, der deltager i grænseoverskridende europæiske forsvarsprojekter af innovativ karakter. Sådanne garantier vil helt eller delvist kunne dække de forretningsmæssige risici for mindre virksomheder, der deltager i sådanne projekter, eller for banker, der finansierer dem (18).
   Medlemsstaterne bør oplyse og vejlede SMV'er om finansieringsmuligheder på nationalt og europæisk plan ved anvendelse af fora, platforme og andre værktøjer i forsvarssektoren eller andre økonomiske sektorer.
   Medlemsstaterne tilskyndes til at foreslå intelligente investeringsprojekter med henblik på fremtidige krav vedrørende test og evaluering (»T&E«). Dette vil kunne give SMV'er og mellemliggende virksomheder adgang til T&E-faciliteter og hjælpe dem til at certificere deres produkter og drage fordel af deres bidrag til europæisk forsvarskvalificering og -certificering.
   3.2.   Databaser

   Medlemsstaterne kan sætte sig for at kortlægge eller gennemgå deres nationale forsvars industrigrundlag og støtte formidlingen af oplysninger vedrørende deres industrielle kapacitet. Dette vil kunne gøres ved for eksempel at oprette nye databaser eller bidrage til eksisterende databaser via enheder som for eksempel nationale sammenslutninger inden for forsvarsindustri (»NDIA'er«).
   Medlemsstaterne tilskyndes til at støtte foranstaltninger med henblik på at forbedre eksisterende databaser samt projekter vedrørende forsvarsrelaterede virksomheder, deres kapacitet og de finansieringsordninger og -muligheder, de har adgang til. Dette vil navnlig give mulighed for sammenkobling af eksisterende nationale databaser, de fortegnelser, som NDIA'erne råder over, og andre eksisterende relevante kilder (f.eks. lister over medlemmer af forsvarsrelaterede virksomhedsklynger). Sådanne værktøjer vil også kunne omfatte oplysninger om virksomheders teknologiske formåen. I en senere fase vil sådanne databaser kunne sætte SMV'er og mellemliggende virksomheder i stand til at knytte deres beskrivelser til medlemsstaternes oplysninger om fremtidige programmer eller offentliggjorte udbudsbekendtgørelser. Primære kontrahenter vil således straks kunne forbinde en beskrivelse af en SMV med en særlig type projekt eller forretningsmulighed.
   3.3.   Klynger

   Medlemsstaterne bør støtte udviklingen af konkurrencedygtige regionale kompetenceklynger i verdensklasse på forsvarsområdet og tilskynde dem til at samarbejde på tværs af regioner og medlemsstater. Der bør tilskyndes til andre specifikke former for samarbejde i klynger ved at fremme aktiv inddragelse af teknologicentre og forskerparter, levende laboratorier, finansieringsudbydere eller projektgrupper for at fremme det teknologiske samarbejde på tværs af sektorgrænser og skabe vækstmuligheder for forsvarsrelaterede SMV'er.
   Medlemsstaterne bør tilskynde klynger på hjemmemarkedet til at søge at engagere sig i de europæiske strategiske klyngepartnerskaber (19), der modtager støtte fra EU's program for virksomheders konkurrenceevne og små og mellemstore virksomheder (COSME). Formålet med sådanne partnerskaber er dobbelt: at sætte virksomheder i stand til at komme ind på markeder i tredjelande og fremme investeringer i intelligent specialisering i Unionen. Medlemsstaterne bør også tilskynde klynger til at prøve på at engagere sig i samarbejde i Unionen gennem de relevante Horisont 2020-indkaldelser (20).
   Medlemsstaterne tilskyndes til at have fokus på forsvarssektoren ved udformning og gennemførelse af politikker og foranstaltninger til støtte for (regionale) klynger. Til det formål kan de gøre brug af eksisterende værktøjer og netværk på EU-plan, som for eksempel det europæiske netværk af forsvarsrelaterede regioner (21). De bør også udbrede kendskabet til den europæiske platform for klyngesamarbejde (ECCP) (22) som et værktøj, der kan hjælpe til at forbinde deres klynger med over 500 klyngeorganisationer, og herigennem igangsætte samarbejde i og uden for Europa, til gavn for deres SMV-medlemmer.
   3.4.   Innovation og F&T

   Medlemsstaterne anmodes om at yde specifik støtte til SMV'er med innovative koncepter og teknologier, der kan anvendes på forsvarsområdet. Desuden bør særlige netværk af nationale kontaktpunkter sørge for oplysninger om reglerne for deltagelse i forskningsprojekter og tildeling af forskningsstøtte. De bør også tilrettelægge formidlingsarrangementer og-tjenester.
   Medlemsstaterne bør tilstræbe at udforme forskningsprojekter, således at de er SMV-venlige. Desuden bør deres forsvarsforskningsinstitutter undersøge, i hvilket omfang det er muligt at involvere SMV'er i deres projekter.
   Medlemsstaterne bør sikre, at oplysninger om forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder er tilgængelige hos myndigheder, der er ansvarlige for udbud på forsvarsområdet (f.eks. via kontaktoplysninger for passende institutioner eller foldere, der er tilgængelige hos myndighederne).
   Medlemsstaterne bør støtte åbne referencearkitekturer for modulære forsvarssystemer og herigennem sætte SMV'er i stand til at udforme og kommercialisere delsystemer og komponenter uafhængigt og i konkurrence.
   3.5.   Færdigheder

   Medlemsstaterne bør have et overblik over den nationale situation for så vidt angår de færdigheder, som deres forsvarsindustri har brug for.
   Medlemsstaterne bør udnytte den nyligt vedtagne nye dagsorden for færdigheder i Europa og de muligheder, den åbner op for på EU-plan, nationalt plan og regionalt plan, til at adressere mangel på bestemte færdigheder (23).
   Medlemsstaterne bør tilskynde til samarbejde mellem deres industri, deres uddannelsesinstitutioner og andre relevante organisationer med henblik på en samordnet indsats for at matche udbud og efterspørgsel på mere tilfredsstillende vis og for at tilskynde til anvendelsen af EU-værktøjer og -instrumenter for at opnå disse mål. Medlemsstaterne bør overveje at anvende de europæiske struktur- og investeringsfonde (24) (ESI-fondene), navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF) (25), til at adressere mangel på bestemte færdigheder.
   3.6.   SMV'ernes kapacitet

   Medlemsstaterne bør formidle oplysninger om grænseoverskridende succeshistorier for at tilskynde SMV'er og underleverandører til at afgive tilbud på tværs af grænserne. De bør også støtte tilrettelæggelsen af grænseoverskridende leverandørkonferencer (B2B-arrangementer og direkte møder med primære kontrahenter) for at øge SMV'ernes forståelse af de primære kontrahenters krav og arbejdsmåde samt af de industrielle kompetencer og kapaciteter, der efterspørges, og sørge for platforme og muligheder for grænseoverskridende kontakter mellem SMV'er.
   Dette kan for eksempel gøres ved at tildele støtte til arrangørerne, afhængigt af hvor mange SMV'er og nystartede virksomheder der deltager. Sådan støtte vil kunne omfatte forskellige forsvarssektorer på afbalanceret vis. Dette vil kunne hjælpe SMV'er til at deltage i internationale B2B-møder, erhvervsmissioner i udlandet og andre internationale arrangementer.
   Medlemsstaterne bør også gøre mere systematisk brug af eksisterende værktøjer på EU-niveau for at støtte SMV'ernes grænseoverskridende aktiviteter, navnlig gennem kontaktformidlingstjenester, for eksempel i Enterprise Europe-netværket (26).

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. april 2018.

            På Kommissionens vegne

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Denne henstilling adresserer emner, der er direkte relateret til SMV'ers og mellemliggende virksomheders grænseoverskridende deltagelse i kontrakter om indkøb af forsvarsmateriel, men ikke emner, der kan have en betydelig, men indirekte indflydelse herpå, navnlig overførsler af forsvarsrelaterede produkter inden for EU, standardisering og certificering.

      (2)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg og Regionsudvalget — Oprettelse af Den Europæiske Forsvarsfond (COM(2017) 295 final).

      (3)  http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/20354/

      (4)  https://www.eda.europa.eu/

      (5)  En oversigt over EDA's aktiviteter på dette område findes på: https://www.eda.europa.eu/procurement-biz/information/eda-market-industry-policies og https://www.eda.europa.eu/what-we-do/activities/activities-search/small-and-medium-sized-enterprises-(smes).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/81/EF af 13. juli 2009 om samordning af fremgangsmåderne ved ordregivende myndigheders eller ordregiveres indgåelse af visse bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet og om ændring af direktiv 2004/17/EF og 2004/18/EF (EUT L 216 af 20.8.2009, s. 76).

      (7)  Det fælles europæiske udbudsdokument (ESPD) som defineret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/7 af 5. januar 2016 om en standardformular for det fælles europæiske udbudsdokument (ESPD) (EUT L 3 af 6.1.2016, s. 16) i henhold til artikel 59 i direktiv 2014/24/EU.

      (8)  Se: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2003:124:0036:0041:da:PDF

      (9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65).

      (10)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU af 26. februar 2014 om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester og om ophævelse af direktiv 2004/17/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 243).

      (11)  Artikel 30, stk. 1, i direktiv 2009/81/EF.

      (12)  Anslået værdi af kontrakter og rammeaftaler beregnet i overensstemmelse med artikel 9. Tærskelværdierne i artikel 8 opdateres to gange om året; generelle oplysninger om de nuværende tærskelværdier for udbud kan findes på: https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement/rules-implementation/thresholds_en

      (13)  Se artikel 1, nr. 22, og artikel 21 i direktiv 2009/81/EF.

      (14)  Se artikel 1, nr. 13, og artikel 5, stk. 2, i direktiv 2009/81/EF.

      (15)  Det fremgår af artikel 22, sidste afsnit, i direktiv 2009/81/EF, at »medlemsstaterne skal anerkende de sikkerhedsgodkendelser, som de anser for at svare til dem, der udstedes i overensstemmelse med deres nationale lovgivning, uanset muligheden for selv at gennemføre og tage hensyn til yderligere undersøgelser, hvis det anses for nødvendigt.« Se også afsnit 12 i vejledningen om informationssikkerhed: https://ec.europa.eu/docsroom/documents/15411/attachments/1/translations/en/renditions/native

      (16)  Se: https://ec.europa.eu/growth/tools-databases/ecertis

      (17)  F.eks. Kommissionens brochure »Dual use technology in the EU« fra 2017. Se: http://ec.europa.eu/growth/tools-databases/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=9255

      (18)  Den medlemsstat, der fastsætter garantiordningen, bør sikre, at den ikke udgør statsstøtte (se i den henseende Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/PDF/?uri=CELEX:52008XC0620%2802%29&from=DA), eller anmelde foranstaltningen til Kommissionen.

      (19)  Den europæiske platform for klyngesamarbejde: https://www.clustercollaboration.eu/eu-cluster-partnerships

      (20)  Generelle oplysninger vedrørende Horisont 2020 kan findes på: https://ec.europa.eu/programmes/horizon2020/en/what-horizon-2020.

      (21)  Se: https://www.endr.eu/

      (22)  Se: https://www.clustercollaboration.eu/

      (23)  Navnlig initiativet vedrørende planen for sektorsamarbejde om færdigheder, der er en del af den nye dagsorden for færdigheder i Europa, og som adresserer forsvarssektoren.

      (24)  Se: https://ec.europa.eu/info/funding-tenders-0/european-structural-and-investment-funds_en

      (25)  Se: http://ec.europa.eu/esf/home.jsp?langId=da

      (26)  Se: http://een.ec.europa.eu/