title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sveriges opdaterede konvergensprogram, 2004-2007

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52005SC0016

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sveriges opdaterede konvergensprogram, 2004-2007  /* SEK/2005/0014 endelig udg. */

	Bruxelles, den 11.1.2005SEK(2005) 16 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2008(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1] fastsætter, at deltagende medlemsstater, dvs. lande, der har indført den fælles valuta, skulle forelægge stabilitetsprogrammer for Rådet og Kommissionen senest den 1. marts 1999. I overensstemmelse med artikel 5 i forordningen skulle Rådet undersøge hvert enkelt stabilitetsprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det ved traktatens artikel 114 nedsatte udvalg, Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav Rådet en udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede stabilitetsprogrammer, der også kan undersøges af Rådet efter samme procedure.Østrigs første stabilitetsprogram, der dækkede perioden 1998-2002, blev forelagt den 30. november 1998 og vurderet af Rådet den 18. januar 1999. Siden er der blevet forelagt opdateringer hvert år. Østrig forelagde det seneste opdaterede stabilitetsprogram den 30. november 2004. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk gennemgang af denne opdatering og har taget hensyn til resultaterne af prognosen for efteråret 2004 fra Kommissionens tjenestegrene, der er blevet fremlagt i overensstemmelse med adfærdskodeksen[2], den almindeligt anerkendte metode til beregning af det potentielle output og konjunkturkorrigerede saldi, henstillingerne i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for 2003-2005 og de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse af 27. november 2002 til Rådet og Europa-Parlamentet om bedre samordning af finanspolitikken[3]. Dette giver anledning til følgende vurdering:-  Den østrigske regering vedtog opdateringen af det østrigske stabilitetsprogram den 30. november 2004. Det dækker perioden fra 2004 til 2008 og er stort set i overensstemmelse med den reviderede "adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", bortset fra et lille antal mindre afvigelser i ESN's regnskabsformat. Hvor konsolideringsmetoden stort set er fastlagt i en national stabilitetspagt, er programmet imidlertid vagt, hvad angår de specifikke foranstaltninger, som skal gennemføres med henblik på at opnå en væsentlig budgetkonsolidering i programmets sidste to år.-  Den underliggende makroøkonomiske fremregning frem til 2006 er stort set i overensstemmelse med Kommissionens prognose fra efteråret 2004. Vækstraten forventes at stige fra 1,9 % i 2004 for derefter at ligge på omkring 2,5 % i resten af programperioden. Ifølge programmet medfører opgangen, der overvejende er eksportdrevet, en gradvis stigning i den indenlandske efterspørgsel. Konjunkturforbedringen forventes understøttet af betydelige skattelettelser, der får virkning i 2005, sammen med øget vækst i beskæftigelsen. I 2007 og 2008 forventes det reale BNP at overstige den potentielle vækstrate, som vurderes til 2 %, med henholdsvis 0,25 og 0,5 procentpoint. Derfor vil det negative outputgab ifølge beregningerne fra Kommissionens tjenestegrene blive lukket og til sidst blive positivt i 2008. De makroøkonomiske forudsætninger i programmet er sandsynlige, men for 2007/2008 virker antagelsen om en vækst i BNP på over 2 % årligt noget optimistisk, da væksten i så fald vil have oversteget den potentielle vækst i fire år i træk.-  I forhold til det forudgående program er budgetmålene blevet sænket med omkring 0,5 % af BNP for samtlige programår. Målet om at nå et balanceret budget er derved også blevet udskudt ét år til 2008. Underskuddet forventes at stige fra 1,3 % af BNP i 2004 til 1,9 % af BNP i 2005, hvorefter det først falder lidt tilbage til 1,7 % i 2006 for derefter at falde til nul i 2008 i to lige store faser. Denne udvikling afspejler en budgetstrategi, der kombinerer en varig lempelse af skattebyrden med et budget, der igen er i balance på mellemlang sigt. I ESA 95-termer skal skattebyrden falde fra 43 % i 2003 til 40 % i 2008, og sidstnævnte tal skal nås to år tidligere, end det oprindelig var planlagt af regeringen.-  I budgetstrategien ligger skattelettelsen i endnu højere grad end i den tidligere opdatering i begyndelsen af perioden, mens den tilsvarende nedskæring af udgifterne kommer i slutningen af perioden. Stigningen i underskuddet i 2005 præges af de betragtelige skattelettelser, der får virkning den 1. januar. Imidlertid virker budgetrisiciene afbalancerede for 2005 og 2006, især set i lyset af det realistiske underliggende makroøkonomiske scenario. For de senere år 2007/08 er der imidlertid tydelige faldgruber, for det første ved antagelsen om, at BNP-væksten vil forblive på et højere niveau end den potentielle vækst, og for det andet ved at det væsentlige fald, som forventes i udgifterne som en del af BNP, stort set ikke er specificeret i programmet. Derfor bliver det mellemlange mål i opdateringen om en konjunkturjusteret budgetstilling tæt på balance muligvis ikke indfriet inden for programperioden. Der lader dog til at være en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride tærsklen på 3 % af BNP for underskudskvoten ved normale makroøkonomiske udsving.-  Konsolideringsstrategien frem til 2008 er blevet fastlagt i en national stabilitetspagt mellem de regionale myndigheder, som skal håndhæves på alle regeringsniveauer gennem et bodssystem. Imidlertid er målsætningen om konsekvent at begrænse udgifter i disse to år ikke fuldt ud underbygget af de politiske foranstaltninger i programmet, som allerede indgår i lovgivningen.-  Efter betydelige justeringer opad i de foregående år er tallene for den offentlige bruttogæld blevet justeret nedad. Da BNP-tallene samtidig er blevet justeret opad på grund af en ændring i den statistiske metode, er gældskvoten for 2003 blevet mindsket med næsten 2 procentpoint, til 64,5 % af BNP. Selv om dette bør gøre det enklere at nå referenceværdien på 60 %, er fristen for at nå dette mål blevet udskudt med ét år til 2008 som følge af de mindre ambitiøse planer for at nedbringe underskuddet. Ifølge et scenario med en højere vækstrate vil fristen blive nået tidligere, mens lavere vækst vil betyde en forsinkelse på ét år. Mens BNP-væksten stort set forventes at forblive uændret under programperioden, domineres udviklingen i gælden af ændringer i det primære underskud. Af forsigtighedshensyn indeholder opdateringen ikke det fulde potentiale ved privatiseringer i Østrig. Det er derfor plausibelt, at gældskriteriet vil blive opfyldt i 2008, selv hvis underskudsmålet ikke nås.-  Den ambitiøse reduktion i forholdet mellem udgifter og BNP forventes opnået som følge af væsentlige nedskæringer i samtlige udgiftskategorier i løbet af programperioden. Størstedelen af konsolideringen på længere sigt forventes opnået ved nedskæringer i sociale overførsler. Mens statens investeringer mindskes i uforholdsmæssig høj grad, stammer de største besparelser fra reduktioner i de sociale overførsler. Opdateringen er optimistisk med hensyn til besparelser fra formodede administrative reformer, der skal ske på de lavere regeringsniveauer. Sådanne reformer er allerede blevet gennemført med succes på nationalt plan.-  Østrig lader til at stå med et forholdsvis gunstigt udgangspunkt med hensyn til de offentlige finansers bæredygtighed på længere sigt på trods af betydelige fremregnede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Pensionsreformerne i 2003 og 2004 kan forventes at lette presset på budgettet i væsentlig grad på lang sigt. Imidlertid betyder reformen i 2004, at konsolideringen udskydes yderligere: mens planerne om kun at indeksjustere pensioner fra 2030 og fremefter, samtidig med at det reelle udbetalingsniveau holdes uændret, er meget ambitiøse, er besparelser i tidligere perioder, som stammer fra reformen i 2003, til en vis grad blevet tilbageført.-  Den økonomiske politik i programmet er delvis i overensstemmelse med de landespecifikke overordnede retningslinjer for de offentlige finanser. Selv om Østrig vil sænke sit høje skattetryk, sker der intet udgiftsstop, så en konjunkturjusteret stilling tæt på balance kan først forventes at opstå i programmets sidste år.-  I lyset af ovenstående vurdering henstilles det, at Østrig skaber mere forvægt i den samlede budgetkonsolideringsstrategi. Desuden bør Østrig give flere detaljer om de specifikke foranstaltninger, der skal tages for at opnå en væsentlig budgetkonsolidering i programmets to sidste år. Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realt BNP (% ændring) | SP dec. 2004 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |KOM | 1,9 | 2,4 | 2,4 | - | - |SP nov. 2003 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | - |HICP-inflation (%) | SP dec. 2004 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |KOM | 2,1 | 1,8 | 1,4 | - | - |SP nov. 2003 | 1,2 | 1,5 | 1,7 | 1,8 | - |Offentlig saldo (% af BNP) | SP dec. 2004 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |KOM | -1,3 | -2,0 | -1,7 | - | - |SP nov. 2003 | -0,7 | -1,5 | -1,1 | -0,4 | - |Primær saldo (% af BNP) | SP dec. 2004 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |KOM | 1,7 | 0,9 | 1,2 | - | - |SP nov. 2003 | 2,8 | 1,9 | 2,2 | 2,8 | - |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP dec. 20041 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |KOM | -1,0 | -1,9 | -1,7 | - | - |SP nov. 20031 | -0,4 | -1,4 | -1,1 | -0,5 | - |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP dec. 2004 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |KOM | 64,0 | 63,9 | 63,4 | - | - |SP nov. 2003 | 65,8 | 64,1 | 62,3 | 59,9 | - |1Beregning fra Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet Kilder: Stabilitetsprogrammet (SP), Kommissionens tjenestegrenes økonomiske prognoser for efteråret 2004 (KOM), beregninger fra Kommissionens tjenestegrene |På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling med henblik på Rådets udtalelse om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram og fremsender den hermed til Rådet.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2008RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[4], særlig artikel 5, stk. 3,under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [18. januar 2005] gennemgik Rådet Østrigs opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2004-2008. Programmet er stort set i overensstemmelse med datakravene i den reviderede "adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form" bortset fra et lille antal mindre afvigelser i ESN's regnskabsformat.Ifølge det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes vækstraten at stige fra 1,9 % i 2004 for derefter at ligge på omkring 2,5 % i resten af programperioden. På grundlag af de oplysninger, der nu er til rådighed, lader dette scenario til at afspejle sandsynlige vækstforudsætninger for de indledende år, men det lader til at være for optimistisk for de senere år, da udsigterne ligger over det potentielle output fire år i træk. Inflationsfremskrivningerne i programmet forekommer realistiske.Østrig forsøger at nå et budget i balance senest i 2008. Underskuddet forventes at stige fra 1,3 % af BNP i 2004 til 1,9 % af BNP i 2005, hvorefter det først falder lidt tilbage til 1,7 % i 2006 for derefter at falde til nul i 2008 i to lige store faser. Denne udvikling afspejler en budgetstrategi, der kombinerer en varig lempelse af skattebyrden med et budget, der igen er i balance på mellemlang sigt. I ESA 95-termer skal skattetrykket falde fra 43 % i 2003 til 40 % i 2008. Konsolideringsstrategien er blevet fastlagt i en national stabilitetspagt mellem de regionale myndigheder, som skal håndhæves på alle regeringsniveauer gennem et bodssystem.Budgetresultatet kan blive værre end forventet i programmet. Særligt gælder det, at skattelettelsen i budgetstrategien ligger i begyndelsen af perioden, mens den tilsvarende nedskæring af udgifterne kommer i slutningen af perioden. Risiciene er afbalancerede for 2005 og 2006, hvor udviklingen i underskuddet domineres af de betydelige skattelettelser, der får virkning den 1. januar 2005, og skal desuden ses på baggrund af et realistisk underliggende makroøkonomisk scenario. For de senere år 2007/08 er der imidlertid tegn på, at risiciene undervurderes, for det første ved at BNP-væksten fortsat forventes at ligge på et højere niveau end den potentielle vækst, og for det andet ved at det væsentlige fald, som forventes i udgifterne som en del af BNP, stort set ikke er specificeret i programmet. I lyset af denne risikovurdering er budgetstillingen i programmet muligvis ikke tilstrækkelig til at opnå den mellemlange målsætning i stabilitets- og vækstpagten om en konjunkturjusteret budgetstilling, der er tæt på balance senest i 2008. Der lader dog til at være en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride tærsklen på 3 % af BNP for underskudskvoten ved normale makroøkonomiske udsving.Gældskvoten vurderes til at have udgjort 64,2 % af BNP i 2004, hvilket er over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Ifølge fremregningen i programmet vil gældskvoten falde med 5 procentpoint i løbet af programperioden. Udviklingen i gældskvoten kan vise sig at være mindre gunstig end forventet som følge af ovennævnte risici for budgetmålene. Omvendt kan Østrig potentielt kompensere for denne risiko med storstilede privatiseringer.Østrig lader til at stå med et forholdsvis gunstigt udgangspunkt med hensyn til de offentlige finansers bæredygtighed på længere sigt på trods af betydelige fremregnede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Pensionsreformerne i 2003 og 2004 kan forventes at lette presset på budgettet i væsentlig grad på lang sigt. Imidlertid betyder reformen i 2004, at konsolideringen udskydes yderligere: mens planerne om kun at indeksjustere pensioner fra 2030 og fremefter, samtidig med at det reelle udbetalingsniveau holdes uændret, er meget ambitiøse, er besparelser i tidligere perioder, som stammer fra reformen i 2003, til en vis grad blevet tilbageført.Den økonomiske politik i programmet er delvis i overensstemmelse med de landespecifikke overordnede retningslinjer for de offentlige finanser. Selv om Østrig vil sænke sit høje skattetryk, sker der intet udgiftsstop, så en konjunkturjusteret stilling tæt på balance kan først forventes at opstå i programmets sidste år.***I lyset af ovenstående vurdering henstilles det, at Østrig skaber mere forvægt i den samlede budgetkonsolideringsstrategi. Desuden bør Østrig give flere detaljer om de specifikke foranstaltninger, der skal tages for at opnå en væsentlig budgetkonsolidering i programmets to sidste år.Centrale fremskrivninger fra Østrigs opdaterede stabilitetsprogram2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Real BNP-vækst (%) | 0,8 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |HICP-inflation (%) | 1,3 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |Offentlig saldo (% af BNP) | -1,1 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |Primær saldo (% af BNP) | 2,1 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP)1 | -0,7 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | 64,5 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |1 Beregning fra Kommissionens tjenestegrene, der har anvendt den almindeligt anerkendte metode på oplysningerne i programmet |[1] EFT L 209 af 2.8.1997. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Revideret udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, tiltrådt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.[4] EFT L 209 af 2.8.1997. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Rådets henstilling af 12. juli 2016 om Cyperns nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Cyperns stabilitetsprogram for 2016

text:
               18.8.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 299/27

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2016
   om Cyperns nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Cyperns stabilitetsprogram for 2016
   (2016/C 299/07)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/463/EU (3) var Cypern underlagt et makroøkonomisk tilpasningsprogram indtil den 31. marts 2016. Cypern har i henhold til artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 472/2013 (4) været fritaget fra overvågningen og vurderingen som led i det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker i hele programmets løbetid. Efter at have afsluttet programmet er Cypern igen fuldt integreret i det europæiske semester.

               (2)

               Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori den fastslog, at situationen i Cypern i relation til proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer ville blive vurderet efter afslutningen af det makroøkonomiske tilpasningsprogram. Samme dag vedtog Kommissionen også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet. Den 18.-19. februar 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 8. marts 2016 blev den vedtaget af Rådet (5). Da Cypern har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Cypern sikre en fuldstændig og rettidig implementering af denne henstilling.

               (3)

               Den 7. april 2016 blev landerapporten for Cypern 2016 offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Cyperns økonomiske og sociale situation og udfordringer efter afslutningen af det makroøkonomiske tilpasningsprogram den 31. marts 2016 samt af Cyperns fremskridt med hensyn til opfyldelsen af landets nationale Europa 2020-mål. Rapporten indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Den 7. april 2016 fremlagde Kommissionen resultaterne af den dybdegående undersøgelse. Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Cypern er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. Det er navnlig afgørende, at landet får rettet op på de mange ubalancer i form af private, offentlige og udenlandske gældsbyrder og får bugt med den store andel af misligholdte lån.

               (4)

               Den 28. april 2016 fremlagde Cypern sit nationale reformprogram for 2016 og den 13. maj 2016, dvs. efter fristen, sit stabilitetsprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (6) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (6)

               Efter at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud er blevet ophævet, er Cypern omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og underlagt overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. Den strukturelle saldo i 2015 forventes at være i overskud og nå op på 1,7 % af BNP, og den vil dermed overstige den mellemfristede budgetmålsætning med samme beløb. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 ventes den mellemfristede budgetmålsætning fortsat at blive opfyldt også i 2016. Baseret på en uændret politik er der dog risiko for en vis afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning i 2017. Der ventes en kraftigere forværring af Cyperns strukturelle saldo, end hvad der er tilladt under overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. På grundlag af vurderingen af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Cypern ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Derfor bliver der behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2017.

               (7)

               Cypern har gennemført vigtige finanspolitiske strukturreformer som led i sit makroøkonomiske tilpasningsprogram. Der mangler stadig at blive vedtaget nogle afledte retsakter vedrørende procedurerne for opstilling af budgettet, betingelserne for budgetændringer i løbet af året samt opgaverne for de personer, der er ansvarlige for at foretage udgiftskontrol. Den offentlige sektor er stadig karakteriseret ved en vis ineffektivitet. Navnlig er lønomkostningerne i den offentlige forvaltning blandt de højeste i euroområdet (i procent af BNP), mens effektivitetsindikatorerne fortsat er gennemsnitlige og skyldes manglende incitamenter til at øge mobiliteten og præstationsniveauet. Den offentlige forsyning (telekommunikation, energi) er præget af høje priser og er stadig forholdsvis afskærmet fra konkurrence. Cypern har som led i det makroøkonomiske tilpasningsprogram givet tilsagn om at vedtage en bindende mekanisme til at begrænse lønstigninger blandt offentligt ansatte med henblik på at sikre de offentlige finansers bæredygtighed på lang sigt. Lovforslaget er blevet udarbejdet og fremlagt for det cypriotiske parlament, men afventer stadig vedtagelse. Som led i det makroøkonomiske tilpasningsprogram er der desuden stillet forslag om en horisontal reform af den offentlige forvaltning, en reformplan for de lokale myndigheder samt en ny lov om forvaltningen af statsejede enheder, som alle skal øge effektiviteten i den offentlige sektor, men de er endnu ikke blevet vedtaget.

               (8)

               Gælden i Cyperns private sektor er stadig uforholdsmæssigt stor. Ændringerne af reglerne for tvangsfuldbyrdelse og insolvens er et vigtigt skridt i retning af at sikre lige rettigheder for låntagere og kreditorer, men det er stadig muligt at forbedre reglernes effektivitet og anvendelse. Lakuner i lovgivningen gør det vanskeligt at bringe gælden i en holdbar nedadgående retning og at reducere antallet af misligholdte lån. Det påvirker også mulighederne for at give iværksættere en ny chance. Der er også stadig en række mangler hvad angår anvendelsen af gældssaneringsløsninger i den private sektor. Det er desuden vigtigt at få vedtaget alle de nødvendige borgerlige retsplejeregler og -bestemmelser, hvis insolvenslovgivningen skal gennemføres effektivt. For at insolvenstjenesten kan blive fuldt funktionsdygtig, skal den råde over tilstrækkeligt personale, have en velfungerende IT-infrastruktur og have tilknyttet et passende antal veluddannede og autoriserede insolvensbehandlere. Derudover er det afgørende at sørge for pålidelige og hurtige systemer til udstedelse og overdragelse af skøder for at undgå efterslæb og beskytte køberne, fastslå ejendomsretten korrekt og bidrage til at genopbygge tilliden på boligmarkedet.

               (9)

               Cypern står også over for store udfordringer med hensyn til retssystemets funktionsmåde. Ineffektive sagsgange og begrænset kapacitet skaber betydelige forsinkelser i sagsbehandlingen, som påvirker tvangsfuldbyrdelses- og insolvensreglernes rette funktion og rammevilkårene for erhvervslivet generelt. Da der ikke er foretaget en reform af retsplejeloven, er behandlingen og fuldbyrdelsen af retsafgørelser fortsat meget langvarig, og det går langsomt med at nedbringe sagsefterslæbet.

               (10)

               Der er som led i det makroøkonomiske tilpasningsprogram gjort betydelige fremskridt med hensyn til at omstrukturere og genoprette tilliden i Cyperns finansielle system. Cypern mangler dog stadig at genetablere en normal långivning til økonomien og nedbringe antallet af misligholdte lån, som udgør ca. 55 % af alle lån til husholdninger og ikkefinansielle selskaber. Den høje gæld i erhvervssektoren forringer virksomhedernes konkurrenceevne og hæmmer deres muligheder for at investere og vokse. Selv om der gøres fremskridt, har bankernes bestræbelser på at gældssanere levedygtige låntagere endnu ikke givet konkrete resultater, og de foretager fortsat kun beskedne hensættelser til deres misligholdte eksponeringer. Svagheder relateret til håndhævelsen af kontrakter og en ringe tilbagebetalingsdisciplin gør det vanskeligt at sætte ind over for strategiske misligholdelser og forhindre ophobningen af nødlidende engagementer. Bankerne har desuden begrænset adgang til oplysninger om låntagernes indkomst og formue, selv om der er oprettet et kreditregister.

               (11)

               Cypern er kommet langt med at få løftet økonomien ud af recession, men investeringsniveauet er stadig lavt, og vækstpotentialet i økonomien er svagt. Cypern har som led i programmet vedtaget en handlingsplan for vækst, som skal forbedre konkurrencen, øge incitamenterne til at innovere og fremme investeringer ved at skabe mere åbne og velfungerende rammer for erhvervslivet og lempe licens- og tilladelsesprocedurerne. Lanceringen af privatiseringsplanen og styrkelsen af de nationale tilsynsmyndigheder skal tiltrække produktivitetsforøgende udenlandske investeringer. Nystartede virksomheder og SMV'er har på nuværende tidspunkt meget få muligheder for at opnå adgang til finansiering, idet bankerne opererer med stramme lånevilkår, og der mangler alternative finansieringskilder. Adgangen til finansiering kan lettes med en forstærket koordinering af EU-instrumenter såsom de europæiske struktur- og investeringsfonde, Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer og EU's konkurrenceprogrammer.

               (12)

               Situationen på arbejdsmarkedet begyndte at blive bedre i 2015, men arbejdsløsheden er stadig høj, omend faldende. Særligt vækker ungdomsarbejdsløsheden og langtidsledigheden bekymring. Der er truffet nogle foranstaltninger inden for den aktive beskæftigelsespolitik og den offentlige arbejdsformidling. Sidstnævnte har dog stadig ikke kapacitet til at imødekomme efterspørgslen, levere jobsøgningshjælp og rådgivning af høj kvalitet og nå ud til de ikkeregistrerede arbejdsløse. Planerne om at styrke den offentlige arbejdsformidlings administrative kapacitet ved bl.a. at specialuddanne og øge antallet af rådgivere, som imødekommer kundernes behov direkte, er blevet forsinkede. Beskæftigelsespolitikkens effektivitet begrænses af manglen på en effektiv opfølgning på kvaliteten af igangværende programmer.

               (13)

               De unges deltagelse i erhvervsrettet uddannelse er fortsat lav, og systemet er karakteriseret ved en manglende inddragelse af arbejdsgiverne i uddannelsen af de studerende. Man er dog i færd med at gennemføre tiltag i overensstemmelse med strategien for erhvervsrettet uddannelse.

               (14)

               Cypern har ikke en universel sundhedsdækning, og sundhedssystemet formår ikke at levere passende og effektiv adgang til sundhedsydelser. Den lave offentlige finansiering af sundhedsydelser medfører, at statistikkerne for behov, der ikke opfyldes — på grund af såvel omkostningerne som egenbetaling — er betydelig højere end blandt andre EU-medlemsstater. Der er plads til at forbedre ressourceanvendelsen. Af foranstaltninger, der er blevet anset for relevante, men som endnu ikke er vedtaget, kan nævnes at øge de offentlige hospitalers autonomi og indføre et nationalt sundhedssystem med henblik på at forbedre det cypriotiske sundhedssystem og gøre det mere omkostningseffektivt.

               (15)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Cyperns økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet Cyperns stabilitetsprogram og nationale reformprogram. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Cypern, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke EU's samlede økonomiske styring, ved at der på EU-plan ydes bidrag til de kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 til 5 nedenfor.

               (16)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet, og dets holdning (7) afspejles navnlig i henstilling 1 nedenfor.

               (17)

               På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 5 nedenfor,

         HENSTILLER, at Cypern i 2016 og 2017 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Når det uforholdsmæssigt store underskud er korrigeret, overholde den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 og 2017. Inden udgangen af 2016 vedtage en bindende mekanisme til at begrænse lønudviklingen blandt offentligt ansatte. Inden udgangen af 2016 vedtage en horisontal reform af den offentlige forvaltning og loven om forvaltning af statsejede enheder samt gennemføre reformen af de lokale myndigheder. Inden udgangen af 2016 vedtage den afledte ret med henblik på at fuldende den nye budgetramme.

               2.

               Inden udgangen af juni 2017 fjerne hindringerne for den fulde gennemførelse af reglerne for insolvens og tvangsfuldbyrdelse og sikre, at insolvenstjenesten råder over tilstrækkelige ressourcer. Sikre pålidelige og hurtige systemer til udstedelse af skøder og overdragelse af fast ejendom. Øge effektiviteten og kapaciteten i domstolssystemet. Reformere retsplejeloven.

               3.

               Inden udgangen af 2016 træffe yderligere foranstaltninger til at sikre en nedbringelse af antallet af misligholdte lån og en korrekt værdiansættelse af sikkerhedsstillelse med henblik på hensættelser. Sørge for, at kreditorerne råder over flere oplysninger, og forbedre de oplysninger, der på nuværende tidspunkt gives, så kreditregistret bliver fuldt operationelt.

               4.

               Fjerne barriererne for investering, navnlig ved at gennemføre handlingsplanen for vækst, fortsætte privatiseringsplanen og styrke de nationale tilsynsmyndigheder. Træffe foranstaltninger til at øge de små og mellemstore virksomheders adgang til finansiering.

               5.

               Forbedre kapaciteten i den offentlige arbejdsformidling og den service, der ydes til de langtidsledige; arbejde på at nå bedre ud til de ikkeregistrerede arbejdsløse. Vedtage lovgivning om en hospitalsreform og komme videre med den planlagte gennemførelse af en universal sundhedspleje.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2016.

            På Rådets vegne

         P. KAŽIMÍR

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/463/EU af 13. september 2013 om godkendelse af Cyperns makroøkonomiske tilpasningsprogram og om ophævelse af afgørelse 2013/236/EU (EUT L 250 af 20.9.2013, s. 40).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 472/2013 af 21. maj 2013 om skærpelse af den økonomiske og budgetmæssige overvågning af medlemsstater i euroområdet, der har eller er truet af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet (EUT L 140 af 27.5.2013, s. 1).

      (5)  EUT C 96 af 11.3.2016, s. 1.

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (7)  I medfør af artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

31999Y0520(01)

Rådets henstilling af 29. april 1999 om det udstyr til afsløring af falske og forfalskede dokumenter, der anvendes på de kontorer på de udenlandske repræsentationer eller hos de nationale myndigheder, der udsteder og forlænger visa

EF-Tidende nr. C 140 af 20/05/1999 s. 0001 - 0002

RÅDETS HENSTILLINGaf 29. april 1999om det udstyr til afsløring af falske og forfalskede dokumenter, der anvendes på de kontorer på de udenlandske repræsentationer eller hos de nationale myndigheder, der udsteder og forlænger visa(1999/C 140/01)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,under henvisning til Europa-Parlamentets udtalelse,som tager i betragtning, at medlemsstaterne i henhold til artikel K.1 i traktaten om Den Europæiske Union, uden at det i øvrigt berører Det Europæiske Fallesskabs beføjelser, betragter bl.a. følgende områder som spørgsmål af fælles interesse:- regler for personers passage af medlemsstaternes ydre grænser og udøvelse af kontrol heraf- indvandringspolitikken og politikken over for tredjelandsstatsborgere- betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse i og færden på medlemsstaternes område- betingelserne for tredjelandsstatsborgeres ophold på medlemsstaternes område, herunder betingelserne for familiesammenføringer og adgang til beskæftigelse- bekæmpelse af tredjelandsstatsborgeres ulovlige indvandring i samt ulovlige ophold og udførelse af arbejde på medlemsstaternes områdesom ønsker at forhindre dokumentmisbrug ved tredjelandsstatsborgeres indrejse i og ophold på medlemsstaternes område,som mener, at præventive foranstaltninger effektivt kan forhindre dokumentmisbrug, ogsom tager i betragtning, at det er vigtigt, at de visumudstedende myndigheder i Den Europæiske Unions medlemsstater råder over sagkundskab og udstyr af samme standard til afsløring af dokumentfalsk,HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNES REGERINGER:Artikel 1Medlemsstaterne bør søge fremover i højere grad at sikre, at visumudstedelsen sker forskriftsmæssigt, bl.a. ved at sørge for, at det visumudstedende personale- råder over udstyr af passende standard, og- er i besiddelse af den sagkundskab, der er nødvendig for at foretage sådanne undersøgelser, herunder også får den nødvendige systematiske efteruddannelseså de bedre er i stand til at afsløre falske og forfalskede dokumenter.Artikel 2Den afgørelse, der i nationalt regi træffes om, hvilket udstyr de kontorer, der udsteder og forlænger visa, skal råde over, bør baseres på følgende afgørende faktorer:- antal visumansøgninger- det kendte omfang af falske og forfalskede dokumenter.Det er mindre grad visumkontorets størrelse eller antallet af udstedte visa, der er afgørende for udstyret, end den reelle risiko for brug af falske eller forkalskede dokumenter i forbindelse med visumbehandlingen. Formålet er at kunne afsløre falsk og forfalskninger for så vidt angår pas, der skal forsynes med visum, dokumenter, der anvendes som erstatning for ordinært pas, indbydelser, der skal fremlægges, samt anden dokumentation af betydning for visumbehandlingen.Artikel 3De tekniske minimumskrav fremgår af bilaget til denne henstilling. Bilaget skal jævnligt tilpasses den tekniske udvikling.Artikel 4Medlemsstaterne bør bestræbe sig på ud fra en national risikovurdering og under hensyntagen til de økonomiske muligheder gradvis at tilpasse deres personale og udstyr til det, der anbefales i denne henstilling.Som led i det stedlige konsulære samarbejde bør medlemsstaterne overveje efter behov, så vidt de har mulighed herfor, at stille deres udstyr til rådighed for andre medlemsstater. Medlemsstaterne kan også som en yderligere mulighed overveje fælles udnyttelse af udstyr på lokalt plan. Kurser kan åbnes for medarbejdere fra andre medlemsstater. Ekspertviden og -erfaringer bør deles med andre.Udfærdiget i Luxembourg den 29. april 1999.På Rådets vegneW. MÜLLERFormandBILAGANBEFALET UDSTYRA. LAVT RISIKONIVEAU:Personale:Personale med grundlæggende uddannelseNødvendigt udstyr:- UV-lyskilde- UV-håndlamper- Forstørrelsesapparat/belysningsanordninger- Håndlupper eller gennemlysningsplade - skrålysanordning- Kombineret dokumentundersøgelsesapparat med forstørrelses-, gennemlysnings- og skrålysanordning- Særlige undersøgelsesapparater- Retroviewer (apparat til kontrol af retroreflekterende materialer)- Undersøgelseslinser, filterfolie osv. til undersøgelse af latente sikkerhedsfeatures ved de på stedet almindeligt brugte dokumenter- Referencemateriale- Opslagsværk over ægte pas (f.eks. pashåndbog, Annual Passport Guide)- EU-ForfalskningsbulletinenB. RISIKO PÅ MELLEMNIVEAU:Personale:Personale med grundlæggende uddannelse samt dokumentspecialister eller andre kvalificerede medarbejdere, der kan afsløre falske og forfalskede dokumenter, og som arbejder permanent på visumkontoret eller kan tilkaldes.Nødvendigt udstyr:- UV-lyskilde- UV-håndlamper og UV-bordapparat- Forstørrelsesapparat- Svagstrøms-stereo-zoom-mikroskop- Lyskide med fleksibel fiberoptisk lysleder- Lysbord til gennemlysningsundersøgelser- Særlige undersøgelsesapparater- Retroviewer (apparat til kontrol af retroreflekterende materialer)- Undersøgelseslinser, filterfolie osv. til undersøgelse af latente sikkerhedsfeatures ved de på stedet almindeligt bruget dokumenter- Referencemateriale- Opslagsværk over ægte pas (f.eks. pashåndbog, Annual Passport Guide)- EU-ForfalskningsbulletinenC. HØJT RISIKONIVEAU:Personale:Højtkvalificerede medarbejdere med stor erfaring i afsløring af dokumentfalsk eller fast tilknyttede lokale dokumentspecialister.Nødvendigt udstyr:- UV-lyskilde- UV-håndlamper og UV-bordapparater- Forstørrelsesapparat- Stereomikroskoper- Lyskilde med fleksibel fiberoptisk lysleder- Lysbord til gennemlysningsundersøgelser- Særlige undersøgelsesapparater- Retroviewer (apparat til kontrol af retroreflekterende materialer)- Undersøgelseslinser, filterfolie osv. til undersøgelse af latente sikkerhedsfeatures ved de på stedet almindeligt brugte dokumenter- Udstyr med infrarød skanner- Infrarødt dokumentundersøgelsesapparat- Apparater til maskinel undersøgelse af dokumenter:- OCR-skannere (med kontrolcifferverifikation)- Maskinelle ægthedskontrolanordninger (f.eks. til kinegramstrukturer)- Referencemateriale- Opslagsværk over ægte pas (f.eks. pashåndbog, Annual Passport Guide)- EU-Forfalskningsbulletinen- Databasesystemer (informationssystemer over ægte og forfalskede dokumenter og systemer over eftersøgte genstande, der kan anvendes til identificering af stjålne dokumenter)


title: Kommissionens henstilling af 12. maj 2009 om gennemførelse af principperne om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred i forbindelse med anvendelse af radiofrekvensbaseret identifikation (meddelt under nummer K(2009) 3200)

text:
               16.5.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 122/47

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 12. maj 2009
   om gennemførelse af principperne om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred i forbindelse med anvendelse af radiofrekvensbaseret identifikation
   (meddelt under nummer K(2009) 3200)
   (2009/387/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211,
   som har hørt Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Radiofrekvensbaseret identifikation (RFID) er udtryk for en ny udvikling i informationssamfundet, hvor genstande forsynet med mikroelektronik, der kan behandle data automatisk, i stigende grad bliver et fast led i hverdagen.

               (2)

               RFID bliver gradvist mere og mere udbredt og dermed en del af den enkeltes liv på en række områder som f.eks. logistik (1), sundhedsvæsen, offentlig transport, detailhandel (hvor RFID især medvirker til øget produktsikkerhed og hurtigere tilbagekaldelse af produkter), underholdning, arbejde, bompengeadministration, bagagehåndtering og rejsedokumenter.

               (3)

               RFID-teknologi kan blive en ny drivkraft for vækst og beskæftigelse og dermed yde et vigtigt bidrag til Lissabonstrategien: den rummer store økonomiske fordele i form af nye forretningsmuligheder, nedsatte omkostninger og øget effektivitet, særlig i kampen mod forfalskninger og i forvaltningen af elektronisk affald og farlige stoffer samt nyttiggørelse af produkter, når de er udtjente.

               (4)

               RFID-teknologien gør det muligt at behandle data, herunder personoplysninger, over korte afstande uden fysisk kontakt eller synlig kommunikation mellem RFID-læseren/-skriveren og RFID-brikken, således, at denne kommunikation kan finde sted, uden at den berørte person er klar over det.

               (5)

               RFID-anvendelser giver mulighed for at behandle data vedrørende en identificeret eller identificerbar fysisk person, hvilket indebærer, at en fysisk person kan identificeres direkte eller indirekte. Disse anvendelser kan behandle personoplysninger, der er lagret i RFID-brikken, som f.eks. en persons navn, fødselsdato, adresse, biometriske data eller data, der forbinder et særligt RFID-artikelnummer med personoplysninger et andet sted i systemet. Desuden kan teknologien bruges til at overvåge personer, der er i besiddelse af en eller flere genstande, som indeholder et RFID-artikelnummer.

               (6)

               Da RFID-teknologien både er praktisk talt usynlig og kan anvendes overalt, er det nødvendigt at være særlig opmærksom på spørgsmålet om privatlivs- og databeskyttelse i forbindelse med brugen af RFID. Derfor bør der indbygges funktioner til beskyttelse af privatlivets fred og informationssikkerheden i RFID-anvendelser, før de vinder almen udbredelse (princippet om konstruktivt bestemt informationssikkerhed og privatlivsbeskyttelse).

               (7)

               De mange potentielle økonomiske og samfundsmæssige fordele ved RFID vil kun blive realiseret, hvis der træffes effektive foranstaltninger for at beskytte personoplysninger og privatlivets fred og de dermed forbundne etiske principper, der står i centrum for debatten om offentlig accept af RFID.

               (8)

               Medlemsstaterne og de berørte parter bør — især i denne indledende fase af indførelsen af RFID — bestræbe sig yderligere på at sikre, at RFID-anvendelser overvåges, og at individets rettigheder og friheder respekteres.

               (9)

               I en meddelelse af 15. marts 2007, »Radiofrekvensbaseret identifikation (RFID) i Europa: elementer til en politisk ramme« (2), bekendtgjorde Kommissionen, at den ville udstede en eller flere henstillinger om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred i RFID-anvendelser for at skabe klarhed og opstille retningslinjer på dette område.

               (10)

               De rettigheder og forpligtelser vedrørende beskyttelse af personoplysninger og fri udveksling af sådanne oplysninger, der er fastsat i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3) og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (4), gælder også fuldt ud for brugen af RFID-anvendelser, der behandler personoplysninger.

               (11)

               De principper, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (5), bør finde anvendelse i forbindelse med udvikling af RFID-anvendelser.

               (12)

               Udtalelsen fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (6) opstiller retningslinjer for, hvordan produkter, der er forsynet med RFID-brikker, og som leveres til privatpersoner, skal behandles; desuden efterlyser den konsekvensvurderinger vedrørende privatlivs- og databeskyttelsesaspekterne med henblik på at udpege og udvikle de »bedste tilgængelige teknikker« til at beskytte privatlivets fred og informationssikkerheden i RFID-systemer.

               (13)

               Operatører af RFID-anvendelser bør tage alle rimelige skridt til at sikre, at data ikke kan knyttes til en identificeret eller identificerbar fysisk person ved hjælp af et middel, der med sandsynlighed vil blive brugt enten af operatøren eller en anden person, medmindre disse data behandles i overensstemmelse med gældende principper og retlige bestemmelser om databeskyttelse.

               (14)

               Kommissionens meddelelse af 2. maj 2007 om bedre databeskyttelse med teknologier til beskyttelse af privatlivet (7) opstiller klare tiltag for at nå målsætningen om at reducere behandlingen af personoplysninger til det mindst mulige og slette eller ændre navneangivelser, inden sådanne data bruges, hvor dette er muligt, ved at støtte udviklingen af teknologier til beskyttelse af privatlivets fred samt udbredelsen heraf blandt registeransvarlige og privatpersoner.

               (15)

               Kommissionens meddelelse af 31. maj 2006, »En strategi for et sikkert informationssamfund — Dialog, partnerskab og myndiggørelse« (8) anerkender, at mangfoldighed, åbenhed, interoperabilitet, brugervenlighed og konkurrence er nøgledrivkræfter for et sikkert informationssamfund; endvidere fremhæves medlemsstaternes og de offentlige administrationers rolle i indsatsen for at skabe øget bevidsthed om sikkerhedsaspekterne og fremme god sikkerhedspraksis, og parterne i den private sektor opfordres til at tage initiativ til at arbejde hen imod prismæssigt overkommelige sikkerhedscertificeringsordninger, der omfatter produkter, processer og tjenester, og som opfylder EU-specifikke behov, navnlig hvad angår beskyttelse af privatlivets fred.

               (16)

               Rådets resolution af 22. marts 2007 (9) om en strategi for et sikkert informationssamfund i Europa opfordrer medlemsstaterne til at udvise den fornødne opmærksomhed over for behovet for at forebygge og bekæmpe nye og eksisterende sikkerhedstrusler mod elektroniske kommunikationsnet.

               (17)

               Der bør opstilles en ramme på fællesskabsplan for gennemførelse af konsekvensvurderinger vedrørende privatlivs- og databeskyttelse for at sikre, at bestemmelserne i denne henstilling følges ensartet i alle medlemsstater. Udformningen af en sådan ramme bør tage udgangspunkt i eksisterende praksis og erfaringer fra medlemsstaterne, tredjelande og det arbejde, der udføres af Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) (10).

               (18)

               Kommissionen vil sørge for, at der udarbejdes retningslinjer på fællesskabsplan for forvaltning af informationssikkerheden i forbindelse med RFID-anvendelser på grundlag af eksisterende praksis og erfaringer fra medlemsstaterne og tredjelande. Medlemsstaterne bør bidrage til denne proces og tilskynde private organisationer og offentlige myndigheder til at deltage i den.

               (19)

               En vurdering af konsekvenserne for beskyttelsen af personoplysninger og privatlivets fred, der gennemføres af operatøren, inden en RFID-anvendelse sættes i værk, vil tilvejebringe de oplysninger, der er nødvendige for at iværksætte passende beskyttelsesforanstaltninger. Sådanne foranstaltninger bør overvåges og tages op til fornyet overvejelse gennem hele RFID-anvendelsens levetid.

               (20)

               I detailhandelsektoren bør en vurdering af konsekvenserne for beskyttelsen af personoplysninger eller privatlivets fred af produkter, der indeholder RFID-brikker, som sælges til forbrugere, omfatte de oplysninger, der er nødvendige for at afgøre, om der er sandsynlighed for, at beskyttelsen af personoplysninger eller privatlivets fred bringes i fare.

               (21)

               Brugen af internationale standarder som dem, der udarbejdes af Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO), adfærdskodekser og bedste praksis, der er i overensstemmelse med EU's lovrammer, kan gøre det lettere at styre foranstaltningerne til beskyttelse af informationssikkerheden og privatlivets fred gennem hele den RFID-støttede forretningsproces.

               (22)

               RFID-anvendelser, der har konsekvenser for befolkningen i almindelighed, f.eks. elektroniske billetter til offentlig transport, kræver passende beskyttelsesforanstaltninger. RFID-anvendelser, der berører enkeltpersoner, f.eks. biometriske identifikationsdata og sundhedsoplysninger, er særlig kritiske, når det gælder informationssikkerhed og privatlivsbeskyttelse, og kræver derfor særlig opmærksomhed.

               (23)

               Samfundet som helhed må være klar over, hvilke forpligtelser og rettigheder der gælder i forbindelse med brugen af RFID-anvendelser. De parter, der tager teknologien i brug, bærer derfor et ansvar for at informere den enkelte om brugen af disse anvendelser.

               (24)

               Øget bevidsthed i offentligheden og blandt små og mellemstore virksomheder om egenskaberne ved og mulighederne i RFID vil gøre det muligt at høste det økonomiske udbytte af denne teknologi, samtidig med at risikoen for, at den udnyttes til skade for offentligheden, mindskes, og teknologien derved vinder større accept.

               (25)

               Kommissionen vil bidrage både direkte og indirekte til gennemførelsen af denne henstilling ved at fremme dialog og samarbejde mellem parterne, særlig via rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation, jf. Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1639/2006/EF (11), og via det syvende forskningsrammeprogram, jf. Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1982/2006/EF (12).

               (26)

               Det er afgørende, at der på fællesskabsplan forskes i og udvikles billig teknologi til beskyttelse af privatlivets fred og informationssikkerheden, for at denne teknologi kan vinde større udbredelse under acceptable betingelser.

               (27)

               I denne henstilling overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender. Henstillingen tilsigter især, at retten til privat- og familielivets fred samt beskyttelsen af personoplysninger respekteres fuldt ud,

         HENSTILLER:

      Anvendelsesområde

               1.

               Denne henstilling opstiller retningslinjer for medlemsstaterne for, hvordan RFID-anvendelser udformes og anvendes på en lovlig samt etisk og socialt acceptabel måde, med respekt for retten til privatlivets fred og garanti for, at personoplysninger beskyttes.

               2.

               Henstillingen indeholder retningslinjer for, hvilke foranstaltninger der skal træffes med henblik på indførelse af RFID-anvendelser for at sikre, at national lovgivning til gennemførelse af direktiv 95/46/EF, 1999/5/EF og 2002/58/EF overholdes, hvor det er relevant, når sådanne anvendelser tages i brug.

      Definitioner

               3.

               I denne henstilling gælder definitionerne i direktiv 95/46/EF. Endvidere forstås ved:
               a)   »radiofrekvensbaseret identifikation« (RFID): brug af elektromagnetiske bølger eller induktiv kobling i radiofrekvensdelen af det elektromagnetiske spektrum til at kommunikere til eller fra en RFID-brik ved hjælp af forskellige modulations- og kodningssystemer, således at RFID-brikkens identitet eller andre data, der er lagret i den, kan læses entydigt
               b)   »RFID-brik«: RFID-udstyr, der enten er i stand til at frembringe et radiosignal, eller som genkobler, tilbagespreder eller reflekterer (alt afhængigt af udstyrets art) og dermed modulerer et bærersignal fra en RFID-læser/-skriver
               c)   »RFID-læser/-skriver«: fast eller mobilt udstyr til datafangst og -identifikation, der anvender radiobølger eller induktiv kobling til at stimulere og frembringe et moduleret datasvar fra en RFID-brik eller gruppe af brikker
               d)   »RFID-anvendelse« eller »anvendelse«: en anvendelse, der behandler data ved hjælp af RFID-brikker og RFID-læsere/-skrivere, og som bygger på et back-end-system og en netbaseret kommunikationsinfrastruktur
               e)   »operatør af RFID-anvendelser« eller »operatør«: den fysiske eller juridiske person, offentlige myndighed, institution eller andet organ, der alene eller sammen med andre afgør, til hvilket formål og med hvilke midler en RFID-anvendelse må drives, herunder forvaltere af personoplysninger, der benytter en RFID-anvendelse
               f)   »informationssikkerhed«: bevarelse af oplysningers fortrolighed, integritet og disponibilitet
               g)   »overvågning«: enhver aktivitet, der udføres for at afsløre, observere, kopiere eller registrere en persons placering, bevægelser, aktiviteter eller tilstand.

      Konsekvensvurderinger vedrørende privatlivs- og databeskyttelse

               4.

               Medlemsstaterne bør sikre, at erhvervslivet i samarbejde med relevante parter fra civilsamfundet opstiller en ramme for konsekvensvurderinger vedrørende privatlivs- og databeskyttelse. Denne ramme bør forelægges for Artikel 29-gruppen vedrørende Beskyttelse af Personoplysninger til godkendelse senest 12 måneder efter denne henstillings offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

               5.

               Medlemsstaterne bør sikre, at operatører uanset deres forpligtelser i henhold til direktiv 95/46/EF:

                           a)

                           foretager en vurdering af, hvilke konsekvenser indførelsen af RFID-anvendelsen vil få for beskyttelsen af personoplysninger og privatlivets fred, herunder af, om anvendelsen kan bruges til at overvåge enkeltpersoner. Vurderingens detaljeringsgrad bør stå i et rimeligt forhold til de trusler mod privatlivets fred, der kan være forbundet med anvendelsen

                           b)

                           træffe passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger for at sikre, at personoplysninger og privatlivets fred beskyttes

                           c)

                           udpege en person eller gruppe af personer, der får ansvaret for at gennemgå vurderingerne og afgøre, om de tekniske og organisatoriske foranstaltninger fortsat er egnede til at sikre, at personoplysninger og privatlivets fred beskyttes

                           d)

                           stille vurderingen til rådighed for den kompetente myndighed, mindst seks uger før anvendelsen indføres

                           e)

                           gennemføre ovenstående bestemmelser i overensstemmelse med rammen for konsekvensvurderinger vedrørende privatlivs- og databeskyttelse, jf. punkt 4, så snart denne ligger fast.

      Informationssikkerhed

               6.

               Medlemsstaterne bør bistå Kommissionen med at finde frem til, hvilke RFID-anvendelser der kan medføre trusler mod informationssikkerheden, som har konsekvenser for offentligheden. For sådanne anvendelser bør medlemsstaterne sikre, at operatørerne sammen med de kompetente nationale myndigheder og civilsamfundsorganisationer opstiller nye ordninger eller anvender eksisterende ordninger, som f.eks. certificering eller selvevaluering blandt operatørerne, til at påvise, at der tilvejebringes et tilfredsstillende niveau af informationssikkerhed og beskyttelse af privatlivets fred set i forhold til de risici, der vurderes at være.

      Oplysninger og åbenhed omkring brug af RFID

               7.

               Uden at det tilsidesætter registeransvarliges forpligtelser i henhold til direktiv 95/46/EF og 2002/58/EF, bør medlemsstaterne sikre, at operatører udarbejder og offentliggør et sæt kortfattede, nøjagtige og letforståelige oplysninger for hver af deres anvendelser. Disse oplysninger bør som minimum omfatte:

                           a)

                           operatørens navn og adresse

                           b)

                           formålet med anvendelsen

                           c)

                           hvilke data der behandles af anvendelsen, særlig hvorvidt der er tale om personoplysninger, og hvorvidt RFID-brikkernes placering vil blive overvåget

                           d)

                           et resumé af konsekvensvurderingen vedrørende privatlivs- og databeskyttelse

                           e)

                           de sandsynlige trusler mod privatlivets fred, hvis sådanne eksisterer, i forbindelse med brugen af RFID-brikker i anvendelsen, og hvilke skridt den enkelte kan tage for at modvirke disse trusler.

               8.

               Medlemsstaterne bør sikre, at operatører af RFID-anvendelser tager skridt til at informere den enkelte om tilstedeværelsen af RFID-læsere/-skrivere ved hjælp af et fælles europæisk kendemærke, der udformes af de europæiske standardiseringsorganisationer med bistand fra de berørte parter. Kendemærket bør omfatte operatørens navn og en kontaktadresse, hvor man kan få udleveret ovennævnte oplysninger om anvendelsen.

      RFID-anvendelser i detailhandelen

               9.

               Operatører af RFID-anvendelser bør informere den enkelte om tilstedeværelsen af RFID-brikker, der er anbragt på eller indbygget i produkter, ved hjælp af et fælles europæisk kendemærke, der udformes af de europæiske standardiseringsorganisationer med bistand fra de berørte parter.

               10.

               Når operatøren af en anvendelse gennemfører konsekvensvurderingen vedrørende privatlivs- og databeskyttelse, jf. punkt 4 og 5, bør vedkommende specifikt undersøge, om RFID-brikker, der er anbragt på eller indbygget i produkter, som sælges til forbrugerne via detailhandlere, der ikke er operatører af den pågældende anvendelse, udgør en trussel mod privatlivets fred eller beskyttelsen af personoplysninger.

               11.

               Detailhandlere bør deaktivere eller fjerne de RFID-brikker, der benyttes i deres RFID-anvendelser, ved salgsstedet, medmindre forbrugerne efter at være blevet gjort opmærksomme på oplysningerne om anvendelsen, jf. punkt 7, giver deres samtykke til, at RFID-brikkerne forbliver aktive. Ved deaktivering forstås enhver proces, der afbryder forbindelserne mellem en RFID-brik og dens omgivelser, og som ikke kræver nogen aktiv indsats fra forbrugerens side. Deaktivering eller fjernelse af RFID-brikker bør foretages af detailhandleren øjeblikkeligt og uden omkostninger for forbrugeren. Forbrugerne bør kunne kontrollere, at en RFID-brik rent faktisk er blevet deaktiveret eller fjernet.

               12.

               Punkt 11 bør ikke finde anvendelse, hvis konsekvensvurderingen vedrørende privatlivs- og databeskyttelse konkluderer, at RFID-brikker, der anvendes i et detailhandelsprodukt, og som ikke deaktiveres eller fjernes ved salgsstedet, ikke udgør en sandsynlig trussel mod privatlivets fred eller beskyttelsen af personoplysninger. Detailhandlerne bør dog tilbyde gratis og lettilgængelige midler til øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt at deaktivere eller fjerne sådanne RFID-brikker.

               13.

               Deaktivering eller fjernelse af RFID-brikker bør ikke indebære, at detailhandlerens eller producentens retlige forpligtelser over for forbrugeren indskrænkes eller ophører.

               14.

               Punkt 11 og 12 bør kun gælde for detailhandlere, der er operatører af RFID-anvendelser.

      Oplysningsforanstaltninger

               15.

               Medlemsstaterne bør i samarbejde med industrien, Kommissionen og andre berørte parter tage passende skridt til at oplyse og bevidstgøre offentlige myndigheder og virksomheder, især små og mellemstore virksomheder, om de potentielle fordele og risici, der er forbundet med brugen af RFID-teknologi. Der bør især lægges vægt på spørgsmålene om informationssikkerhed og privatlivets fred.

               16.

               Medlemsstaterne bør i samarbejde med industrien, civilsamfundets organisationer, Kommissionen og andre berørte parter finde og fremlægge eksempler på god praksis for iværksættelse af RFID-anvendelser med det formål at oplyse og bevidstgøre befolkningen som helhed. De bør også træffe passende foranstaltninger, f.eks. i form af storstilede pilotprojekter, for at øge kendskabet til RFID-teknologien og de fordele, risici og mulige konsekvenser, der er forbundet med brugen heraf, som en forudsætning for en videre udbredelse af denne teknologi.

      Forskning og udvikling

               17.

               Medlemsstaterne bør samarbejde med industrien, relevante parter fra civilsamfundet og Kommissionen om at stimulere og støtte indførelsen af princippet om konstruktivt bestemt informationssikkerhed og privatlivsbeskyttelse på et tidligt trin i udviklingen af RFID-anvendelser.

      Opfølgning

               18.

               Medlemsstaterne bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at gøre alle parter, der er involveret i udformning og drift af RFID-anvendelser i Fællesskabet, opmærksomme på denne henstilling.

               19.

               Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de træffer for at efterkomme denne henstilling, senest 24 måneder efter henstillingens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

               20.

               Senest tre år efter henstillingens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende forelægger Kommissionen en rapport om gennemførelsen af henstillingen, dens virkning og betydning for operatører og forbrugere, særlig for så vidt angår de foranstaltninger, der anbefales i punkt 9-14.

      Adressater

               21.

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. maj 2009.

            På Kommissionens vegne

         Viviane REDING

            Medlem af Kommissionen

      (1)  KOM(2007) 607 endelig.

      (2)  KOM(2007) 96 endelig.

      (3)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

      (4)  EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37.

      (5)  EFT L 91 af 7.4.1999, s. 10.

      (6)  EUT C 101 af 23.4.2008, s. 1.

      (7)  KOM(2007) 228 endelig.

      (8)  KOM(2006) 251 endelig.

      (9)  EUT C 68 af 24.3.2007, s. 1.

      (10)  Artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 460/2004 (EUT L 77 af 13.3.2004, s. 1).

      (11)  EUT L 310 af 9.11.2006, s. 15.

      (12)  EUT L 412 af 30.12.2006, s. 1.


Avis juridique important

|

E1996C0085

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS HENSTILLING Nr. 85/96/KOL af 10. juli 1996 om et samordnet program for kontrol i 1996 til sikring af, at maksimalgrænseværdierne for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager, overholdes

EF-Tidende nr. L 285 af 07/11/1996 s. 0026 - 0029

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS HENSTILLING Nr. 85/96/KOL af 10. juli 1996 om et samordnet program for kontrol i 1996 til sikring af, at maksimalgrænseværdierne for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager, overholdes EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -under henvisning til EØS-aftalen, særlig artikel 109 og protokol 1,under henvisning til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra b), og protokol 1,under henvisning til den i kapitel XII, punkt 54, i bilag II til EØS-aftalen nævnte retsakt (Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager), særlig artikel 4, stk. 3, ogud fra følgende betragtninger:Ifølge artikel 4, stk. 2, i direktiv 90/642/EØF skulle EFTA-staterne inden den 1. august 1995 sende EFTA-Tilsynsmyndigheden alle de nødvendige oplysninger om gennemførelsen i 1994 af deres nationale kontrolprogrammer til sikring af, at maksimalgrænseværdierne for pesticidresterne i bilag II til nævnte direktiv overholdes; Tilsynsmyndigheden har modtaget visse oplysninger i overensstemmelse med dette krav;ifølge artikel 4, stk. 1, i direktiv 90/642/EØF skal EFTA-staterne udarbejde foreløbige programmer, i hvilke karakteren og hyppigheden af den kontrol, som skal foretages for at sikre overholdelse af den opstillede liste over maksimalgrænseværdier for pesticidrester, fastlægges;ved henstilling af 19. april 1995 om et samordnet program for kontrol i 1995 til sikring af, at maksimalgrænseværdierne for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager overholdes, henstillede Tilsynsmyndigheden, at EFTA-staterne inden den 1. september 1995 sendte Tilsynsmyndigheden deres planlagte nationale kontrolprogrammer for 1996; Tilsynsmyndigheden har modtaget visse oplysninger i anledning af denne henstilling;bilag II til direktiv 90/642/EØF, som ændret, indeholder lister over harmoniserede maksimalgrænseværdier for rester af visse pesticider, som bør være omfattet af de nationale og de samordnede kontrolprogrammer i 1996;de oplysninger, som EFTA-Tilsynsmyndigheden har fået forelagt, er ikke tilstrækkelige til at give en fuldstændig oversigt over EFTA-staternes fuldførte og planlagte kontrolprogrammer;det er fortsat nødvendigt at rette henstilling om generelle grundlæggende ordninger for den kontrol for pesticidrester, som EFTA-staterne skal gennemføre i 1996, for at sikre, at de obligatoriske maksimalgrænseværdier for pesticidrester overholdes, og for at bidrage til, at Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde fungerer efter hensigten;det er vigtigt, at EFTA-staterne giver oplysninger om de nuværende kvalitetssikrende foranstaltninger for prøvetagning og analyse af pesticidrestniveauer som grundlag for en yderligere drøftelse;med henblik på udarbejdelsen af fremtidige henstillinger vil det også være en hjælp for EFTA-Tilsynsmyndigheden på forhånd at blive underrettet om EFTA-staternes foreløbige programmer for 1997 for kontrollen af maksimalgrænseværdier for pesticidrester som fastsat i direktiv 90/642/EØF;EFTA-staternes kontrol og prøvetagning til sikring af, at maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i den liste, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, i direktiv 90/642/EØF, overholdes, bør gennemføres i henhold til den i kapital XII, punkt 20, i bilag II til EØS-aftalen nævnte retsakt (direktiv 79/700/EØF om fastsættelse af fællesskabsmetoder til udtagning af prøver til den officielle kontrol med pesticidrester på og i frugt og grøntsager), den i kapitel XII, punkt 37, i bilag II til EØS-aftalen nævnte retsakt (direktiv 85/591/EØF om indførelse af fælles prøveudtagnings- og analysemetoder til kontrol af levnedsmidler) og de i kapitel XII, punkt 50 og 54n, i bilag II til EØS-aftalen nævnte retsakter (direktiv 89/397/EØF og 93/99/EØF om offentlig kontrol med levnedsmidler);Liechtenstein skal overholde bestemmelserne i de i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen nævnte retsakter senest den 1. januar 2000; Liechtenstein skal gøre sit yderste for at overholde bestemmelserne i de i det pågældende kapitel nævnte retsakter senest den 1. januar 1997; Liechtenstein bør derfor ikke omfattes af denne henstilling for 1996;Norge og Island blev hørt i EFTA-Levnedsmiddeludvalget, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden, den 7. november 1995 -VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:Det henstilles, at Norge og Island:1. som en prioriteret opgave kontrollerer produkter fra en betydelig del af de produktgrupper, der er nævnt i bilag I til direktiv 90/642/EØF2. som en prioriteret opgave med regelmæssige mellemrum udtager et minimumsantal af prøver, der afspejler produktion, forbrug og import til EØS af hvert produkt, i hele 1996 eller i produktionsåret for det pågældende produkt med tydelig angivelse af oprindelse og handels- eller afsætningsled3. som en prioriteret opgave analyserer for rester af så mange af de i bilag II til direktiv 90/642/EØF nævnte pesticider som muligt under hensyn til de anvendte analysemetoder4. som en prioriteret opgave udarbejder en generel rapport om den nuværende anvendelse af deres kvalitetssikrende foranstaltninger for prøvetagning og analyse for pesticidrester til orientering samtidig med den rapport, der er nævnt i henstilling 65. som en særlig opgave for 1996 udtager prøver og analyserer for de kombinationer af produkter og pesticider, der er nævnt i bilaget, på grundlag af et tilstræbt antal prøver på 30 af hvert produkt, der afspejler nationale andele, EØS-andele og tredjelandes andele af EFTA-statens marked, og aflægger rapport om resultaterne, herunder de anvendte analysemetoder og kvalitetssikrende foranstaltninger, senest den 1. juli 1997, hvis det er muligt, men senest den 1. august 19976. tilsender EFTA-Tilsynsmyndigheden alle de i artikel 4, stk. 2, i direktiv 90/642/EØF-krævede oplysninger og navnlig aflægger rapport om resultaterne af kontrollen for 1995, hvad angår de pesticider, der er nævnt i bilag II til direktiv 90/642/EØF, og7. inden den 1. september 1996 sender EFTA-Tilsynsmyndigheden deres planlagte nationale kontrolprogram for året 1997.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 1996.For EFTA-TilsynsmyndighedenKnut ALMESTADFormandBILAG MGR, der skal kontrolleres i forbindelse med den specifikke opgave for 1996, der er nævnt i henstilling 5 >TABELPOSITION>


title: Kommissionens henstilling nr. 160/78/EKSF af 27. januar 1978 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold for visse plader af jern og stål med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, Rumænien og Spanien

text:
  28 . 1 . 78                                    De Europæiske Fællesskabers Tidende                                     Nr. L 23 / 33
                                       KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 160 /78 / EKSF
                                                          af 27 . januar 1978
                    om indførelse af en midlertidig antidumpingtold for visse plader af jern og stål
                      med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik , Rumænien og Spanien
  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE                                        1974 til 903 000, tons i første halvar 1977 ; importen
  FÆLLESSKABER HAR —                                                    med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik,
                                                                        Rumænien og Spanien er steget fra 193 000 tons til
  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det                   124 000 tons i løbet af samme periode, og importen
  europæiske Kul - og Stålfællesskab, særlig artikel 74 og              har følgelig kunnet opnå en samlet andel på 20 % og
  86,                                                                  en andel på 1 1 % for så vidt angår importen med op
                                                                        rindelse i Den tyske demokratiske Republik, Rumæ
  under henvisning til Kommissionens henstilling 77/                    nien og Spanien samt leverancerne fra Bulgarien , Ja
  329/EKSF om beskyttelse mod dumping, præmier el                      pan og Tjekkoslovakiet, som allerede er pålagt en mid
  ler subventioner fra lande, der ikke tilhører Det euro              lertidig antidumpingtold ; oplysningerne viser endvi
  pæiske Kul - og Stålfællesskab ('), ændret ved henstil              dere at Fællesskabets jern - og stålindustri befinder sig
  ling nr. 3004/77/ EKSF (2), særlig artikel 15 og 19 ,                i en krisesituation præget af et fald i produktionen af
                                                                       de pågældende plader på ca . 40 % mellem 1 974 og
  under henvisning til udtalelse fra Det rådgivende Ud                 1977 og af afskedigelser af og arbejdstidsnedsættelser
l valg nedsat i henhold til henstilling 77/329/ EKSF, og               for de ansatte , hvis antal er faldet fra 780 000 til
                                                                       720 000 mellem 1974 og 1977 ; det fremgår sluttelig
  ud fra følgende betragtninger :                                      af oplysningerne, at Fællesskabets jern - og stålindustri
                                                                       har haft betydelige tab i de fleste af de berørte virk
  Kommissionen har modtaget en klage, der er indgivet                  somheder ;
  på den pågældende fællesskabsindustris vegne, og som
- indeholder bevismateriale vedrørende forekomsten af
  dumping for visse plader af jern og stål med oprin                  for at bøde på denne         situation har Kommissionen
  delse i Den tyske demokratiske Republik, Rumænien                    blandt andet indført et       system med vejledende pri
  og Spanien og visse andre lande, samt beviser for en                 ser (4 ) for salg inden for  Fællesskabet af visse jern - og
  deraf følgende væsentlig skade ;                                     stålprodukter fremstillet     af den europæiske jern - og
                                                                       stålindustri ;
  Kommissionen har offentliggjort basispriserne (3) fast
  sat på grundlag af den laveste normale pris eller de la
  veste normale produktionsomkostninger i det eller de                 importprisen i Fællesskabet på produkter med oprin
  leverandørlande, i hvilke der hersker normale konkur                delse i Den tyske demokratiske Republik, Rumænien
  rencevilkår ; heri er indbefattet transport- og forsik              og Spanien er væsentligt lavere end de nævnte vejle
  ringsomkostninger samt told ;                                        dende priser ; sådanne underpriser forhindrer de euro
                                                                       pæiske producenter i at opnå de vejledende priser og
  importprisen til Fællesskabet på de produkter, som er                bringer ligevægten i det samlede prissystem i fare og
  genstand for klagen , er blevet sammenlignet med                     forvolder væsentlig skade for Fællesskabets industri el
                                                                       ler for en større del af denne ;
  disse basispriser ;
  det fremgår af en foreløbig undersøgelse på grundlag                 Kommissionen er af en medlemsstat blevet anmodet
  af denne sammenligning, at disse produkter med op                   om øjeblikkelig indgriben ;
  rindelse i Den tyske demokratiske Republik , Rumæ
  nien og Spanien tilbydes indført i Fællesskabet (det
  franske marked) til priser, som ligger under basispri               i betragtning af den alvorlige situation , som præger
  serne, og at der foreligger dumping, hvis margen udgø               Fællesskabets jern - og stålindustri , er det i Fællesska
  res af denne prisforskel ;                                           bets interesse nødvendigt at gribe ind omgående ;
  hvad angår skaden for den berørte erhvervsgren , viser
  de for Kommissionen forelagte oplysninger, at im                    det påhviler Kommissionen , uden at dette foregriber
  porten til Fællesskabet af de pågældende produkter er                udfaldet af den i henhold til artikel 1 1 i henstilling
  øget, idet den samlet er steget fra 1 242 000 tons i                 77/329/ EKSF indledte undersøgelse, omgående at
                                                                       træffe beslutning om indførelse af foreløbige foranstalt
  (») EFT nr. L 114 af 5. 5. 1977, s. 6 .                              ninger i form af en midlertidig antidumpingtold på
  (2 ) EFT nr. L 352 af 31 . 12 . 1977, s . 13 .
  (3) Jf. Kommissionens meddelelse af 31 . december 1977 om
       basispriserne for visse jern - og stålprodukter, EFT nr. L      H EFT nr. L 114 af 5 . 5 . 1977, s . 1 , EFT nr. C 174 af 22 . 7.
       3.53 af 31 . 12. 1977 , s . 1 .                                     1977 og EFT nr. L 352 af 31 . 12 . 1977 , s . 17 .
 ---pagebreak--- Nr. L 23 / 34                            De Europæiske Fællesskabers Tidende                              28 . 1 . 78
importen af de pågældende produkter med oprindelse           3.   De gældende bestemmelser for opkrævning af
i Den tyske demokratiske Republik, Rumænien og               told anvendes på opkrævningen af denne told.
Spanien , hvis sats svarer til forskellen mellem den af
Kommissionen offentliggjorte basispris for dette pro                              Artikel 2
dukt og dets importpris i Fællesskabet —
                                                             De i artikel 1 omhandlede produkters overgang til fri
                                                             omsætning i Fællesskabet er betinget af, at der stilles
VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING :                              en sikkerhed, der svarer til den midlertidige told.
                         Artikel 1                                                 Artikel 3
 1 . En midlertidig antidumpingtold indføres på føl         Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.
gende produkter med oprindelse i Den tyske demokra          Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltnin
tiske Republik, Rumænien og Spanien                          ger for at bestemmelserne i denne henstilling finder
— plader af jern og stål, andre end »elektriske«, kun        anvendelse fra den 28 . januar 1978 ; de anvendes dog
     varmtvalsede, af tykkelse 2 mm og derover,              højst i en periode på 3 måneder.
— position i den fælles toldtarif : 73.13 B I a),
— NIMEXE nr. 73.13-17, 19, 21 og 26.                         Udfærdiget i Bruxelles, den 27. januar 1978 .
 2. Denne told er lig med forskellen mellem den af
 Kommissionen offentliggjorte faktiske pris (basispris                              På Kommissionens vegne
 plus tillæg) på dette produkt og den faktiske kontrahe                              Wilhem HAFERKAMP
 rede pris (basispris plus tillæg) på det samme produkt
 fastsat franko grænse, fortoldet.                                                        Næstformand


Avis juridique important

|

31983K0375

Kommissionens henstilling nr. 375/83/EKSF af 14. februar 1983 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse plader af jern og stål med oprindelse i Brasilien og om suspension af anvendelsen af denne told

EF-Tidende nr. L 045 af 17/02/1983 s. 0011 - 0013 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 10 s. 0157  den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 28 s. 0117  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 10 s. 0157  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 28 s. 0120

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING Nr. 375/83/EKSF  af 14. februar 1983  om indfoerelse af en endelig udligningstold paa importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Brasilien og om suspension af anvendelsen af denne told  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab,  under henvisning til Kommissionens henstilling nr. 3018/79/EKSF af 21. december 1979 om beskyttelse mod dumpet eller subsidieret import fra lande, der ikke tilhoerer Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab (1), senest aendret ved henstilling nr. 3025/82/EKSF (2), saerlig artikel 12,  efter hoering i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte henstillng, og  ud fra foelgende betragtninger:  Kommissionen modtog i marts 1982 en klage indgivet af Walzstahl-Vereinigung, Duesseldorf, paa vegne af naesten alle faellesskabsproducenter af plader af jern og staal, varmt- eller koldtvalsede, af tykkelse under 3 mm; klagen indeholdt beviser for, at der betaltes subsidier til produktionen og eksporten af tilsvarende varer med oprindelse i Brasilien, og at der som foelge heraf forvoldtes vaesentlig skade, saerlig i Forbundsrepublikken Tyskland;  de fremlagte oplysninger var tilstraekkelige til at begrunde ivaerksaettelsen af en undersoegelse; efter konsultation med de brasilianske myndigheder offentliggjorde Kommissionen derfor en meddelelse i de Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en procedure vedroerende importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Brasilien, og ivaerksatte en undersoegelse af sagen paa faellesskabsplan;  Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og klagerne;  Kommissionen gav den brasilianske regering og de direkte beroerte parter lejlighed til skriftligt at give deres mening til kende og til at blive hoert mundtligt; alle eksportoerer og den brasilianske regering benyttede sig af denne lejlighed;  for at fastsaette omfanget af de paagaeldende subsidier indhentede og efterproevede Kommissionen alle de oplysninger, den fandt noedvendige; Kommissionen aflagde kontrolbesoeg hos alle tre brasilianske eksportoerer, COSIPA, São Paulo, CSN, Rio de Janeiro, og USIMINAS, Belo Horizonte; Kommissionen indhentede ligeledes oplysninger fra de brasilianske myndigheder og efterproevede de oplysninger, den modtog fra finansministeriet i Rio de Janeiro;  Kommissionen valgte perioden fra den 1. juni 1981 til den 31. maj 1982 som grundlag for sin undersoegelse af subsidierne;  Kommissionen fastslog, at den paagaeldende brasilianske eksport blev subsidieret gennem ordningen for IPI-eksportkreditpraemier, finansiering af driftskapital paa gunstige vilkaar i henhold til resolution 674 og CDI-investeringsprogrammet;  IPI-eksportkreditpraemier og tildelingen af driftskapital paa gunstige vilkaar i henhold til resolution 674 er betinget af eksportresultaterne, hvorimod stoette fra CDI-programmet stilles til Raadighed uanset eksportsalget;  den brasilianske regering har udbetalt alle de beroerte selskaber IPI-eksportkreditpraemier; praemien, der nominelt udgjorde 15 % indtil den 30. marts 1982 og 14 % efter denne dato, blev beregnet paa grundlag af en justeret fob-fakturapris under hensyntagen til faktorer som f.eks. forhandlerprovision og importeret materiale til produktionen; den praemie, som hvert enkelt selskab har modtaget, er saa vidt muligt fordelt paa den samlede fob-vaerdi af de paagaeldende varer, som blev eksporteret til Faellesskabet i undersoegelsesperioden; virkningen af subsidierne beregnedes saaledes til 12,95 % for COSIPA, 11,04 % for CSN og 4,65 % for USIMINAS;  hvad angaar den finansiering af driftskapital paa gunstige vilkaar, som stilles til raadighed af den brasilianske centralbank i henhold til resolution 674, har alle tre selskaber nydt godt af en saadan tildeling paa 40 % pro anno; rentesatsen for sammenlignelige laan paa det almindelige marked var samtidig 68 %, mens rentesatsen for statsgaeldsbeviser (ORTN), der svarer til den brasilianske regerings omkostninger ved kortfristede laan, var endu hoejere; Kommissionen beregnede stoette  virkningen af dette program i undersoegelsesperioden ved at traekke det rentebeloeb, der skulle have vaeret betalt, hvis laanene var blevet ydet til den normale markedsrente; forskellen blev fordelt paa den samlede fob-vaerdi af de varer, der blev eksporteret i undersoegelsesperioden; den saaledes beregnede stoettevirkning var paa 1,38 % for COSIPA, 3,56 %for CSN og 0,29 % for USIMINAS;  i henhold til CDI-programmet indroemmes der under visse omstaendigheder toldfrihed og fritagelse for betaling af IPI-skat paa importerede maksiner; det samlede beloeb af den importtold og den IPI-skat, som COSIPA og USIMINAS har sparet siden 1971, da de for foerste gang noed godt af programmet, blev fordelt over en periode paa 15 aar, som er den normale afskrivningsperiode for kapitalgoder i Brasilien; de beloeb, der fremkom som resultat heraf, svarede for COSIPA til 0,44 % og for USIMINAS til 0,16 % af den samlede fob-vaerdi af salg paa hjemmemarkedet og til eksport; CSN gav foerst oplysning om saadanne besparelser i forbindelse med stoetten fra CDI-programet i 1981, men har siden erkendt, at selskabet ogsaa noed godt af programmet foer den tid; Kommissionen fandt det derfor rimeligt at fordele hele 1981-beloebet paa fob-vaerdien af det samlede salg i det paagaeldende aar, den saaledes beregnede stoettevirkning var 2,88 % for CSN;  den samlede virkning af de eksportsubsidier, som man konstaterede var blevet ydet, var paa 11,94 % svarende til 35,62 ECU/t, medens den samlede virkning af CDI-programmet var paa 1,11 % svarende til 3,31 ECU/t;  i forbindelse med dumpingundersoegelsen vedroerende importen af tilsvarende varer med oprindelse i Brasilien har Kommissionen fastslaaet, at importen af koldtvalsede plader, ogsaa i ruller, af tykkelse under 3 mm, med oprindelse i Brasilien, har paafoert en erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade; der er redegjort for de kendsgerninger og betragtninger, som foranledigede Kommissionen til at drage denne konklusion, i Kommissionens henstilling nr. 2975/82/EKSF af 8. november 1982 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Brasilien (1); paa grundlag af samme kendsgerninger og betragtninger fastslaar Kommissionen nu, at den subsidierede import af koldtvalsede plader, ogsaa i ruller, med oprindelse i Brasilien, har paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade;  i betragtning af den alvorlige situation, som Faellesskabets staalindustri befinder sig i, er det af hensyn til Faellesskabets interesser paakraevet at indfoere en endelig udligningstold; i betragtning af skadens omfang boer tolden vaere lig med den konstaterede samlede virkning af subsidierne paa eksportpriserne;  i henhold til faellesskabsretten kan en vare ikke baade paalaegges antidumping- og udligningstold for at afhjaelpe et og samme forhold, der er opstaaet som foelge af dumping eller ydelse af subsidier, dvs. eksportsalg af varer til en pris lavere end den pris, der betales eller skal betales for samme vare, naar den saelges paa hjemmemarkedet;  under disse omstaendigheder boer anvendelsen af udligningstolden suspenderes for saa vidt som den opvejer virkningen af eksportsubsidierne; under hensyntagen til den beskyttelse, som den gaeldende antidumpingtold allerede giver den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, boer udligningstolden paa nuvaerende tidspunkt ogsaa suspenderes for saa vidt angaar virkningen af CDI-programmet paa eksportpriserne;  hvad angaar den brasilianske eksport af varmtvalsede plader, har Kommissionen af de i henstilling nr. 2975/82/EKSF angivne grunde fastslaaet, at det ikke paa nuvaerende tidspunkt er paakraevet af hensyn til Faellesskabets interesser at traeffe beskyttelsesforanstaltninger -  RETTET FOELGENDE HENSTILLING:  Artikel 1  1. Der indfoeres en endelig udligningstold paa plader af jern og staal, kun koldtvalsede, af tykkelse under 3 mm, henhoerende under pos. 73.13 B II b) og c) i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 73.13-43, 45, 47 og 49 og med oprindelse i Brasilien.  2. Tolden fastsaettes til 38,93 ECU/1 000 kg netto.  3. Gaeldende bestemmelser for toldafgifter finder anvendelse paa tolden.  Artikel 2  Anvendelsen af den udligningstold, der indfoeres ved artikel 1, suspenderes.  Artikel 3  Antisubsidieproceduren vedroerende plader af jern og staal, kun varmtvalsede, af tykkelse under 3 mm og derover, afsluttes.  Artikel 4  Denne henstilling traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. februar 1983.  Paa Kommissionens vegne  Étienne DAVIGNON  Naestformand  (1) EFT nr. L 339 af 31. 12. 1979, s. 15.  (2) EFT nr. L 317 af 13. 11. 1982, s. 17.  (3) EFT nr. C 146 af 10. 6. 1982, s. 4.  (1) EFT nr. L 312 af 9. 11. 1982, s. 10.


title: Kommissionens henstilling af 28. april 2010 om initiativet til fælles programmering af forskningsindsatsen Sund kost giver et sundt liv

text:
               1.5.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 110/36

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 28. april 2010
   om initiativet til fælles programmering af forskningsindsatsen »Sund kost giver et sundt liv«
   (2010/250/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 181, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Borgernes sundhed er af afgørende betydning for EU's vækst og velstand.

               (2)

               I løbet af de seneste 30 år er der konstateret en dramatisk øget forekomst af overvægt og fedme i EU's befolkning, især blandt børn.

               (3)

               Den negative udvikling med hensyn til dårlig ernæring og lav fysisk aktivitet i hele den europæiske befolkning fortsætter.

               (4)

               Der er en øget forekomst af antallet af kroniske lidelser, såsom hjerte-kar-sygdomme, forhøjet blodtryk, type 2-diabetes, slagtilfælde, visse kræftformer, muskel- og knoglelidelser og sågar en række psykiske lidelser.

               (5)

               Hvis almindelige livsstilsrelaterede risikofaktorer, herunder bl.a. kostrelaterede faktorer, blev elimineret, kunne omkring 80 % af alle hjertesygdomme, slagtilfælde og tilfælde af type 2-diabetes og 40 % af alle kræftsygdomme undgås.

               (6)

               På sit møde den 3. december 2009 anerkendte Rådet (konkurrenceevne) »Sundhed, fødevarer og forebyggelse af kostrelaterede sygdomme« (titlen blev senere ændret til »Sund kost giver et sundt liv«) som et område, hvor fælles programmering ville skabe stor merværdi for medlemsstaternes nuværende opsplittede forskningsindsats. Rådets konklusioner omfatter derfor en anerkendelse af nødvendigheden af at lancere et initiativ til fælles programmering af dette område og en opfordring til Kommissionen om at bidrage til udarbejdelsen af dette initiativ. Rådet bekræftede ligeledes, at fælles programmering er en proces, som medlemsstaterne styrer, og at Kommissionen fungerer som formidler.

               (7)

               Fælles programmering af forskning i fødevarer og sundhed vil gøre det muligt at koordinere forskningen i indvirkningen af livsstil og kost på sundhedstilstanden og bidrage væsentligt til udviklingen af et fuldt operationelt europæisk forskningsområde for forebyggelse af kostrelaterede sygdomme samt styrke Europas førende position og konkurrenceevne på dette område.

               (8)

               For at sikre effektivitet i medlemsstaternes fælles indsats for fødevarer og sundhed bør de opstille og gennemføre en strategisk forskningsdagsorden, der bygger på en fælles tilgang til forebyggelse af kostrelaterede sygdomme.

               (9)

               Med henblik på at sikre en effektiv styring af de fælles foranstaltninger, der skal træffes, bør medlemsstaterne oprette et fælles forvaltningsorgan med mandat til at opstille fælles betingelser, regler og procedurer for samarbejde og koordinering og til at overvåge gennemførelsen af den strategiske forskningsdagsorden.

               (10)

               For at nå de mål, der opstilles i denne henstilling, bør medlemsstaterne samarbejde med Kommissionen om at undersøge mulige initiativer fra Kommissionens side med henblik på at bistå medlemsstaterne med at opstille og gennemføre den strategiske forskningsdagsorden.

               (11)

               For at gøre det muligt for Kommissionen at aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet bør medlemsstaterne jævnligt aflægge rapport til Kommissionen om, hvordan gennemførelsen af denne fælles programmering skrider frem —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               1)

               Medlemsstaterne tilskyndes til at udvikle en fælles vision for, hvordan et samarbejde og en koordinering af forskning på europæisk plan kan bidrage til at forbedre forebyggelsen af kostrelaterede sygdomme.

               2)

               Medlemsstaterne tilskyndes til at opstille en strategisk forskningsdagsorden med forskningsbehov og -mål på mellemlang til lang sigt for forebyggelse af kostrelaterede sygdomme. Den strategiske forskningsdagsorden bør indeholde en gennemførelsesplan med højt prioriterede mål og tidsfrister samt en nærmere angivelse af, hvilke foranstaltninger, instrumenter og ressourcer der er nødvendige for gennemførelsen af den strategiske forskningsdagsorden.

               3)

               Medlemsstaterne tilskyndes til at inddrage nedenstående foranstaltninger i den strategiske forskningsdagsorden og gennemførelsesplanen:

                           a)

                           kortlægning og udveksling af oplysninger om relevante nationale programmer og forskningsaktiviteter

                           b)

                           kortlægning af områder eller forskningsaktiviteter, der med fordel vil kunne koordineres, være omfattet af fælles forslagsindkaldelser eller samling af ressourcer

                           c)

                           udveksling af oplysninger, ressourcer, god praksis, metoder og retningslinjer, især i forbindelse med fastlæggelsen af store kohorter og kliniske undersøgelser

                           d)

                           fastlæggelse af procedurerne, herunder kvalitetskriterier, for den fælles forskningsindsats på de i litra b) nævnte områder

                           e)

                           deling af den eksisterende forskningsinfrastruktur, hvor dette er relevant, eller udvikling af nye faciliteter, såsom koordinerede databaser, biobanker eller modeller for ekstrapolation af data til mennesker

                           f)

                           eksport og formidling af viden, innovation og tværfaglige tilgange og sikring af, at forskningsresultater til forbedring af Europas konkurrenceevne og beslutningstagning udnyttes effektivt

                           g)

                           tilskyndelse og støtte til et tættere samarbejde mellem den offentlige og private sektor samt åben innovation mellem forskellige erhvervssektorer

                           h)

                           oprettelse af netværk af eksisterende centre med speciale inden for navnlig forbrugervidenskab, ernæring og forarbejdningsteknologier.

               4)

               Medlemsstaterne tilskyndes til at oprette et fælles forvaltningsorgan for forebyggelse af kostrelaterede sygdomme med mandat til at opstille fælles betingelser, regler og procedurer for samarbejde og koordinering og til at overvåge gennemførelsen af den strategiske forskningsdagsorden.

               5)

               Medlemsstaterne tilskyndes til at gennemføre den strategiske forskningsdagsorden i fællesskab, herunder via deres nationale forskningsprogrammer eller øvrige nationale forskningsaktiviteter.

               6)

               Medlemsstaterne tilskyndes til at samarbejde med Kommissionen om at undersøge mulige initiativer fra Kommissionens side med henblik på at bistå medlemsstaterne med at opstille og gennemføre den strategiske forskningsdagsorden og om at koordinere de fælles programmer med andre EU-initiativer på dette område.

               7)

               Medlemsstaterne tilskyndes til jævnligt at aflægge rapport til Kommissionen om, hvordan gennemførelsen af dette initiativ til fælles programmering skrider frem.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. april 2010.

            På Kommissionens vegne

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Medlem af Kommissionen