               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den24.5.2017
            JOIN(2017) 19 final
            Fælles henstilling med henblik på
            RÅDETS AFGØRELSE
            om bemyndigelse af Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at indlede og føre forhandlinger om en moderniseret associeringsaftale med Republikken Chile
            {SWD(2017) 172 final}{SWD(2017) 173 final}

               BEGRUNDELSE

               1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

               •Forslagets begrundelse og formål

               Chile var det første sydamerikanske land, der indgik en associeringsaftale med EU ("aftalen"). Aftalen, som indeholder politiske bestemmelser, bestemmelser om samarbejde og bestemmelser om handel, blev anvendt midlertidigt fra den 1. februar 2003. Aftalen trådte i kraft den 1. marts 2005.

               Der er gjort fremskridt med gennemførelsen af aftalen, og dens institutionelle ramme fungerer fuldt ud. Aftalen har bidraget til at styrke forbindelserne mellem EU og Chile ("parterne") og har banet vejen for at fastlægge nye samarbejdsområder og etablere nye politiske dialoger. På handelsområdet indeholder aftalen en frihandelsaftale, som har bidraget til stærk vækst i bilateral handel og investeringer.

               Under et møde i tilknytning til topmødet mellem EU og CELAC i Santiago den 26.-27. januar 2013 aftalte ledere fra EU og Chile, at de ville undersøge mulighederne for at modernisere aftalen 10 år efter dens gennemførelse. I april 2015 godkendte Associeringsrådet EU-Chile på sit 6. møde nedsættelsen af et fælles arbejdsudvalg ("udvalget") vedrørende modernisering af aftalen. Formålet med udvalget var at foretage en forundersøgelse ved at vurdere ambitionsniveauet med hensyn til at indlede forhandlinger om en modernisering af aftalen på alle områder. Udvalget nedsatte to underudvalg: et med ansvar for politik og samarbejde og et andet med ansvar for handel. Underudvalgene afsluttede deres arbejde i forbindelse med det 14. møde i Associeringsudvalget EU-Chile, der blev afholdt den 31. januar 2017.

               En moderniseret aftale bør være styrende for forbindelserne mellem EU og Chile og som sådan omfatte politisk samarbejde, samarbejde om sikkerhed, sektorsamarbejde og handelsspørgsmål. Den vigtigste politiske målsætning er at uddybe forbindelserne mellem EU og Chile ved at udarbejde et nyt samlet dokument til erstatning for den gældende aftale med henblik på at udvide det nuværende anvendelsesområde og afspejle de nye bilaterale og globale politiske og økonomiske udfordringer. Moderniseringsprocessen bør bygge på erfaringerne fra gennemførelsen af den nuværende aftale og tage hensyn til intensiveringen af integrationsprocessen i EU og nye EU-medlemsstaters tiltræden samt udviklingen i den rolle, som EU og Chile spiller på den internationale scene.

               På handelsområdet er der også sket en vigtig politisk udvikling på globalt plan, og parterne har indgået meget ambitiøse og omfattende aftaler med tredjelande, som rækker langt videre end bestemmelserne i frihandelsaftalen mellem EU og Chile.

               Udvalgets forberedende drøftelser bidrog til at fastlægge en række parametre, som moderniseringsprocessen bør tage højde for. For så vidt angår den politiske del og samarbejdsdelen bidrog udvalget med at nå til en første forståelse om mulig struktur og anvendelsesområde for den nye aftale. Udvalget bidrog også til at finde frem til mulige områder, som EU og Chile har fælles interesse i at samarbejde om, idet det fokuserede på det fortsatte internationale samarbejde mellem EU og Chile inden for rammerne af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og opfyldelsen af målene for bæredygtig udvikling.

               På handelsområdet afspejlede forundersøgelsen, hvilket omfang og ambitionsniveau parterne kan nå frem til i forbindelse med en omfattende modernisering af handelsdelen af aftalen. Den bekræftede det fælles mål om en ambitiøs forbedring af rammen for de bilaterale handels- og investeringsforbindelser, der bygger på den gældende aftale og rækker videre end WTO-forpligtelserne. Forhandlingerne bør føres under hensyntagen til de seneste handelsaftaler, som parterne har forhandlet om og indgået, og til behovet for at sikre komplementaritet og sammenhæng med disse forhandlinger og aftaler.

                  En moderniseret aftale bør derfor omfatte det højest mulige liberaliseringsniveau med hensyn til handel med varer, tjenesteydelser og investeringer samt mulighed for at deltage i offentlige udbud. Den bør sikre et højt beskyttelsesniveau og håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder vedrørende geografiske betegnelser. Desuden bør den udvide anvendelsesområdet for de gældende handelsbestemmelser til håndtering af ikketoldmæssige hindringer og andre reguleringsmæssige og regelbaserede aspekter. En moderniseret aftale bør sikre parternes ret til at forfølge legitime mål for den offentlige orden på alle relevante områder. Den bør endvidere fremme arbejdet på andre områder, f.eks. handel og bæredygtig udvikling, handel og kønsaspekter samt handel og SMV'er.

               •Sammenhæng med de gældende regler på samme område

               Henstillingen er i overensstemmelse med den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik, der bl.a. opstiller det mål, at forbindelserne med Latinamerika og Caribien skal uddybes gennem indgåelse af bilaterale partnerskaber.

               Henstillingen er i overensstemmelse med meddelelsen "Handel for alle – En mere ansvarlig handels- og investeringspolitik", der fremhæver behovet for at fremme EU's bilaterale forbindelser for at skabe job og vækst ved at tackle handels- og investeringshindringer samlet og samtidig sikre et højt niveau af social og miljømæssig beskyttelse og andre politikmål, herunder bæredygtig udvikling og små og mellemstore virksomheders særlige behov. I Handel for alle fremhæves det, at Kommissionen vil anmode om forhandlingsdirektiver til modernisering af aftalen efter afslutningen af forundersøgelsen.

               •Sammenhæng med Unionen politik på andre områder

               Henstillingen er i overensstemmelse med en dagsorden for forandring, der blev vedtaget i 2011 som grundlaget for EU's udviklingspolitik over for lande uden for EU. I denne sammenhæng har Chile ikke længere brug for EU's bilaterale udviklingsbistand, og der er tilstræbt en ny måde at samarbejde på internationalt på grundlag af den europæiske konsensus om udvikling og 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling.

               2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITSPRINCIPPET

               •Retsgrundlag

               Henstillingen bygger på artikel 218, stk. 3 og 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

               •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

               Aftalens formål er at forbedre den eksisterende associering mellem EU og Chile. Derfor bør der træffes foranstaltninger på EU-plan.

               Den fælles handelspolitik er blandt de områder, hvor Unionen i henhold til artikel 3 i TEUF har enekompetence, og nærhedsprincippet finder i henhold til artikel 5, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union ikke anvendelse på de områder, hvor EU har enekompetence.

               •Proportionalitetsprincippet

               Henstillingen med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ("den højtstående repræsentant") til at føre forhandlinger om en moderniseret aftale med Chile går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå de politiske mål.

               På handelsområdet blev alle rimelige politiske løsningsmodeller i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet overvejet for at vurdere effektiviteten af disse politiske løsningsmodeller som beskrevet nærmere i konsekvensanalysen.

               •Valg af retsakt

                  Afgørelse vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union.

               3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

               •Efterfølgende evaluering/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

                  En ekstern konsulent foretog i 2012 en efterfølgende evaluering af den økonomiske virkning af aftalens handelsdel. Nærmere oplysninger findes i konsekvensanalysen, som er vedlagt som bilag til denne henstilling.

               •Høringer af interesserede parter

               Mellem den 8. juni og den 8. september 2016 gennemførte Kommissionen en offentlig onlinehøring, som blev offentliggjort på webstedet for Generaldirektoratet for Handel og på "EU Survey" (Kommissionens offentlige onlinehøringsredskab). Interessenter blev bedt om at besvare spørgsmål om en bred vifte af emner vedrørende handel og investeringer mellem EU og Chile. En sammenfatning af de svar, der indkom i forbindelse med den offentlige høring, er vedlagt som bilag til konsekvensanalysen, og svarene fra interessenterne er offentliggjort på webstedet for Generaldirektoratet for Handel.

               •Indhentning og brug af ekspertbistand

                  En ekstern konsulent blev hyret til at foretage en forudgående analyse af den potentielle virkning af moderniseringen af aftalens handelsdel. Den eksterne undersøgelse er vedlagt som bilag til konsekvensanalysen.

               •Konsekvensanalyse

                  Der er foretaget en konsekvensanalyse af moderniseringen af aftalens handelsdel. Konsekvensanalysen og resumé heraf samt den positive udtalelse fra Udvalget for Forskriftskontrol er vedlagt som bilag til denne henstilling.

                  Ud over konsekvensanalysen vil den mulige økonomiske, sociale, menneskerettigheds- og miljømæssige virkning af aftalens handelsdel blive undersøgt gennem en uafhængig bæredygtighedsvurdering. Den vil blive foretaget af eksterne konsulenter sideløbende med forhandlingerne og vil blive baseret på en vidtspændende og løbende høring af interessenter, navnlig civilsamfundet. Bæredygtighedsvurderingen vil blive færdiggjort inden paraferingen af den moderniserede aftale, og dens konklusioner vil indgå i forhandlingsprocessen.

               •Målrettet regulering og forenkling

                  Små og mellemstore virksomheder bør have gavn af de nye handelsmuligheder og omkostningsbesparelser, der følger af handelsliberaliseringen, og af den styrkede retlige ramme, samt de bestemmelser, der forbedrer toldprocedurerne, og dem, der gør reglerne mere gennemsigtige. Konsekvensanalysen indeholder nærmere oplysninger om de potentielle konsekvenser for interessenterne og de økonomiske sektorer.

               •Grundlæggende rettigheder

                  EU vil søge at få indføjet specifikke klausuler om demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, som bør defineres som væsentlige elementer i aftalen.

                  Konsekvensanalysen om moderniseringen af aftalens handelsdel omhandler sociale aspekter, miljømæssige aspekter og menneskerettighedsaspekter af de grundlæggende rettigheder. For eksempel bør en moderniseret aftales handelsdel i overensstemmelse med fast EU-politik indeholde et kapitel om handel og bæredygtig udvikling.

               4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

                  Den moderniserede aftales handelsdel vil kun have en begrænset virkning for EU's budget for så vidt angår told på grund af toldliberaliseringen. Der forventes indirekte positive virkninger i form af øgede ressourcer knyttet til moms og bruttonationalindkomst.

               5.ANDRE FORHOLD

               •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering

                  I overensstemmelse med tilsagnet i meddelelsen fra 2015 "Handel for alle – En mere ansvarlig handels- og investeringspolitik" vil der blive foretaget en grundig efterfølgende evaluering af virkningen af den moderniserede aftales handelsdel, når aftalen har været i kraft tilstrækkeligt længe til at sikre, at de relevante oplysninger er tilgængelige. Konsekvensanalysen indeholder detaljerede oplysninger om den planlagte overvågning og evaluering.

               •Forklarende dokumenter (for direktiver)

                  Ikke relevant.

               •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget

               Ikke relevant.

               Proceduremæssige aspekter

                  Forhandlingsdelegationen består af Kommissionen og den højstående repræsentant.

               I overensstemmelse med artikel 218, stk. 4, i TEUF foreslås det, at Rådet udpeger et særligt udvalg, som forhandlingerne skal føres i samråd med. Gruppen vedrørende Latinamerika og Caribien høres om den politiske del og samarbejdsdelen af den moderniserede aftale. Handelspolitikudvalget høres om handelsrelaterede dele af den moderniserede aftale.

               Europa-Parlamentet informeres på alle trin i proceduren, jf. artikel 218, stk. 10, i TEUF.

               Aftalens præcise struktur vil blive fastlagt i lyset af en yderligere vurdering af Domstolens udtalelse 2/15.

               Kommissionen og den højtstående repræsentant vil underrette Chile om EU's interne regler om gennemsigtighed og om den adgang, som Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet har til forhandlingsdokumenter.

               Kommissionen og den højtstående repræsentant hilser det velkommen, at medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union i stigende grad på et tidligt tidspunkt går i dialog med deres parlamenter om handelsforhandlinger i overensstemmelse med deres institutionelle praksis. Den opfordrer medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union til at gøre det samme med hensyn til henstillingen med henblik på Rådets afgørelse, under behørig hensyntagen til Rådets afgørelse 2013/488/EU.

               Kommissionen og den højstående repræsentant henstiller, at forhandlingsdirektiverne offentliggøres straks efter vedtagelsen.

               Denne henstilling med henblik på Rådets afgørelse frigives til offentliggørelse, når forhandlingsdirektiverne i bilaget er blevet adskilt fra henstillingen.

               Fælles henstilling med henblik på

               RÅDETS AFGØRELSE

               om bemyndigelse af Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at indlede og føre forhandlinger om en moderniseret associeringsaftale med Republikken Chile

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

               under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 218, stk. 3 og 4,

               under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ("den højtstående repræsentant"), og

               ud fra følgende betragtning: Der bør indledes forhandlinger med henblik på at indgå en moderniseret associeringsaftale ("aftalen"), der erstatter aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side
                  1
                —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE

               Artikel 1

               (1)Kommissionen og den højtstående repræsentant bemyndiges til på Unionens vegne at føre forhandlinger om en moderniseret associeringsaftale med Chile ("aftalen").

               (2)Kommissionen leder Unionens forhandlingsdelegation.

               Artikel 2

               Forhandlingerne føres på grundlag af Rådets forhandlingsdirektiver, der er fastsat i bilaget til denne afgørelse.

               Artikel 3

               Forhandlingerne føres i samråd med Rådets Gruppe vedrørende Latinamerika og Caribien. Handelspolitikudvalget høres om de handelsrelaterede dele af aftalen.

               Artikel 4

               Denne afgørelse og bilaget hertil offentliggøres straks efter vedtagelsen.

               Artikel 5

               Denne afgørelse er rettet til Kommissionen og den højtstående repræsentant.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 352 af 30.12.2002, s. 1.

    ---documentbreak---

               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 24.5.2017
            JOIN(2017) 19 final
            BILAG
            til
            fælles henstilling med henblik på Rådets afgørelse
            om bemyndigelse af Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at indlede og føre forhandlinger om en moderniseret associeringsaftale med Republikken Chile
            {SWD(2017) 172 final}{SWD(2017) 172 final}

               BILAG

               FORHANDLINGSDIREKTIVER MED HENBLIK PÅ EN MODERNISERET ASSOCIERINGSAFTALE MED CHILE

               A.
                     AFTALENS ART OG ANVENDELSOMRÅDE

               Målet med forhandlingerne er at indgå en omfattende aftale med Chile ("den moderniserede aftale") med henblik på at modernisere og erstatte den gældende aftale om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side
                  1
                ("associeringsaftalen").

               Forhandlingerne bør føre til, at associeringsaftalens nuværende anvendelsesområde udvides, og at aftalen tilpasses til de nye verdensomspændende politiske og økonomiske udfordringer; den bør ligeledes tilpasses den nye virkelighed med hensyn til partnerskabet mellem EU og Chile og til ambitionsniveauet i nyligt indgåede aftaler og i forhandlingerne mellem EU og Chile.

               Den moderniserede aftale bør skabe en sammenhængende, omfattende, ajourført, retligt bindende ramme for EU's forbindelser med Chile.

               Eftersom Chile ikke længere har brug for EU's bilaterale udviklingsbistand, er det vigtigt, at det nye mønster i samarbejdet mellem EU og Chile afspejles i den moderniserede aftales indhold og struktur. Den bør afspejle 2030-dagsordenens transformative karakter og den rolle, som internationalt udviklingssamarbejde spiller for at opfylde målene for bæredygtig udvikling.

               Aftalen bør give mulighed for et styrket politisk samarbejde om udenrigs- og sikkerhedsspørgsmål.

               Aftalens præcise struktur vil blive fastlagt på grundlag af en yderligere vurdering af Domstolens udtalelse 2/15.

               B.
                     FORSLAG TIL AFTALENS INDHOLD

               I.
                     Generelle principper og mål

               Den moderniserede aftale bør bygge på overholdelse af de demokratiske principper, retsstatsprincippet, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder som fastsat navnlig i De Forenede Nationers pagt og andre relevante instrumenter på menneskerettighedsområdet, f.eks. verdenserklæringen om menneskerettighederne. Sammen med den første del af EU's klausul om ikkespredning af masseødelæggelsesvåben bør de udgøre vigtige elementer i den moderniserede aftale. Den bør give mulighed for ensidig, delvis eller fuldstændig suspension af aftalen i tilfælde af tilsidesættelse af disse principper.

               Den moderniserede aftale bør give Chile og EU mulighed for at styrke deres institutionelle kapacitet, offentlige orden og lovgivningsmæssige rammer samt optræde som strategiske partnere i vigtige multilaterale og regionale fora og institutioner, når de er enige om det.

               Den moderniserede aftale bør forpligte begge parter til at træffe alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre dens bestemmelser og for at overholde dem på alle forvaltningsniveauer.

               Den moderniserede aftale bør afspejle den fælles kulturelle arv og de stærke historiske, politiske og økonomiske bånd, som forener de to parter, samt være i overensstemmelse med følgende grundlæggende principper og nøglemål:

               ·Indholdet i associeringsaftalen skal tilpasses, så det bedre afspejler den seneste globale udvikling.

               ·Aftalen skal afspejle de fælles værdier demokrati, overholdelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og retsstatsprincippet.

               ·Aftalen skal afspejle forpligtelsen til at skabe en stærkere associering med det formål at bibringe parternes borgere velstand og trivsel.

               ·Aftalen skal styrke koordinationen i bilaterale og internationale spørgsmål af fælles interesse, herunder om deres regionale aspekter.

               ·Aftalen skal styrke samarbejdet om at løse fælles bilaterale, regionale og globale problemer.

               ·Aftalen skal afspejle betydningen af et stærkt og effektivt multilateralt system, der bygger på folkeretten, og som tager sigte på at bevare fred, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed samt tackle fælles udfordringer.

               ·Aftalen skal afspejle en anerkendelse af, at bæredygtig udvikling er et af parternes overordne mål, og at de vil bestræbe sig på at overholde, fremme og gennemføre internationale miljøaftaler og arbejdskonventioner og -standarder effektivt i overensstemmelse med gældende EU-ret. Den bør også afspejle parternes tilsagn om ikke at tilskynde til handel eller udenlandske direkte investeringer ved at forringe den hjemlige lovgivning og standarderne på områderne miljø, arbejdstagerrettigheder, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen såvel som de centrale arbejdstagerstandarder, arbejdstagerpolitikker og -lovgivning, samt tilsagnet om at forbedre lovgivningen, politikkerne og de grundlæggende beskyttelsesniveauer inden for miljø og arbejdstagerrettigheder.

               Målet med aftalens handels- og investeringsbestemmelser bør være at øge samhandelen mellem og investeringerne i EU og Chile ved at udnytte det uudnyttede potentiale i de bilaterale forbindelser, hvorved der skabes nye økonomiske muligheder, øget forbrugervelfærd, styrket konkurrenceevne og beskæftigelse og vækst, bl.a. gennem:

               ·Gradvis og gensidig yderligere liberalisering af handel med vare og tjenesteydelser, investeringer samt mulighed for at deltage i offentlige udbud.

               ·Et højt niveau for investeringsbeskyttelse.

               ·Et højt niveau for beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder geografiske betegnelser.

               ·Et højt niveau for forbrugerbeskyttelse.

               ·Fjernelse, reduktion eller forebyggelse af ikketoldmæssige hindringer.

               ·Retten til at regulere den økonomiske aktivitet i offentlighedens interesse, at nå legitime mål for den offentlige orden, f.eks. beskyttelse og fremme af folkesundheden, sociale ydelser, offentlig uddannelse, sikkerhed, miljø, offentlig sædelighed, social sikring eller forbrugerbeskyttelse, privatlivets fred og databeskyttelse samt fremme og beskyttelse af kulturel mangfoldighed.

               ·Foranstaltninger til sikring af, at den internationale samhandel bidrager til det overordnede mål om bæredygtig udvikling, og parternes tilsagn om at gennemføre denne aftale i overensstemmelse hermed.

               ·Parternes fælles mål om at tage hensyn til særlige udfordringer, som små og mellemstore virksomheder står over for, i deres bidrag til udvikling af handel og investeringer.

               ·Parternes tilsagn om at kommunikere med alle relevante interessenter fra civilsamfundet, herunder den private sektor, fagforeninger og andre ikkestatslige organisationer.

               ·Parternes tilsagn om at indgå en aftale, som er i fuld overensstemmelse med de rettigheder og forpligtelser, der følger af deres WTO-medlemsskab, og som støtter det multilaterale handelssystem.

               II.
                     Samarbejdsområder:

               Aftalen skal give mulighed for så bredt et samarbejde som muligt, og intet aktivitetsområde bør i princippet udelukkes. Den bør bygge på erfaringerne med det eksisterende samarbejde og have det mål at sikre et effektivt internationalt samarbejde om gennemførelsen af 2030-dagsordenen og opfyldelsen af målene for bæredygtig udvikling.

               Den bør inde indeholde tilsagn fra begge parter om at uddybe samarbejdet gennem udveksling af viden og god praksis på områder af fælles interesse, også under hensyntagen til, at Chile er et højindkomstland og medlem af OECD. Den bør afspejle vigtigheden af at styrke sektorsamarbejdet, som navnlig bør have til formål at udarbejde konkrete forslag og foranstaltninger og strategiske mål og fremelske en dynamisk hørings- og koordineringskultur.

               Den bør sætte parterne i stand til at finde frem til måder, hvorpå moderne, effektive og dynamiske arbejdsmetoder kan udvikles, og muliggøre en fælles vurdering af resultaterne på grundlag af strategiske mål. Den bør fremme skabelsen af kontaktnetværk og styrke den nødvendige planlægnings-, gennemførelses-, målings- og evalueringskapacitet og udbrede resultaterne af forbindelserne.

               Samarbejdsområder:

               ·Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik

               ·Afrustning og ikkespredning

               ·Menneskerettigheder, retsstatsprincippet og god forvaltningspraksis

               ·Ligestilling mellem mænd og kvinder

               ·International sikkerhed og cyberspace

               ·Bekæmpelse af terrorisme

               ·Retligt samarbejde

               ·Bekæmpelse af ulovlig narkotikahandel, organiseret kriminalitet og korruption

               ·International migration

               ·Konsulær beskyttelse

               ·Borgernes sikkerhed

               ·Samarbejde om international krisestyring

               ·Erhverv og industri

               ·Råvarer

               ·Virksomhedernes sociale ansvar

               ·Beskæftigelse og sociale spørgsmål

               ·Regionalt samarbejde

               ·Ungdomsanliggender

               ·Kultur

               ·Bæredygtig energi

               ·Miljø

               ·Klimaændringer

               ·Cirkulær økonomi

               ·Fiskeri

               ·Havforvaltning

               ·Katastrofeberedskab

               ·Internationalt samarbejde og udvikling

               ·Blå vækst

               ·Forskning, videnskab, teknologi og innovation

               ·Jordobservation

               ·Strategier for digital politik

               ·Avancerede menneskelige ressourcer

               ·Uddannelse og videregående uddannelse

               ·Turisme

               ·Beskyttelse af personoplysninger

               ·Statistik

               ·Eventuelt andre områder

               III.
                     Handel og investeringer

               Art og anvendelsesområde

               Formålet med den moderniserede aftales handels- og investeringsdel bør være at hæve ambitionsniveauet på alle områder i forhold til den eksisterende aftale. Den bør foreskrive yderligere og omfattende gensidig liberalisering af handel med varer og tjenesteydelser og fastsætte detaljerede regler vedrørende en lang række forskellige handels- og investeringsrelaterede spørgsmål som angivet nedenfor. Aftalen bør også foreskrive gradvis og gensidig liberalisering af investeringer, investeringsbeskyttelse og bedre gensidig adgang til markederne for offentlige udbud. Desuden bør aftalen ved hjælp af effektive mekanismer sigte på at fjerne unødvendige hindringer for handel og investeringer, herunder eksisterende ikketoldmæssige hindringer (NTB), og tilstræbe et højt ambitionsniveau med hensyn til sammenhængende regler for varer og tjenesteydelser, bl.a. ved hjælp af et tættere samarbejde mellem reguleringsmyndighederne.

               Navnlig bør aftalens bestemmelser om sammenhængende regler ikke berøre parternes ret til at regulere i overensstemmelse med det niveau for sundhed, sikkerhed, forbrugerrettigheder, arbejdstagerrettigheder, databeskyttelse og miljøbeskyttelse, som hver af parterne finder passende, eller til på anden måde at nå legitime mål for den offentlige orden, f.eks. mål vedrørende kulturel mangfoldighed eller bæredygtig udvikling gennem regulering.

               Aftalens handels- og investeringsdel bør også bidrage til at fremme bæredygtig udvikling og bredere EU-værdier såsom menneskerettigheder, bl.a. ved at medtage handelsrelaterede bestemmelser vedrørende arbejdstagerrettigheder, miljø og kønsaspektet, herunder gennem virksomhedernes sociale ansvar, gennemsigtighed og fremme og effektiv gennemførelse af internationale arbejds- og miljøstandarder. I forbindelse med disse foranstaltninger bør der også tages hensyn til bæredygtig udvikling i hele aftalen, herunder i form af et særligt kapitel om handel og bæredygtig udvikling, der dækker både sociale og miljømæssige spørgsmål.

               Aftalen bør sikre, at alle forvaltningsniveauer, herunder ikkestatslige myndigheder og relevante enheder reelt overholder aftalens bestemmelser.

               Aftalen bør tage hensyn til små og mellemstore virksomheders særlige udfordringer.

               Varehandel

               Yderligere fjernelse af told

               Aftalen bør sigte mod en fuld toldliberalisering, samtidig med at der foreskrives en særlig behandling af produkter, som betragtes som følsomme, og for hvilke der skal tilstræbes reel markedsadgang gennem eksempelvis længere afviklingsperioder, eller mod delvise liberaliseringsforpligtelser (herunder toldkontingenter) under hensyntagen til EU's offensive og defensive interesser.

               Told, skatter eller afgifter ved eksport eller foranstaltninger med tilsvarende virkning bør afskaffes, og vedtagelsen af nye foranstaltninger af denne art bør forbydes.

               Import- og eksportbegrænsninger

               Aftalen bør ikke indeholde forbud mod eller begrænsninger af handelen mellem parterne, herunder kvantitative restriktioner eller krav om tilladelser, som ikke er begrundet af de særlige undtagelser, der er anført nedenfor, og den bør indeholde forbedrede bestemmelser vedrørende import- og eksporttilladelser, reparerede varer, genfremstillede varer og oprindelsesmærkning.

               Oprindelsesregler

               Forhandlingerne bør tage sigte på at ajourføre bilaget om oprindelsesregler, således at oprindelsesreglerne og det administrative samarbejde gøres klarere og enklere i aftalen og tager højde for den seneste udvikling i EU's oprindelsesregler. Bestemmelserne om administrativt samarbejde bør også have til formål at sørge for, at der sker en passende opfølgning på administrative fejl.

               Af hensyn til EU's handel og investeringer kan en udvidelse af kumulation af oprindelse til tredjelande overvejes under forhandlingerne.

               Toldrelaterede spørgsmål og fremme af samhandelen

               Aftalen bør indeholde bestemmelser, der yderligere letter handelen mellem parterne, samtidig med at der sikres effektive kontrolforanstaltninger og forholdsregler mod svig. Med dette for øje bør den bygge på WTO's aftale om handelslettelser og indeholde detaljerede forpligtelser, der bl.a. har til formål at fremme modernisering og forenkling og regler og procedurer, standardiseret dokumentation, gennemsigtighed, retssikkerhed og samarbejde mellem toldmyndighederne.

               Et sådant samarbejde bør indeholde informationsudveksling med henblik på sikkerhed i forsyningskæden og risikostyring og, hvis det er relevant, indførelse af gensidig anerkendelse af risikostyringsteknikker, risikostandarder, sikkerhedskontrol samt handelspartnerskabsprogrammer for regelefterlevende og pålidelige økonomiske aktører, der besluttes og gennemføres af det relevante udvalg. Den bør også indeholde en opgradering af de nuværende bestemmelser om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål.

               Disse bestemmelser bør også fremme konvergens inden for handelsfremme gennem effektiv gennemførelse og anvendelse af internationale regler og standarder på toldområdet og andre handelsrelaterede procedurer, herunder WTO-bestemmelserne og Verdenstoldorganisationens instrumenter og bl.a. den reviderede Koyotokonvention.

               Foranstaltninger mod ikketoldmæssige hindringer

               Aftalen bør ved hjælp af effektive mekanismer sigte på at fjerne unødvendige hindringer for handel og investeringer, herunder resterende ikketoldmæssige hindringer, og på at fremme sammenhængende regler for varer og tjenesteydelser mellem EU og Chile.

               Spørgsmålet om produktspecifikke ikketoldmæssige hindringer bør drøftes, hvis der er behov for det, parallelt med drøftelserne om toldindrømmelser. Aftalen bør indeholde sektorspecifikke tilsagn om ikketoldmæssige hindringer. Aftalen bør også indebære passende procedurer for at hindre nye ikketoldmæssige hindringer og andre unødvendige handelshindringer i at opstå i fremtiden, herunder via gennemsigtighed i gældende lovgivning og administrative bestemmelser.

               Aftalen bør indeholde bestemmelser om statslige handelsvirksomheder, idet det vurderes, om dette eventuelt kan afstedkomme konkurrencefordrejning og hindringer for handel og investeringer.

               Der bør tages hånd om spørgsmålet om lokaliseringshindringer (foranstaltninger, der skal beskytte, favorisere eller tilskynde lokale aktører på bekostning af importerede varer, tjenester eller udenlandsk ejede eller udviklede intellektuelle ejendomsrettigheder).

               Tekniske forskrifter, standarder og procedurer for overensstemmelsesvurdering

               Parterne bør enes om omfattende bestemmelser om tekniske handelshindringer (TBT), der bygger på og rækker videre end WTO-aftalen om tekniske handelshindringer (TBT-aftalen). Disse bestemmelser bør bl.a. tilstræbe overensstemmelse og konvergens mellem tekniske forskrifter gennem anvendelse af internationale standarder, strømlining af test- og certificeringskrav, f.eks. ved hjælp af en risikobasret tilgang til overensstemmelsesvurdering (herunder anvendelse af egenerklæring om overensstemmelse i sektorer, hvor dette er muligt og hensigtsmæssigt); de bør ligeledes fremme brug af akkreditering, styrke gennemsigtigheden, skabe en mekanisme for en bedre dialog og et tættere samarbejde om håndtering af bilaterale spørgsmål om tekniske handelshindringer og forbedre oplysningsindsatsen over for importører og eksportører.

               Det kan overvejes at inkludere bilag med mere detaljerede og specifikke bestemmelser.

               Sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (SPS)

               For at sørge for sammenhæng med andre lignende handelsaftaler, som EU har indgået, bør den nye aftale gennem passende institutionelle ordninger indarbejde bestemmelserne i SPS-aftalen, som er tilføjet som bilag til den gældende associeringsaftale, idet det om nødvendigt overvejes, om specifikke områder skal tilpasses.

               Handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter

               Beskyttelsesforanstaltninger

               Aftalen bør indeholde en klausul om beskyttelsesforanstaltninger, der foreskriver, at parterne kan træffe passende foranstaltninger i overensstemmelse med WTO-aftalen om anvendelsen af artikel XIX i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994 eller WTO-aftalen om beskyttelsesforanstaltninger. Aftalen bør også sikre, at sådanne beskyttelsesforanstaltninger fordrejer den bilaterale samhandel mindst muligt.

               For at opnå tilsagn om størst mulig liberalisering og sikre den fornødne beskyttelse bør aftalen, idet der tages højde for de særlige forhold, der gør sig gældende i følsomme sektorer, i princippet indeholde en bilateral beskyttelsesklausul, som giver parterne mulighed for helt eller delvist at fjerne præferencer, hvis der som følge af aftalens ikrafttræden sker en stigning i importen af et bestemt produkt fra den ene part, som forårsager eller truer med at forårsage alvorlig skade på den anden parts marked.

               Antidumping- og udligningsforanstaltninger

               Aftalen bør indeholde en klausul om antidumping- og udligningsforanstaltninger, der foreskriver, at parterne kan træffe passende foranstaltninger mod dumping- og/eller udligningsberettigede subsidiebeløb i overensstemmelse med WTO-aftalen om anvendelsen af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994 eller WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. Aftalen bør også omfatte tilsagn, som række videre end WTO-reglerne på dette område i overensstemmelse med EU's regler og tidligere aftaler.

               Særlige bestemmelser

               Aftalen bør anerkende, at betalinger henhørende under "den grønne boks" ikke er prisfordrejende og derfor i princippet ikke bør være genstand for antidumping- eller udligningsforanstaltninger.

               Handel med tjenesteydelser og investeringer

               Tjenesteydelser og investeringsliberalisering og elektronisk handel

               Aftalen bør i overensstemmelse med artikel V i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS) indeholde bestemmelser om omfattende sektordækning og omfatte alle leveringsmåder. Der bør ikke på forhånd udelukkes tjenesteydelser fra aftalens anvendelsesområde, bortset fra audio-visuelle tjenesteydelser, som ikke er genstand for tilsagn om liberalisering af tjenesteydelser og investeringer, og tjenesteydelser, der leveres, og aktiviteter, der udøves i forbindelse med statens varetagelse af sine forpligtelser. Forhandlingerne bør tage sigte på gradvis og gensidig liberalisering af handelen med tjenesteydelser og investeringer, ved at fjerne hindringerne for markedsadgang og national behandling, idet aftalen bør gå videre end parternes tilsagn inden for rammerne af WTO og de  tilsagn, der er afgivet i forbindelse med forhandlingerne om aftalen om handel med tjenesteydelser. Aftalen bør indeholde regler om kvalitetskrav for investeringer.

               Aftalen bør desuden indeholde nye eller styrkede bestemmelser i forhold til GATS. Forhandlingerne bør derfor omfatte spørgsmål som f.eks.:

               ·lovbestemmelser om gennemsigtighed og gensidig anerkendelse

               ·horisontale bestemmelser om indenlandske regler, som f.eks. dem, der sikrer upartiskhed og retfærdige procedurer med hensyn til udstedelse af tilladelser og kvalifikationskrav og procedurer, og

               ·lovbestemmelser gældende for specifikke sektorer, herunder telekommunikationstjenester, finansielle tjenester, post- og kurértjenester og internationale søtransporttjenester.

               I lyset af den tiltagende digitalisering af handelen, bør forhandlingerne resultere i regler, der dækker e-handel og grænseoverskridende datastrømme, elektroniske identificerings- og autentificeringstjenester og uopfordrede direkte markedsføringshenvendelser, og de bør tage sigte på at løse spørgsmålet om digital protektionisme og uberettigede datalokaliseringskrav, idet EU's regler om beskyttelse af persondata hverken sættes til diskussion eller på nogen måde påvirkes.

               Aftalen kan omfatte proceduremæssige forpligtelser vedrørende fysiske personers indrejse og ophold i forretningsøjemed i henhold til parternes tilsagn i forbindelse med leveringsmåde 4. Samtidig bør intet i aftalen være til hinder for, at parterne anvender deres nationale love, regler og krav vedrørende indrejse og ophold, forudsat at de ved anvendelsen heraf ikke ophæver eller forringer de fordele, der følger af aftalen. Unionens og dens medlemsstaters love, regler og krav vedrørende arbejdsforhold og arbejdstagerrettigheder gælder fortsat.

               Aftalen bør bekræfte Unionens og dens medlemsstaters samt deres nationale, regionale og lokale myndigheders ret til at regulere på deres område med henblik på at nå legitime mål for den offentlige politik, f.eks. beskyttelse og fremme af folkesundheden, sociale ydelser, offentlig uddannelse, sikkerhed, miljø, offentlig sædelighed, social sikring eller forbrugerbeskyttelse, privatlivets fred og databeskyttelse samt fremme og beskyttelse af kulturel mangfoldighed. Den høje kvalitet af offentlige ydelser i Unionen bør opretholdes i overensstemmelse med TEUF, navnlig protokol nr. 26 om tjenesteydelser af generel interesse, idet der tages hensyn til Unionens forbehold på dette område, herunder GATS.

               Investeringsbeskyttelse

               Aftalen bør indeholde:

               ·de nyeste, præcist definerede beskyttelsesstandarder, herunder bestemmelser om fair og lige behandling, fuld beskyttelse og sikkerhed, national behandling, mestbegunstigelsesbehandling, beskyttelse mod direkte og indirekte ekspropriation, vederlagsfri overførsel, kompensation for tab, overholdelse af skriftlige tilsagn, og

               ·den mest avancerede mekanisme til bilæggelse af tvister mellem investorer og stater, med en investeringsret og en appelmekanisme (investeringsretssystem). Denne mekanisme bør sikre fuldstændig upartiskhed og gennemsigtighed i tvistbilæggelsesproceduren, forebygge unødvendige tvister og indeholde passende redskaber, der fremmer mindelige afgørelser af sager.

               Bestemmelserne om investeringsbeskyttelse bør sikre en stærk beskyttelse af investorer og investeringer, samtidig med at parternes ret til at regulere på deres område med henblik på at nå legitime mål for den offentlige politik, f.eks. beskyttelse og fremme af folkesundheden, sociale ydelser, offentlig uddannelse, sikkerhed, miljø, offentlig sædelighed, social sikring eller forbrugerbeskyttelse, privatlivets fred og databeskyttelse samt fremme og beskyttelse af kulturel mangfoldighed, respekteres.

               Kapitalbevægelser og betalinger

               Aftalen bør fastholde bestemmelserne om fuld liberalisering af løbende betalinger og kapitalbevægelser og indeholde en spærreklausul. Den bør indeholde beskyttelses- og undtagelsesbestemmelser (f.eks. om Unionens økonomiske og monetære politik og betalingsbalance), som er i overensstemmelse med bestemmelserne i TEUF om kapitalens frie bevægelighed.

               Aftalen bør ikke hæmme håndhævelsen af undtagelser fra kapitalens og betalingernes frie bevægelighed, der er i overensstemmelse med de relevante WTO-regler.

               Intellektuelle ejendomsrettigheder

               Aftalen bør supplere og bygge på aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS) og have til formål at sikre et højt niveau for beskyttelse af og håndhævelse af alle former for intellektuelle ejendomsrettigheder.

               I overensstemmelse med ovenstående bør aftalen dække almindelige bestemmelser, ophavsret og beslægtede rettigheder, varemærker, mønstre, patenter, plantesorter, beskyttelse af fortrolige oplysninger, herunder handelshemmeligheder, geografiske betegnelser og eventuelt tilsagn om at overholde og/eller opfylde relevante multilaterale aftaler og konventioner.

               Aftalen bør sikre bedre håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder i digitale omgivelser og ved grænserne.

               For så vidt angår geografiske betegnelser bør den moderniserede aftale bygge videre på det høje beskyttelsesniveau for vin og spiritus, som allerede findes i den gældende aftale; den bør yde direkte beskyttelse af en række angivne beskyttede betegnelser for landbrugsprodukter/fødevarer og sikre et højt beskyttelsesniveau baseret på artikel 23 i TRIPS (herunder mod brugen af produktnavne, der fremkalder associationer), bedre håndhævelse, undtagelser fra de rettigheder, der er knyttet til varemærker (sameksistens) og muligheden for at tilføje nye geografiske betegnelser. Der bør tages fat på spørgsmål vedrørende individuelle ældre rettigheder, der f.eks. er knyttet til plantesorter og varemærker og til generisk eller anden legitim tidligere brug af et produktnavn.

               Aftalen bør også tage sigte på iværksættelse af en regelmæssig dialog/nedsættelse af arbejdsgrupper om intellektuelle ejendomsrettigheder for at fremme udvekslingen af oplysninger om udviklingen i de respektive lovgivninger og af erfaringer om håndhævelse samt høringer i forbindelse med tredjelande.

               Offentlige udbud

               Aftalen bør tage sigte på at give centrale og subcentrale myndigheder og statsejede selskaber og virksomheder med særlige eller eksklusive rettigheder, der driver offentlige forsyningsvirksomhed, større gensidig adgang til markederne for offentlige udbud. Aftalen bør tage sigte på at komplementere den nuværende markedsadgang og sikre udefra kommende virksomheder og myndigheder en behandling, der er lige så gunstig som den, lokale leverandører får. Indkøb af varer, tjenesteydelser og bygge- og anlægstjenester bør være omfattet med kun få undtagelser, og der bør ligeledes i overensstemmelse med parternes respektive lovgivning på dette område føres forhandlinger om tilsagn i forbindelse med koncessioner på bygge- og anlægsarbejder

               Aftalen bør også tage sigte på at forbedre de gældende regler og discipliner ved at bringe dem i overensstemmelse med den reviderede WTO-aftale om offentlige udbud (GPA-aftalen) og ved at indføre nye bestemmelser.

               Handel og konkurrence

               Aftalen bør indeholde bestemmelser om karteller og fusioner, der gælder for alle virksomheder. Den bør indeholde generelle håndhævelsesprincipper, herunder gennemsigtighed, forbud mod forskelsbehandling, retfærdig rettergang og retfærdig procedure.

               Aftalen bør også indeholde bestemmelser om subsidier, der dækker spørgsmål som gennemsigtighed, høringer og bestemmelser vedrørende de mest konkurrencefordrejende typer af subsidier. Bestemmelserne om høringer bør ikke omfatte landbrugsstøtte. Aftalen bør indeholde særlige regler om statsejede virksomheder, virksomheder med særlige rettigheder eller privileger og udpegede monopoler med henblik på at sørge for, at de ikke forvrider konkurrencen eller skaber hindringer for handel og investeringer.

               Små og mellemstore virksomheder

               Aftalen bør indeholde et særligt kapitel om SMV'er. Aftalen bør bidrage til at sætte SMV'erne i stand til at udnytte aftalens muligheder fuldt ud, herunder gennem informationsudvekslingsordninger vedrørende markedsadgangskrav og en hensigtsmæssig institutionel struktur.

               Handel og bæredygtig udvikling

               Aftalen bør indeholde bestemmelser om arbejdstagerrettigheds- og miljøaspekterne af handel og bæredygtig udvikling, som er relevante i handels- og investeringssammenhæng. Den bør indeholde bestemmelser, som fremmer overholdelse og effektiv gennemførelse af relevante internationalt aftalte principper og regler, herunder  centrale arbejdstagerstandarder og Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) grundlæggende konventioner og multilaterale miljøaftaler, herunder de konventioner og aftaler, der vedrører klimaændringer.

               Aftalen bør bekræfte parternes ret til at regulere på områderne arbejdstagerrettigheder og miljø i overensstemmelse med deres internationale forpligtelser og deres bestræbelser på at skabe høje beskyttelsesniveauer. Den bør indeholde bestemmelser om, at de nationale beskyttelsesniveauer ikke skal sænkes for at tilskynde til handel og investeringer. Dette kunne f.eks. være et tilsagn om ikke at fravige eller undlade at håndhæve national lovgivning om arbejdstagerrettigheder eller miljø.

               Aftalen bør øge bidraget fra handel og investeringer til bæredygtig udvikling, herunder ved at tage fat på områder som fremme af handel med miljø- og klimavenlige varer og tjenesteydelser og af frivillige garantiordninger for bæredygtighed, virksomhedernes sociale ansvar og lighed mellem mænd og kvinder under henvisning til internationalt anerkendte instrumenter.

               Aftalen bør også indeholde tilsagn om at fremme handel med lovligt erhvervede og bæredygtigt forvaltede naturressourcer, navnlig vedrørende biodiversitet, vilde dyr, skovbrugsprodukter og fiskeri, og omfatte relevante internationale instrumenter og praksis. Den bør desuden fremme handel, der tilgodeser lavemissionsudvikling og klimavenlig udvikling.

               Aftalen bør indeholde passende bestemmelser om effektiv gennemførelse og overvågning af disse bestemmelser og procedurer til bilæggelse af tvister mellem parterne samt give mulighed for civilsamfundsdeltagelse.

               Handel og kønsaspektet

               Aftalen bør indeholde bestemmelser, der tager hånd om handelsrelaterede aspekter af køn. Den bør indeholde en anerkendelse af behovet for at øge kvinders muligheder for at drage nytte af de økonomiske muligheder, som parternes styrkede handelsforbindelser som følge af aftalen skaber.

               Energi og råvarer

               Aftalen bør indeholde bestemmelser, der tager hånd om handelsrelaterede aspekter af energi og råmaterialer. Forhandlingerne bør tage sigte på at sikre et erhvervsmiljø, der er åbent, gennemsigtigt og forudsigeligt, og på at reducere konkurrencebegrænsende praksis og tackle krav om lokalt indhold på disse områder. Aftalen bør også omfatte regler, som støtter og yderligere fremmer handel og investeringer i sektoren for vedvarende energi.

               Sammenhængende regler og gennemsigtighed

               Aftalen bør indeholde tværgående bestemmelser om sammenhængende regler og gennemsigtighed med henblik på udvikling og gennemførelse af effektive, omkostningseffektive og mere forenelige bestemmelser vedrørende varer og tjenesteydelser. Aftalen bør bl.a. indeholde bestemmelser om tidlige høringer om vigtige bestemmelser, herunder interessenternes mulighed for at bidrage til forberedelsen af forslag til regulering, offentliggørelse af foranstaltninger, der har indvirkning på handel og investeringer, fremme af informationsudveksling og øget brug af god reguleringspraksis, f.eks. reguleringsmæssige konsekvensanalyser og efterfølgende evalueringer.

               Bekæmpelse af korruption

               Aftalen bør indeholde særlige bestemmelser, der slår ned på og modvirker korruption i forbindelse med handel og investeringer. Sådanne bestemmelser bør bygge på europæiske og vedtagne internationale standarder for og aftaler om bekæmpelse af korruption.

               Bilæggelse af tvister mellem stater og mægling

               Aftalen bør indeholde en effektiv og bindende mekanisme for bilæggelse af tvister mellem stater med en hurtig procedure, ikke mindst for så vidt angår sammensætningen af panelet og dets forhandlinger. Tvistbilæggelsesmekanismen bør være gennemsigtig, åben og innovativ. Den bør indeholde bestemmelser, der muliggør en fleksibel og hurtig mægling.

               Almindelige undtagelser

               Aftalen bør indeholde almindelige undtagelser, herunder for så vidt angår sikkerhed, betalingsbalance, forsigtighedstilsyn og beskatning på grundlag af de relevante artikler i WTO-aftalerne.

               Andre områder

               Aftalen kan på grundlag af en analyse foretaget af Kommissionen, efter høring af Handelspolitikudvalget og i overensstemmelse med EU-traktaterne indeholde bestemmelser om andre handels- og investeringsrelaterede områder, som der i forhandlingernes løb måtte vise sig at blive udtrykt fælles interesse for.

               IV. Generel institutionel ramme

               Aftalen bør indeholde bestemmelser om den institutionelle struktur på grundlag af og som en udbygning af eksisterende ordninger og praksis.

               Associeringsrådet bør bevare sin rolle som den moderniserede aftales højeste organ med ansvar det generelle tilsyn med dens gennemførelse. Det foreslås at tilpasse intervallerne mellem Associeringsrådets møder efter aftale mellem aftalens parter.

               Associeringsudvalget bør bevare sin nøglerolle i at sikre aftalens gennemførelse. Det bør fastsættes i aftalen, hvordan Associeringsudvalgets arbejde med at bistå Associeringsrådet i udførelsen af dets opgaver kan gøres mere effektivt, synergier kan fremmes, og der kan skabes mere dynamik. Der kan nedsættes underudvalg og arbejdsgrupper til at tage sig af specifikke spørgsmål.

               Det bør i aftalen fastsættes, at det associeringsudvalg, der nedsættes ved aftalen, skal afholde særlige handelsmøder (Associeringsudvalget om handel) med henblik på at overvåge og implementere aftalens bestemmelser om handel og investeringer. Der kan om nødvendigt nedsættes underudvalg, der skal tage sig af specifikke spørgsmål, idet sådanne underudvalg skal udøve deres virksomhed i henhold til samme regler som Associeringsudvalget om handel. Associeringsudvalget om handel bør rapportere til Associeringsrådet.

               Det Parlamentariske Associeringsudvalg bør beholde sin rolle og udgøre et forum for interparlamentarisk samarbejde mellem medlemmerne af Europa-Parlamentet og den chilenske nationalkongres.

               Det Blandede Rådgivende Udvalg bør opretholdes og have til formål at repræsentere civilsamfundets holdning såvel som arbejdsmarkedets parters holdning i forbindelse med implementeringen af den nye aftale.

               Almindelige og afsluttende bestemmelser

               Uanset mekanismen for bilæggelse af handels- og handelsrelaterede tvister bør aftalen indeholde bestemmelser, der finder anvendelse i tilfælde af manglende opfyldelse af aftalens forpligtelser, herunder muligheden for helt eller delvist at suspendere aftalen i tilfælde af overtrædelse af vigtige regler. Intet i denne aftale bør gribe ind i EU-lovgivningen om aktindsigt i officielle dokumenter.

                     (1)

                        EFT L 352 af 30.12.2002, s. 1.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 416 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Ungarns nationale reformprogram for 2018og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2018

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Ungarns nationale reformprogram for 2018

                  og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2018

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 om samordning af de økonomiske politikker. Der blev i passende omfang taget højde for den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 også rapporten om varslingsmekanismen, hvori Ungarn ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Ungarn
                  4
                2018 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Ungarns fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Ungarns nationale Europa 2020-mål.

               (3)Den 30. april 2018 fremlagde Ungarn sit nationale reformprogram for 2018 og sit konvergensprogram for 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (5)Ungarn er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. Ifølge konvergensprogrammet for 2018 forventer regeringen en forværring af det samlede underskud fra 2,0 % i 2017 til 2,4 % i 2018 og derefter en gradvis forbedring til 0,5 % af BNP senest i 2022. Den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. et strukturelt underskud på 1,5 % af BNP, forventes opfyldt i 2020. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  7
                forventes den mellemfristede budgetmålsætning opfyldt i 2022. Ifølge konvergensprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde gradvist til lige under 60 % inden udgangen af 2022. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for de pågældende budgetmæssige fremskrivninger, er gunstigt, hvilket medfører betydelige risici for gennemførelsen af underskudsmålene.

               (6)Det fremgår af konvergensprogrammet for 2018, at den budgetmæssige virkning af de sikkerhedsrelaterede foranstaltninger i 2017 er betydelig, og der gives tilstrækkelig dokumentation for omfanget og arten af disse ekstraudgifter på budgettet. Ifølge Kommissionen andrager disse ekstraudgifter 0,17 % af BNP i 2017 for sikkerhedsrelaterede foranstaltninger. I henhold til artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 kan der tages hensyn til disse yderligere udgifter, idet den alvorlige terrortrussel er en usædvanlig begivenhed, dens virkning for Ungarns offentlige finanser er betydelig, og de offentlige finansers holdbarhed ikke bringes i fare ved at tillade en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Derfor er den påkrævede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2017 justeret for at tage hensyn til disse yderligere udgifter.

               (7)Den 12. juli 2016 henstillede Rådet, at Ungarn gennemfører en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,6 % af BNP hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i 2017, medmindre den mellemfristede budgetmålsætning kunne nås med en lavere indsats. På grundlag af de endelige tal for 2017 blev det konstateret, at Ungarn havde en væsentlig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristende budgetmålsætning. Kommissionen rettede en advarsel til Ungarn den 23. maj 2018 om, at der var konstateret en væsentlig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning i 2017, jf. artikel 121, stk. 4, i TEUF og artikel 10, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97. Den XX juni vedtog Rådet efterfølgende en henstilling, som bekræftede nødvendigheden af, at Ungarn træffer foranstaltninger til at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter
                  8
                ikke overstiger 2,8 % i 2018, svarende til en årlig strukturel tilpasning på mindst 1 % af BNP. På basis af Kommissionens forårsprognose 2018 er der risiko for en afvigelse fra den anbefalede indsats.

               (8)I lyset af Ungarns bruttogældskvote på over 60 % af BNP og det forventede produktionsgab på 2,3 % bør den nominelle vækst i de primære offentlige nettoudgifter højst være på 3,9 %, hvilket svarer til den strukturelle tilpasning på 0,75 % af BNP, der stammer fra kravsmatriksen under stabilitets- og vækstpagten. På basis af Kommissionens forårsprognose 2018 er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2019. Generelt er Rådet af den opfattelse, at der i 2018 i lyset af de stærkt forværrede budgetudsigter bør træffes væsentlige nye foranstaltninger for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i overensstemmelse med den henstilling, der blev rettet til Ungarn den XX juni 2018 med henblik på at rette op på den observerede væsentlige afvigelse fra tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning.

               (9)Den samlede beskæftigelsesgrad er forbedret betydeligt, og den positive økonomiske tendens giver mulighed for at genintegrere navnlig arbejdsløse personer på arbejdsmarkedet. Den kønsbetingede kløft i beskæftigelsesfrekvensen er bred, navnlig i aldersgruppen 25-39 år, hvilket delvis kan forklares med et begrænset udbud af børnepasning. Det lave niveau for deltagelse i børnepasning for børn under 3 år ligger betydeligt under Barcelonamålet og EU-gennemsnittet. Selv om den offentlige beskæftigelsesordning fortsat er den vigtigste aktive arbejdsmarkedspolitik, er antallet af deltagere i ordningen faldet betydeligt, hvilket udgør en positiv udvikling. Ordningen er imidlertid stadig ikke tilstrækkelig målrettet, og hvad angår reintegration af deltagerne på det åbne arbejdsmarked, er virkningen fortsat begrænset i betragtning af situationen på arbejdsmarkedet. Aktive arbejdsmarkedspolitikker, der har mere fokus på opkvalificering og omskoling, er underudviklede.

               (10)Den andel af befolkningen, som risikerer fattigdom og social eksklusion, er faldet til 26,3 % i 2016 men er fortsat over EU-gennemsnittet. Børn er generelt mere udsat for fattigdom end andre aldersgrupper. Niveauet for mindsteindkomstydelser ligger mere end 50 % under fattigdomsgrænsen for en enkelt husholdning, hvilket placerer det blandt de laveste i EU. Niveauet for arbejdsløshedsydelser er utilstrækkeligt: maksimumsperioden på tre måneder er den korteste i EU og udgør kun ca. en fjerdedel af den tid, som jobsøgende i gennemsnit skal bruge til at finde beskæftigelse. Derudover ligger betalingsniveauet blandt de laveste i EU.

               (11)De ungarske strukturer og processer med hensyn til social dialog er fortsat underudviklede og giver ikke mulighed for at inddrage arbejdsmarkedets parter i politikudformning og -gennemførelse på en meningsfuld måde. Manglerne i interessenternes engagement og den begrænsede gennemsigtighed påvirker det videnskabelige grundlag for og kvaliteten af politikudformningen, hvilket skaber usikkerhed for investorerne og forsinker konvergensprocessen.

               (12)Der er gennemført foranstaltninger med henblik på at forbedre skattesystemet, men der er fortsat problemer. På trods af at skattekilen på arbejde falder, er den navnlig for visse lavindkomstgrupper stadig høj sammenlignet med niveauet på tværs af EU. Skattesystemets overordnede kompleksitet kombineret med den fortsatte anvendelse af sektorspecifikke skatter udgør fortsat en svaghed. Foranstaltninger mod skatteyderes aggressive planlægningsstrategier er af afgørende betydning med henblik på at hindre forvridning af konkurrencen mellem virksomheder, sørge for retfærdig behandling af skatteyderne og beskytte de offentlige finanser. Effekter af skatteyderes aggressive planlægningsstrategier, som smitter af på tværs af medlemsstater, kræver en samordnet indsats i form af nationale politikker, der supplerer EU-lovgivningen. Ungarn oplever relativt høj kapitaltilstrømning og -udstrømning via enheder med særligt formål, som ikke er koblet sammen med realøkonomien. Manglende tilbageholdelse af skat på udgående (dvs. fra personer bosiddende i EU til personer bosiddende i tredjelande) udbytte, renter og royalties, der betales af virksomheder, der er hjemmehørende i Ungarn, kan medføre, at disse betalinger helt undgår at blive beskattet, hvis de heller ikke beskattes i modtagerpartens jurisdiktion. Kommissionen noterer sig, at Ungarn anerkender, at udgående betalinger i tilfælde af misbrug kan føre til aggressiv skatteplanlægning. Kommissionen vil på grundlag af nylige udvekslinger fortsætte sin konstruktive dialog med henblik på at bekæmpe skatteyderes aggressive planlægningsstrategier.

               (13)Reguleringsmæssige hindringer inden for tjenester, og navnlig detailhandel, påvirker sektorens resultater og hæmmer effektiv omfordeling af ressourcer, produktivitet og innovation. Der er en vedvarende tendens til at overlade visse tjenester til statsejede virksomheder, der er skabt specifikt til dette formål, hvilket er til ulempe for den frie konkurrence. Den retlige rammes uforudsigelighed udgør endnu et problem, navnlig i detailbrancen, som i de seneste år har oplevet, at reglerne ofte er blevet ændret. Da de foreslåede regler ofte skræddersyes efter omsætning eller butiksareal, påvirker de hovedsaglig udenlandske detailkæder. Dette øger usikkerheden blandt virksomhedslederne og kan hindre investeringer. Der er behov for stabile lovgivningsmæssige rammer, der fremmer konkurrencen. Restriktiv regulering af erhverv er fortsat udbredt i Ungarn, navnlig med hensyn til vigtige erhverv som revision og juridiske tjenester.

               (14)Der er fortsat bekymringer vedrørende forebyggelse og retsforfølgelse af korruption. I henhold til adskillige indikatorer lader Ungarns eksponering for korruption til at være øget i løbet af de seneste år, og risikoen for korruption kan påvirke landets vækstpotentiale i negativ retning. Det er af afgørende betydning for bekæmpelsen af korruption og hvidvaskning af penge, at anklagemyndigheden fungerer, og selv om anvendelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af korruption på lavt niveau lader til at have haft en vis succes, er der ikke tilstrækkeligt fokus på at indlede efterforskning af sager på højt niveau. Begrænset gennemsigtighed og begrænsning af adgang til oplysninger udgør yderligere hindringer for foranstaltninger, som har til formål at forebygge korruption. Der er taget betydelige skridt med hensyn til offentlige udbud, men der er plads til yderligere forbedringer af gennemsigtigheden og konkurrencen i udbudsprocessen.

               (15)Uddannelsesresultaterne mht. grundlæggende færdigheder ligger betydeligt under EU-gennemsnittet, navnlig for børn med dårlig socioøkonomisk baggrund. Eleverne ledes tidligt over i forskellige skoletyper, som udviser store forskelle hvad angår uddannelsesresultater og erhvervsvalg. Dårligt stillede børn, herunder romabørn, koncentreres typisk i erhvervsskoler, der karakteriseres af lavere niveau mht. grundlæggende færdigheder og højere frafald, og de personer, som går ud af disse skoler, får i gennemsnit mindre i løn. Frafaldsprocenten i de tidlige skoleår er steget til gennemsnitligt 12,4 % og er særligt høj blandt romabørn. Disse udfordringer er særligt presserende i forbindelse med kvalitet og inklusiv uddannelse. Den stadig mindre gruppe af ansøgere til og det høje frafald på videregående uddannelser vil yderligere begrænse gennemførelsesprocenten på et tidspunkt, hvor efterspørgslen efter højtkvalificeret arbejdskraft stiger.

               (16)Dårlige sundhedsresultater, der forværres af usund livsstil, er et vedvarende fænomen, som påvirker den menneskelige kapital negativt. Lave sundhedsudgifter kombineret med ineffektiv fordeling af ressourcerne begrænser det ungarske sundhedssystems effektivitet. Dette har kombineret med omfattende afhængighed af egenbetaling negative konsekvenser for ligheden hvad angår rettidig adgang til økonomisk overkommelige, forebyggende og helbredende sundhedsydelser af høj kvalitet. Mangel på sundhedspersonale hæmmer også adgangen til pleje, selv om nylige lønforhøjelser har mindsket denne udfordring. I den løbende reformindsats fokuseres der på at tackle overdreven brug af hospitalsbehandlingstjenester, som i høj grad skyldes, at de primære sundhedstjenester ikke er klædt på til at fungere som effektive dørvogtere. Yderligere rationalisering af anvendelsen af hospitalsressourcerne kombineret med målrettede investeringer, som har til formål at styrke de primære sundhedstjenester, vil gøre det muligt at mindske forskellene med hensyn til adgang til pleje, drive effektivitetsgevinster og på effektiv vist forbedre sundhedsresultaterne.

               (17)Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Ungarns økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2018 og det nationale reformprogram for 2018 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Ungarn i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Ungarn, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (18)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2018, og dets holdning
                  9
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

               HENSTILLER, at Ungarn i 2018 og 2019 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Sikre efterlevelse af Rådets henstilling af XX juni 2018 med henblik på at rette op på den væsentlige afvigelse fra tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Træffe foranstaltninger til at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,9 % i 2019, svarende til en årlig strukturel tilpasning på mindst 0,75 % af BNP.

               2.Fortsætte med at forenkle skattesystemet, navnlig ved at mindske de sektorspecifikke skatter. Forbedre beslutningsprocessens kvalitet og gennemsigtighed gennem social dialog og engagement med andre interessenter samt regelmæssige og tilstrækkelige konsekvensanalyser. Styrke rammerne for korruptionsbekæmpelse, styrke retsforfølgningsindsatsen og forbedre gennemsigtigheden af og konkurrencen i forbindelse med offentlige udbud ved bl.a. at gøre data indsamlet via systemet til e-udbud tilgængelige for offentligheden. Styrke konkurrencen, den reguleringsmæssige stabilitet og gennemsigtigheden i servicesektoren, navnlig på detailområdet.

               3.Skaffe adgang til arbejdskraftreserver ved at forbedre kvaliteten af de aktive arbejdsmarkedspolitikker. Forbedre resultaterne på uddannelsesområdet og øge deltagelsen af dårligt stillede grupper, navnlig romaer, i inklusiv almen uddannelse af høj kvalitet. Forbedre de sociale ydelsers og arbejdsløshedsunderstøttelsens dækning og tilstrækkelighed.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 416 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 og P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 215 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, som genberegnet af Kommissionen ved hjælp af den i fællesskab aftalte metode.

                     (8)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

                     (9)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 418 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Nederlandenes nationale reformprogram for 2018og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2018

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Nederlandenes nationale reformprogram for 2018

                  og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2018

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 om samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Nederlandene blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 22. marts 2018. Den 14. maj 2018 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Nederlandene har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Nederlandene sikre en fuldstændig og rettidig efterlevelse af henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet, som er afspejlet i henstilling 1 og 2 nedenfor.

               (3)Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Nederlandene 2018
                  5
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af nogle fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Nederlandenes nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 7. marts 2018
                  6
               . Kommissionen konkluderer i sin analyse, at Nederlandene er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Nederlandene er navnlig den medlemsstat i euroområdet, der har det største treårige gennemsnitlige overskud på betalingsbalancens løbende poster i forhold til BNP. Overskuddet er tegn på en ikkeoptimal fordeling af ressourcerne, hvilket kan have en negativ indvirkning på vækst og velfærd. Den private gæld er betydelig, navnlig husholdningernes realkreditgæld og de multinationale virksomheders gæld. Husholdningernes økonomi er præget af såkaldte lange balancer med både høj opsparing og høj (realkredit)lånoptagelse, hvilket øger sårbarheden over for konjunkturudsving og udsving på de finansielle markeder.

               (4)Den 30. april 2018 fremlagde Nederlandene sit nationale reformprogram for 2018 og den 26. april 2018 sit stabilitetsprogram for 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  7
                kan Kommissionen, hvor det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  8
               .

               (6)Nederlandene er på nuværende tidspunkt omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2018 forventer regeringen et fald i det offentlige overskud fra 1,1 % af BNP i 2017 til 0,3 % af BNP i 2021. Den mellemfristede budgetmålsætning, som er et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, er fortsat opfyldt i hele programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2018 ventes den offentlige gældskvote at falde til 44,0 % af BNP i 2021. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. På basis af Kommissionens forårsprognose 2018 forventes den strukturelle saldo at falde fra et overskud på 0,5 % af BNP i 2017 til et underskud på 0,1 % af BNP i 2018 og 0,3 % af BNP i 2019, hvilket er over den mellemfristede budgetmålsætning. Den offentlige bruttogæld forventes at falde støt og forblive under traktatens referenceværdi. Rådet er af den generelle opfattelse, at Nederlandene forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2018 og 2019. Samtidig er der under hensyntagen til den mellemfristede målsætning stadig spillerum til at benytte finans- og strukturpolitikken til at øge de offentlige og private investeringer i forskning, udvikling og innovation.

               (7)Nederlandene har en effektiv forsknings- og udviklingssektor, og landets ligeledes effektive uddannelsessystem og stærke videnskabelige fundament giver et solidt grundlag for at fremme innovations- og vækstkapaciteten gennem tiltag inden for uddannelse samt forskning og udvikling. Der er bebudet betydelige yderligere investeringer, som vil kunne bidrage til at stabilisere den offentlige og private forsknings- og udviklingsintensitet. Hvorvidt Nederlandene vil nå sine Europa 2020-mål, navnlig målene om investeringer i forskning og udvikling samt vedvarende energi, er fortsat usikkert.

               (8)En nøgleudfordring, hvad angår husholdningernes høje gældsætning, er boligmarkedet, hvor de stivheder og forvridende incitamenter, der er blevet opbygget gennem årtier, præger mønstrene for boligfinansiering og opsparing. Siden 2012 er der gennemført en række foranstaltninger for delvis at afhjælpe disse problemer. I 2017 offentliggjorde regeringen planer om at fremskynde nedsættelsen af rentefradraget på realkreditlån fra og med 2020. Da der ikke findes et velfungerende midtersegment på lejeboligmarkedet, tilskyndes husholdningerne imidlertid til at købe snarere end at leje, hvilket fører til en stor gæld i forhold til deres indkomst og økonomisk sårbarhed i en ung alder. Det sociale boligsegment er et af de relativt største i Unionen, men boligerne bebos ikke altid af dem, der har et reelt behov for disse. Husholdninger med høje indkomster bliver boende i sociale boliger, eftersom de sociale boligselskaber ikke hæver huslejerne så hurtigt, som de har ret til ifølge loven. Regeringen har bebudet sin hensigt om at støtte udbuddet af økonomisk overkommelige boliger på det private lejemarked, men har endnu ikke offentliggjort nogen konkrete planer for en sådan støtte.

               (9)Som nævnt i henstillingen til euroområdet 2018 er det vigtigt at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning for at forhindre konkurrenceforvridning mellem virksomheder, sikre retfærdig behandling af skatteyderne og beskytte de offentlige finanser. Afsmittende virkninger af skatteyderes aggressive skatteplanlægning mellem medlemsstater kræver en samordnet indsats fra nationalt politisk hold som supplement til EU-lovgivningen. De meget store udbytte-, royalty- og rentebetalinger, der foretages via Nederlandene, tyder stadig på, at landets skatteregler udnyttes af virksomheder, der beskæftiger sig med aggressiv skatteplanlægning. En stor del af de udenlandske direkte investeringer er foretaget i såkaldte "special purpose entities". Da der ikke opkræves kildeskat på udgående (dvs. fra personer med hjemsted i EU til personer med hjemsted i tredjelande) royalty- og rentebetalinger, kan det føre til, at disse betalinger fuldstændig fritages for beskatning, hvis de heller ikke pålægges skat i modtagerlandet. Også manglen på visse regler for bekæmpelse af misbrug, især i tilfælde af hybride enheder, kan lette aggressiv skatteplanlægning. Kommissionen anerkender, at Nederlandenes tilsagn om at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning, som det er fastlagt i reformdagsordenen på skatteområdet, herunder kildeskat på royalty-, rente- og udbyttebetalinger i tilfælde af misbrug eller betalinger til lavbeskatningslande, er et positivt skridt med hensyn til at mindske aggressiv skatteplanlægning, der bør gennemføres så hurtigt som muligt og overvåges nøje. På baggrund af de seneste drøftelser vil Kommissionen fortsætte sin konstruktive dialog for at bekæmpe skatteyderes aggressive skatteplanlægning.

               (10)På trods af lav arbejdsløshed og mange ledige stillinger var væksten i de nominelle lønninger på 1,5 % i 2017 moderat. Dette tal ligger under det niveau, der kunne forventes på grundlag af inflation, produktivitet og arbejdsløshed. Den moderate lønvækst kan delvis forklares af den langsomme stigning i produktiviteten, det endnu uudnyttede arbejdskraftpotentiale og den øgede segmentering af arbejdsmarkedet. I 2017 vedtog regeringen flere finanspolitiske foranstaltninger, som mindsker skatten på arbejde og øger husholdningernes disponible indkomst for personer, der arbejder. En yderligere forbedring af husholdningernes disponible indkomst ved at skabe de rette betingelser for at fremme lønvæksten samt en reform af pensionssystemets anden søjle for at gøre den mere gennemsigtig, mere retfærdig på tværs af og mellem generationerne og mindre følsom over for økonomiske udsving vil stimulere den indenlandske efterspørgsel og bidrage til at genoprette balancen i euroområdet.

               (11)Den seneste tids vækst i beskæftigelsen kan for en stor del tilskrives en stigning i antallet af beskæftigede på tidsbegrænsede kontrakter og i antallet af selvstændige. Den høje og stigende andel af tidsbegrænsede kontrakter samt den hurtige stigning i antallet af selvstændige uden ansatte kan forklares ved de store forskelle i de gældende arbejdsmarkedsregler, beskyttelse af arbejdstagere samt forskelle i skatte- og socialsikringslovgivning. Selv om der er truffet visse foranstaltninger, og yderligere foranstaltninger er blevet bebudet for nylig, giver nogle af disse faktorer stadig arbejdstagerne økonomiske incitamenter til at begynde at arbejde som selvstændige eller begunstiger, at de ansættes på tidsbegrænsede kontrakter. Endvidere er håndhævelsen af foranstaltninger til at bekæmpe proformaselvstændighed blevet suspenderet indtil 2020. Selvstændige har oftere utilstrækkelige invaliditets-, arbejdsløsheds- og aldersforsikringer, hvilket kan påvirke det sociale sikringssystems bæredygtighed på lang sigt.

               (12)Selv om arbejdsmarkedet samlet set fungerer godt, er der stadig et uudnyttet arbejdskraftpotentiale. Navnlig det store antal deltidsbeskæftigede kvinder og beskæftigelsessituationen for personer med migrantbaggrund er stadig en stor udfordring. Beskæftigelsesfrekvensen for indvandrere, der ikke er født i EU, er 20,6 procentpoint lavere end for personer, der er født i Nederlandene, og forskellen er endnu større for kvinder, der ikke er født i EU.

               (13)De seneste års stigning i husholdningernes opsparingskvote skyldes til dels den højere opsparing i pensionssystemets anden søjle (obligatoriske, supplerende private ordninger), som lovgivningen har bidraget til. En passende fordeling af omkostninger og risici inden for og mellem generationerne, som går videre end de regler, der er vedtaget for indeksregulering og finansielle stødpuder (finansielle vurderingsrammer), vil medvirke til, at husstandene fordeler deres økonomiske midler på en mere vækstfremmende måde. Regeringen har bekræftet sin hensigt om at foretage en gennemgribende reform af pensionssystemets anden søjle for at forbedre dækningen og skabe en mere gennemsigtig, fleksibel og aktuarmæssigt retfærdig ordning. Ifølge rapporten om befolkningsaldringen 2018 er der en mellemhøj risiko for den finanspolitiske holdbarhed på lang sigt, da udgifterne til langtidspleje forventes at stige fra 3,5 % til 6,0 % af BNP i 2070.

               (14)Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Nederlandenes økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018
                  9
               . Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2018 og det nationale reformprogram for 2018 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Nederlandene i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Nederlandene, men også til deres grad af overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (15)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Nederlandenes stabilitetsprogram for 2018 og er af den opfattelse
                  10
               , at Nederlandene ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten.

               (16)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 og 2 nedenfor,

               HENSTILLER, at Nederlandene i 2018 og 2019 træffer foranstaltninger med henblik på:

               1.Under hensyntagen til den mellemfristede målsætning at benytte finans- og strukturpolitikken til at øge de offentlige og private investeringer i forskning, udvikling og innovation. At træffe foranstaltninger til at mindske fordelene ved gældsfinansiering for husholdninger og fjerne de sidste forvridninger på boligmarkedet, navnlig ved at fremme udviklingen af den private udlejningssektor.

               2.At mindske incitamenterne til at anvende tidsbegrænsede kontrakter og selvstændige uden ansatte, og samtidig fremme en passende social beskyttelse for selvstændige og bekæmpe proformaselvstændighed. I samarbejde med arbejdsmarkedets parter at skabe betingelser, der fremmer en højere lønvækst. At sikre, at pensionssystemets anden søjle er mere gennemsigtig, mere retfærdig på tværs af og mellem generationerne og mindre følsom over for økonomiske udsving.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 418 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 og P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 217 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/2018-european-semester-country-report-netherland-en.pdf

                     (10)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.