               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 2.6.2021
            COM(2021) 517 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2021

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul
                  2
               ,
                  3
               . I denne meddelelse redegjorde Kommissionen for, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet var opfyldt. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. Den generelle undtagelsesklausul har givet medlemsstaterne budgetmæssig fleksibilitet til at håndtere krisen. Den har lettet samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. Aktiveringen af klausulen giver mulighed for en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning for hver medlemsstat, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. Den 17. september 2020 bebudede Kommissionen i sin årlige strategi for bæredygtig vækst, at den generelle undtagelsesklausul fortsat ville være aktiveret i 2021
                  4
               .

               (2)Den 20. juli 2020 henstillede Rådet, at Ungarn
                  5
                skulle træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med den generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå pandemien, understøtte økonomien og støtte den efterfølgende genopretning. Det henstillede også, at Ungarn skulle føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det.

               (3)NextGenerationEU, herunder genopretnings- og resiliensfaciliteten, vil sikre en bæredygtig, inklusiv og retfærdig genopretning. Forordning (EU) 2021/241 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten
                  6
                trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten vil yde finansiel bistand til gennemførelsen af reformer og investeringer og vil således bidrage med en EU-finansieret finanseffekt. Den vil bidrage til den økonomiske genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig til fremme af den grønne og den digitale omstilling, ligesom den vil styrke økonomiernes modstandsdygtighed og potentielle vækst. Den vil således hjælpe med at genetablere en gunstigere situation for de offentlige finanser på kort sigt og gøre dem mere holdbare på mellemlang og lang sigt, ligesom den vil styrke væksten og jobskabelsen på mellemlang og lang sigt.

               (4)Den 3. marts 2021 vedtog Kommissionen en meddelelse, som udstikker nærmere politiske retningslinjer for at lette samordningen af finanspolitikkerne og udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer
                  7
               . Den overordnede finanspolitiske kurs bør under hensyntagen til de nationale budgetter og genopretnings- og resiliensfaciliteten fortsat være understøttende i 2021 og 2022. Samtidig bør medlemsstaternes finanspolitik i lyset af forventningen om en gradvis normalisering af den økonomiske aktivitet i anden halvdel af 2021 gøres mere differentieret i 2022. Medlemsstaternes finanspolitik bør tage hensyn til status for genopretningen, den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at mindske de økonomiske, sociale og territoriale forskelle. I betragtning af behovet for at støtte en bæredygtig genopretning i EU bør medlemsstater med lave holdbarhedsrisici målrette deres budgetter mod at fastholde en understøttende finanspolitik i 2022 under hensyntagen til indvirkningen fra genopretnings- og resiliensfaciliteten. Medlemsstater med høje gældsniveauer bør føre en forsigtig finanspolitik, samtidig med at de nationalt finansierede investeringer fastholdes, mens tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten anvendes til at finansiere yderligere investeringsprojekter af høj kvalitet og strukturreformer. For perioden efter 2022 bør finanspolitikken fortsat tage hensyn til genopretningens styrke, graden af økonomisk usikkerhed og overvejelser vedrørende den finanspolitiske holdbarhed. En ændring af det finanspolitiske fokus i retning af at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, herunder ved at udfase støtteforanstaltningerne, når tiden er inde hertil, vil bidrage til at sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt.

               (5)I meddelelsen af 3. marts 2021 tilkendegav Kommissionen også, at beslutningen om, hvorvidt den generelle undtagelsesklausul skal deaktiveres eller fortsat skal anvendes, bør træffes som led i en overordnet vurdering af økonomiens tilstand med niveauet for den økonomiske aktivitet i EU eller i euroområdet sammenlignet med niveauet før krisen (ultimo 2019) som det bærende kvantitative kriterie. På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2021 konkluderede Kommissionen den 2. juni, at betingelserne for fortsat at anvende den generelle undtagelsesklausul i 2022 og deaktivere den fra 2023 var opfyldt. Der vil fortsat blive taget hensyn til landespecifikke forhold efter deaktiveringen af den generelle undtagelsesklausul
                  8
               .

               (6)Den 30. april 2021 fremlagde Ungarn sit konvergensprogram for 2021 i overensstemmelse med artikel 8 i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (7)Ifølge opgørelser fra Eurostat udgjorde Ungarns offentlige underskud i 2020 8,1 % af BNP, mens den offentlige gæld steg til 80,4 % af BNP. Den årlige ændring i den primære budgetsaldo udgjorde -5,9 % af BNP, inklusive diskretionære budgetforanstaltninger på 6,3 % af BNP til støtte for økonomien og virkningerne af de automatiske stabilisatorer. Ungarn har også ydet likviditetsstøtte til virksomheder og husholdninger (såsom garantier og skatteudsættelser, som ikke har nogen direkte og umiddelbar budgetvirkning), anslået til ca. 6,8 % af BNP.

               Den 2. juni 2021 offentliggjorde Kommissionen en rapport i medfør af artikel 126, stk. 3, i TEUF. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Ungarn, eftersom landets offentlige underskud i 2020 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, samtidig med at den offentlige gæld oversteg traktatens referenceværdi på 60 % af BNP og ikke faldt i et tilfredsstillende tempo. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt, og at gældskriteriet ikke var opfyldt.

               (8)Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, forekommer forsigtigt i 2021 og 2022. Ifølge konvergensprogrammet forventes væksten i det reale BNP at være på 4,3 % i 2021 og 5,2 % i 2022, hvilket er en mindre robust genopretning sammenlignet med Kommissionens forårsprognose, hovedsagelig fordi stigningen i eksporten og det private forbrug er langsommere end forventet. Konvergensprogrammets fremskrivninger af væksten i det nominelle BNP og de vigtigste skattegrundlag, herunder aflønning af ansatte og det private forbrug, er lidt lavere i 2021 end anført i Kommissionens forårsprognose og stort set enslydende i 2022.

               (9)Ifølge konvergensprogrammet for 2021 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde fra 8,1 % af BNP i 2020 til 7,5 % af BNP i 2021, samtidig med at gældskvoten forventes at falde til 79,9 % af BNP. Ifølge programmet ventes ændringen i den primære budgetsaldo i 2021 i forhold til niveauet før krisen (2019) at udgøre -5,1 % af BNP, hvilket afspejler de diskretionære budgetforanstaltninger på 3,0 % af BNP til støtte for økonomien og virkningerne af de automatiske stabilisatorer. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2021 forventes der et lavere underskud (6,8 %) og en lavere gældskvote (78,6 %) i 2021, hvilket afspejler en kraftigere økonomisk vækst og højere skatteindtægter.

               (10)Som reaktion på covid-19-pandemien og det dermed forbundne økonomiske tilbageslag har Ungarn truffet budgetmæssige foranstaltninger til at styrke sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Denne stærke politiske reaktion har afbødet faldet i BNP, hvilket på sin side har begrænset stigningen i det offentlige underskud og den offentlige gæld. Finanspolitiske foranstaltninger bør maksimere støtten til genopretningen uden at foregribe den fremtidige finanspolitiske kurs. Sådanne foranstaltninger bør derfor ikke skabe en permanent byrde for de offentlige finanser. Når medlemsstaterne indfører permanente foranstaltninger, bør de derfor sørge for tilstrækkelig finansiering heraf for at sikre budgetneutralitet på mellemlang sigt. De foranstaltninger, som Ungarn har truffet i 2020 og 2021, er i overensstemmelse med Rådets henstilling af 20. juli 2020. Nogle af de diskretionære foranstaltninger, som regeringen har truffet i 2020 og 2021, forekommer ikke at være af midlertidig karakter eller at blive opvejet af udlignende foranstaltninger. Hvis der ses ud over Kommissionens prognose, anslås den resterende virkning af disse ikkemidlertidige foranstaltninger til 2 % af BNP i 2023, hovedsagelig i form af lønstigninger til sundhedspersonale, en gradvis genindførelse af en 13-måneders pensionsudbetaling og fritagelse for personlig indkomstskat for ansatte under 25 år.

               (11)Konvergensprogrammet for 2021 bygger på en antagelse om, at tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten til reformer og investeringer udgør 0,9 % af BNP i 2021, 0,9 % i 2022, 1,0 % af BNP i 2023, 0,6 % af BNP i 2024 og 0,4 % af BNP i 2025. Kommissionen medtager ikke fuldt ud disse tilskud i budgetfremskrivningerne i forårsprognosen, da der ikke foreligger tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om den nationale genopretnings- og resiliensplan på skæringsdatoen. I stedet bygger Kommissionens prognose på antagelsen om en lineær absorption af den fulde tildeling af tilskud i løbet af genopretnings- og resiliensfacilitetens levetid fra andet halvår af 2021 til udgangen af 2026. Ifølge Kommissionens prognose vil investeringer og reformer finansieret af tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten således til beløbe sig til 0,4 % af BNP i 2021 og 0,8 % i 2022.

               (12)Indikatorerne for finanspolitisk tilpasning, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97, skal ses i lyset af den aktuelle situation. For det første knytter der sig en betydelig usikkerhed til skønnene over outputgabet. For det andet skal der være mulighed for hurtigt at tilpasse finanspolitikken til udviklingen i pandemien og således veksle fra nødforanstaltninger til mere målrettede foranstaltninger, når sundhedsrisiciene er aftaget. For det tredje er den nuværende situation kendetegnet ved betydelige politiske tiltag til støtte for den økonomiske aktivitet. I betragtning af de betydelige overførsler fra EU-budgettet (f.eks. fra genopretnings- og resiliensfaciliteten) afspejler de sædvanlige indikatorer ikke finanspolitikkens fulde indvirkning på økonomien. På grundlag heraf forekommer den strukturelle saldo ikke at være en passende indikator i den nuværende situation. Samtidig bør udgiftsmålet tilpasses
                  9
                og suppleres med yderligere oplysninger for at give et fuldstændigt billede af den finanspolitiske kurs.

               For det første er midlertidige nødforanstaltninger ikke blevet medregnet i udgiftsaggregatet i lighed med fremgangsmåden ved vurderingen af udkastene til budgetplaner for 2021. Disse kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger støtter sundhedssystemerne og kompenserer arbejdstagere og virksomheder for indkomsttab som følge af nedlukninger og forstyrrelser af forsyningskæderne; de offentlige myndigheders ophævelse af disse foranstaltninger beror på en tilbagevenden til en normalsituation i sundhedssektoren og i økonomien.

               For det andet bør de betydelige overførsler fra EU-budgettet (bl.a. fra genopretnings- og resiliensfaciliteten) medregnes i det relevante udgiftsaggregat for at give et korrekt billede af den overordnede finanspolitiske kurs på nuværende tidspunkt.

               Den finanspolitiske kurs bestemmes således ud fra ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger), inklusive udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler.

               Foruden den overordnede finanspolitiske kurs er formålet med analysen også at undersøge, om den nationale finanspolitik er forsigtig, og om sammensætningen heraf bidrager til en bæredygtig genopretning i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Derfor fokuseres der særligt på udviklingen i nationalt finansierede primære løbende udgifter og investeringer.

               (13)Ifølge konvergensprogrammet for 2021 forventes Ungarns offentlige underskud at falde til 5,9 % af BNP i 2022, primært som følge af den økonomiske genopretning. Den offentlige gældskvote ventes at falde til 79,3 % af BNP i 2022. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2021 forventes der et lavere underskud (4,5 %) og en lavere gældskvote (77,1 %) på grund af den kraftigere økonomiske vækst og de højere skatteindtægter samt det lavere udgangspunkt for beregningen af underskuddet i 2021, som Kommissionen har anvendt i sin prognose.

               Ifølge Kommissionens prognose ventes den overordnede finanspolitiske kurs som defineret ovenfor — som også omfatter virkningerne på den samlede efterspørgsel i 2022 af investeringer, der finansieres af både det nationale budget og EU-budgettet, navnlig genopretnings- og resiliensfaciliteten — at ligge på +0,7 % af BNP
                  10
               . Det positive bidrag fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at stige med 0,2 procentpoint af BNP. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP
                  11
               . Nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 1,0 procentpoint af BNP.

               (14)Kvaliteten af medlemsstaternes budgetforanstaltninger forekommer særlig relevant. Finanspolitiske strukturreformer, som tager sigte på at forbedre sammensætningen af de nationale budgetter, kan støtte den potentielle vækst, skabe et yderst nødvendigt finanspolitisk råderum og hjælpe med at sikre finanspolitisk holdbarhed på længere sigt, også i lyset af klimaændringerne og de sundhedsmæssige udfordringer. På indtægtssiden har covid-19-krisen forstærket betydningen af reformer, der har til formål at gøre systemerne for offentlige indtægter mere effektive og retfærdige. På udgiftssiden har den øget nødvendigheden af at hæve niveauet for og kvaliteten af bæredygtige og vækstfremmende investeringer, hvilket understøtter målet om at øge vækstpotentialet såvel som den økonomiske og sociale modstandsdygtighed og er i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Genopretnings- og resiliensplanerne vil give mulighed for at forbedre sammensætningen af de nationale budgetter.

               (15)Ifølge de mellemfristede budgetplaner i programmet forventes det offentlige underskud at falde fra 3,9 % af BNP i 2023 til 3,0 % af BNP i 2024 og 2,0 % af BNP i 2025. Det offentlige underskud ventes derfor ikke længere at overstige 3 % af BNP i 2024.

               Ifølge programmet ventes den overordnede finanspolitiske kurs — som også omfatter virkningerne på den samlede efterspørgsel af investeringer, der finansieres af både det nationale budget og EU-budgettet, navnlig genopretnings- og resiliensfaciliteten — at udgøre +0,3 % af BNP i 2023 og 2024 i gennemsnit. Det positive bidrag fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at falde med 0,4 procentpoint af BNP. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP
                  12
               . Nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,6 procentpoint af BNP.

               Den gennemsnitlige nominelle potentielle vækst over 10 år skønnes på nuværende tidspunkt at være på 6¾ %
                  13
               . Dette skøn tager dog ikke højde for virkningerne af de reformer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, og som kan øge Ungarns potentielle vækst.

               (16)Den offentlige gældskvote forventes at falde fra 77,5 % af BNP i 2023 til 75,7 % af BNP i 2024 og til 73,1 % af BNP i 2025. På mellemlang sigt lader risiciene for den finanspolitiske holdbarhed i Ungarn til at være moderate, hvilket fremgår af den seneste analyse af gældsholdbarheden
                  14
               .

               (17)I lyset af den betydelige usikkerhed, der stadig hersker, bør anbefalingerne til finanspolitikken hovedsagelig være af kvalitativ art. Der bør fremsættes mere kvantificerede anbefalinger for de kommende år i 2022, hvis usikkerheden er faldet til et passende niveau.

               Rådet har vurderet konvergensprogrammet for 2021 og Ungarns opfølgning på Rådets henstilling af 20. juli 2020,

               HENSTILLER, AT UNGARN:

               1.i 2022 fastholder en understøttende finanspolitisk kurs, som omfatter finanseffekten af genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholder nationalt finansierede investeringer

               2.når den økonomiske situation tillader det, fører en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt; samtidig øger investeringerne med henblik på at løfte vækstpotentialet

               3.tager særligt hensyn til sammensætningen af de offentlige finanser, både på budgettets indtægtsside og udgiftsside, samt til budgetforanstaltningernes kvalitet med henblik på at sikre en bæredygtig og inklusiv genopretning; prioriterer bæredygtige og vækstfremmende investeringer, som navnlig støtter den grønne og den digitale omstilling; prioriterer finanspolitiske strukturreformer, som kan bidrage til at finansiere offentlige politiske prioriteter og bidrage til de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at styrke sundheds- og socialsikringssystemernes dækning, tilstrækkelighed og holdbarhed for alle.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/97 letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag.

                     (3)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul, Bruxelles (COM(2020) 123 final af 20.3.2020).

                     (4)

                        Meddelelse fra Kommissionen — Årlig strategi for bæredygtig vækst 2021, Bruxelles (COM(2020) 575 final af 17.9.2020).

                     (5)

                        Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Ungarns nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2020 (EUT C 282 af 26.8.2020, s. 107).

                     (6)

                  EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17
                  .

                     (7)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Rådet — Et år siden covid-19 brød ud: finanspolitisk reaktion, Bruxelles (COM(2021) 105 final af 3.3.2021).

                     (8)

                        Meddelelse fra Kommissionen om samordningen af den økonomiske politik i 2021: sådan får vi bugt med covid-19, understøttet genopretningen og moderniseret vores økonomi, Bruxelles (COM(2021) 500 final af 2.6.2021).

                     (9)

                        Navnlig indebærer udjævningen af investeringsudgifter over fire år, som anvendes i forbindelse med udgiftsmålet, at der ikke kan foretages en korrekt vurdering af omfanget af den finanspolitiske støtte til genopretningen, som de nationalt finansierede investeringer bidrager med.

                     (10)

                        Hvis indikatoren er negativ, betyder det, at de primære udgifter er steget kraftigere end den økonomiske vækst på mellemlang sigt, hvilket er tegn på en ekspansiv finanspolitik.

                     (11)

                        Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et neutralt bidrag.

                     (12)

                        Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

                     (13)

                        Anslået af Kommissionen på grundlag af den i fællesskab aftalte metode.

                     (14)

                        Jf. arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene "Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes."


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 2.6.2021
            COM(2021) 518 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2021

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul
                  2
               ,
                  3
               . I denne meddelelse redegjorde Kommissionen for sin vurdering, ifølge hvilken betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet var opfyldt. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. Den generelle undtagelsesklausul har givet medlemsstaterne budgetmæssig fleksibilitet til at håndtere krisen. Den har lettet samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. Aktiveringen af klausulen giver mulighed for en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning for hver medlemsstat, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. Den 17. september 2020 bebudede Kommissionen i sin årlige strategi for bæredygtig vækst, at den generelle undtagelsesklausul fortsat ville være aktiveret i 2021
                  4
               .

               (2)Den 20. juli 2020 henstillede Rådet, at Malta
                  5
                skulle træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med den generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå pandemien, understøtte økonomien og støtte den efterfølgende genopretning. Det henstillede også, at Malta skulle føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det.

               (3)Det fremgik af Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, at finanspolitikken fortsat bør være understøttende i alle medlemsstater i euroområdet gennem hele 2021, og at politiske foranstaltninger bør skræddersys til de landespecifikke forhold og være rettidige, midlertidige og målrettede
                  6
               . Når de epidemiologiske og økonomiske forhold tillader det, bør nødforanstaltninger udfases, samtidig med at krisens sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkninger bekæmpes. Der bør føres en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig bør investeringerne øges. Medlemsstaterne bør gennemføre reformer, der styrker sundheds- og socialsikringssystemernes dækning, tilstrækkelighed og holdbarhed for alle.

               (4)Den 18. november 2020 vedtog Kommissionen udtalelser om udkastene til budgetplaner for 2021 fra medlemsstaterne i euroområdet på grundlag af en kvalitativ vurdering af de finanspolitiske foranstaltninger. Kommissionen var af den opfattelse, at Maltas udkast til budgetplan generelt var i overensstemmelse med de finanspolitiske henstillinger, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020, og at de fleste af foranstaltningerne i budgetplanerne understøttede den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Nogle foranstaltninger forekom imidlertid ikke at være af midlertidig karakter eller at blive opvejet af udlignende foranstaltninger.

               (5)NextGenerationEU, herunder genopretnings- og resiliensfaciliteten, vil sikre en bæredygtig, inklusiv og retfærdig genopretning. Forordning (EU) 2021/241 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten
                  7
                trådte i kraft den 19. februar 2021.Faciliteten vil yde finansiel bistand til gennemførelsen af reformer og investeringer og vil således bidrage med en EU-finansieret finanseffekt. Den vil bidrage til den økonomiske genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig til fremme af den grønne og den digitale omstilling, ligesom den vil styrke økonomiernes modstandsdygtighed og potentielle vækst. Den vil således være med til at genetablere en gunstigere situation for de offentlige finanser på kort sigt og gøre dem mere holdbare på mellemlang og lang sigt, ligesom den vil styrke væksten og jobskabelsen på mellemlang og lang sigt.

               (6)Den 3. marts 2021 vedtog Kommissionen en meddelelse, som udstikker nærmere politiske retningslinjer for at lette samordningen af finanspolitikkerne og udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer
                  8
               . Den overordnede finanspolitiske kurs bør under hensyntagen til de nationale budgetter og genopretnings- og resiliensfaciliteten fortsat være understøttende i 2021 og 2022. Samtidig bør medlemsstaternes finanspolitik i lyset af forventningen om en gradvis normalisering af den økonomiske aktivitet i anden halvdel af 2021 gøres mere differentieret i 2022. Medlemsstaternes finanspolitik bør tage hensyn til status for genopretningen, den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at mindske de økonomiske, sociale og territoriale forskelle. I betragtning af behovet for at støtte en bæredygtig genopretning i EU bør medlemsstater med lave holdbarhedsrisici målrette deres budgetter mod at fastholde en understøttende finanspolitik i 2022 under hensyntagen til indvirkningen fra genopretnings- og resiliensfaciliteten. Medlemsstater med høje gældsniveauer bør føre en forsigtig finanspolitik, samtidig med at de nationalt finansierede investeringer fastholdes, mens tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten anvendes til at finansiere yderligere investeringsprojekter af høj kvalitet og strukturreformer. For perioden efter 2022 bør finanspolitikken fortsat tage hensyn til genopretningens styrke, graden af økonomisk usikkerhed og overvejelser vedrørende den finanspolitiske holdbarhed. En ændring af det finanspolitiske fokus i retning af at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, herunder ved at udfase støtteforanstaltningerne, når tiden er inde hertil, vil bidrage til at sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt.

               (7)I meddelelsen af 3. marts 2021 tilkendegav Kommissionen også, at beslutningen om, hvorvidt den generelle undtagelsesklausul skal deaktiveres eller fortsat skal anvendes, bør træffes som led i en overordnet vurdering af økonomiens tilstand med niveauet for den økonomiske aktivitet i EU eller i euroområdet sammenlignet med niveauet før krisen (ultimo 2019) som det bærende kvantitative kriterie. På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2021 konkluderede Kommissionen den 2. juni, at betingelserne for fortsat at anvende den generelle undtagelsesklausul i 2022 og deaktivere den fra 2023 var opfyldt. Der vil fortsat blive taget hensyn til landespecifikke forhold efter deaktiveringen af den generelle undtagelsesklausul
                  9
               .

               (8)Den 30. april 2021 fremlagde Malta sit stabilitetsprogram for 2021 i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (9)Ifølge opgørelser fra Eurostat udgjorde Maltas offentlige underskud i 2020 10,1 % af BNP, mens den offentlige gæld steg til 54,3 % af BNP. Den årlige forværring af den primære budgetsaldo udgjorde 10,6 % af BNP, inklusive diskretionære budgetforanstaltninger på 5,7 % af BNP til støtte for økonomien og virkningerne af de automatiske stabilisatorer. Malta har også ydet likviditetsstøtte til virksomheder og husholdninger (såsom garantier og skatteudsættelser, som ikke har nogen direkte og umiddelbar budgetvirkning) svarende til skønsvis 3,9 % af BNP.

               Den 2. juni 2021 offentliggjorde Kommissionen en rapport i medfør af artikel 126, stk. 3, i TEUF. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Malta, eftersom landets offentlige underskud i 2020 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt.

               (10)Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, forekommer forsigtigt i 2021 og gunstigt i 2022. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes det reale BNP at vokse med 3,8 % i 2021 og 6,8 % i 2022. Væksten vil udelukkende blive drevet af den indenlandske efterspørgsel i 2021, mens der i 2022 også vil komme et positivt bidrag fra den eksterne sektor. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2021 forventes der en mindre stejl vækstkurve, idet BNP forventes at stige med 4,6% i 2021 og 6,1 % i 2022. De mere optimistiske udsigter for det private og det offentlige forbrug i 2021 og en mere afdæmpet vækst i investeringerne i 2022 forklarer størstedelen af forskellen i forhold til Kommissionens vækstprognose.

               (11)Ifølge stabilitetsprogrammet for 2021 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige fra 10,1 % af BNP i 2020 til 12,0 % af BNP i 2021, samtidig med at gældskvoten forventes at stige til 65,0 % af BNP. Ifølge programmet ventes ændringen i den primære budgetsaldo i 2021 i forhold til niveauet før krisen (2019) at udgøre 12,5 % af BNP, hvilket afspejler de diskretionære budgetforanstaltninger på 5,6 % af BNP til støtte for økonomien og virkningerne af de automatiske stabilisatorer. Disse fremskrivninger er på linje med dem i Kommissionens forårsprognose 2021.

               (12)Som reaktion på covid-19-pandemien og det dermed forbundne økonomiske tilbageslag har Malta truffet budgetmæssige foranstaltninger til at styrke sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Denne stærke politiske reaktion har afbødet faldet i BNP, hvilket på sin side har begrænset stigningen i det offentlige underskud og den offentlige gæld. Finanspolitiske foranstaltninger bør maksimere støtten til genopretningen uden at foregribe den fremtidige finanspolitiske kurs. Sådanne foranstaltninger bør derfor ikke skabe en permanent byrde for de offentlige finanser. Når medlemsstaterne indfører permanente foranstaltninger, bør de derfor sørge for tilstrækkelig finansiering heraf for at sikre budgetneutralitet på mellemlang sigt. De foranstaltninger, som Malta har truffet i 2020 og 2021, er i overensstemmelse med Rådets henstilling af 20. juli 2020. De diskretionære budgetforanstaltninger, som regeringen har truffet i 2020 og 2021, er hovedsagelig af midlertidig karakter eller opvejes hovedsagelig af udlignende foranstaltninger.

               (13)Stabilitetsprogrammet for 2021 bygger på en antagelse om, at tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten til reformer og investeringer udgør 0,3 % af BNP i 2021, 0,8 % i 2022, 0,6 % i 2023, 0,3 % i 2024 og 0,1 % i 2025. I Kommissionens forårsprognose medtages disse tilskud i forbindelse med budgetfremskrivningerne ikke fuldt ud, da der ikke forelå tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om den nationale genopretnings- og resiliensplan på skæringsdatoen. I Kommissionens forårsprognose forventes der i stedet en forenklet og lineær integration af de udgifter, der finansieres via genopretnings- og resiliensfaciliteten.

               (14)Indikatorerne for finanspolitisk tilpasning, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97, skal ses i lyset af den aktuelle situation. For det første knytter der sig en betydelig usikkerhed til skønnene over outputgabet. For det andet skal der være mulighed for hurtigt at tilpasse finanspolitikken til udviklingen i pandemien og således veksle fra nødforanstaltninger til mere målrettede foranstaltninger, når sundhedsrisiciene er aftaget. For det tredje er den nuværende situation kendetegnet ved betydelige politiske tiltag til støtte for den økonomiske aktivitet. I betragtning af de betydelige overførsler fra EU-budgettet (f.eks. fra genopretnings- og resiliensfaciliteten) afspejler de sædvanlige indikatorer ikke finanspolitikkens fulde indvirkning på økonomien. På grundlag heraf forekommer den strukturelle saldo ikke at være en passende indikator i den nuværende situation. Samtidig bør udgiftsmålet tilpasses
                  10
                og suppleres med yderligere oplysninger for at give et fuldstændigt billede af den finanspolitiske kurs.

               For det første er midlertidige nødforanstaltninger ikke blevet medregnet i udgiftsaggregatet i lighed med fremgangsmåden ved vurderingen af udkastene til budgetplaner for 2021. Disse kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger støtter sundhedssystemerne og kompenserer arbejdstagere og virksomheder for indkomsttab som følge af nedlukninger og forstyrrelser af forsyningskæderne; de offentlige myndigheders ophævelse af disse foranstaltninger beror på en tilbagevenden til en normalsituation i sundhedssektoren og i økonomien.

               For det andet bør de betydelige overførsler fra EU-budgettet (bl.a. fra genopretnings- og resiliensfaciliteten) medregnes i det relevante udgiftsaggregat for at give et korrekt billede af den overordnede finanspolitiske kurs på nuværende tidspunkt. Den finanspolitiske kurs bestemmes således ud fra ændringen i de primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger), inklusive udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler.

               Foruden den overordnede finanspolitiske kurs er formålet med analysen også at undersøge, om den nationale finanspolitik er forsigtig, og om sammensætningen heraf bidrager til en bæredygtig genopretning i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Derfor fokuseres der særligt på udviklingen i nationalt finansierede primære løbende udgifter og investeringer.

               (15)Ifølge stabilitetsprogrammet for 2021 forventes Maltas offentlige underskud at falde til 5,6 % af BNP i 2022, primært som følge af ophævelsen af de midlertidige støtteforanstaltninger, der er blevet vedtaget i 2020 og 2021. Den offentlige gældskvote ventes at stige til 65,8 % af BNP. Disse fremskrivninger er på linje med dem i Kommissionens forårsprognose 2021.

               Ifølge Kommissionens prognose ventes den overordnede finanspolitiske kurs som defineret ovenfor — som også omfatter virkningerne på den samlede efterspørgsel i 2022 af investeringer, der finansieres via både det nationale budget og EU-budgettet, navnlig genopretnings- og resiliensfaciliteten — at ligge på 2,1 % af BNP
                  11
               . Det positive bidrag fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at falde med 0,1 procentpoint af BNP. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP
                  12
               . Nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,8 procentpoint af BNP.

               (16)Kvaliteten af medlemsstaternes budgetforanstaltninger forekommer særlig relevant. Finanspolitiske strukturreformer, som tager sigte på at forbedre sammensætningen af de nationale budgetter, kan støtte den potentielle vækst, skabe et yderst nødvendigt finanspolitisk råderum og hjælpe med at sikre finanspolitisk holdbarhed på længere sigt, også i lyset af klimaændringerne og de sundhedsmæssige udfordringer. På indtægtssiden har covid-19-krisen forstærket betydningen af reformer, der har til formål at gøre systemerne for offentlige indtægter mere effektive og retfærdige. På udgiftssiden har den øget nødvendigheden af at hæve niveauet for og kvaliteten af bæredygtige og vækstfremmende investeringer, hvilket understøtter målet om at øge vækstpotentialet såvel som den økonomiske og sociale modstandsdygtighed og er i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Genopretnings- og resiliensplanerne vil give mulighed for at forbedre sammensætningen af de nationale budgetter.

               (17)Ifølge de mellemfristede budgetplaner i programmet forventes det offentlige underskud at falde fra 3,9 % af BNP i 2023 til 2,9 % af BNP i 2024. Det offentlige underskud ventes derfor ikke længere at overstige 3 % af BNP i 2024.

               Ifølge programmet ventes den overordnede finanspolitiske kurs — som også omfatter virkningerne på den samlede efterspørgsel af investeringer, der finansieres af både det nationale budget og EU-budgettet, navnlig genopretnings- og resiliensfaciliteten — at udgøre 1,3 % af BNP i 2023 og 2024 i gennemsnit. Det positive bidrag fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at falde med 0,2 procentpoint af BNP. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP
                  13
               . Nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,4 procentpoint af BNP.

               Den gennemsnitlige nominelle potentielle vækst over 10 år skønnes på nuværende tidspunkt at være på 5½ %
                  14
               . Dette skøn tager dog ikke højde for virkningerne af de reformer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, og som kan øge Maltas potentielle vækst.

               (18)Den offentlige gældskvote forventes at falde fra 66 % af BNP i 2023 til 65,6 % af BNP i 2024. Risiciene for den finanspolitiske holdbarhed i Malta lader til at være moderate på mellemlang sigt, hvilket også fremgår af den seneste analyse af gældsholdbarheden
                  15
               .

               (19)I lyset af den betydelige usikkerhed, der stadig hersker, bør anbefalingerne til finanspolitikken hovedsagelig være af kvalitativ art. Der bør fremsættes mere kvantificerede anbefalinger for de kommende år i 2022, hvis usikkerheden er faldet til et passende niveau.

               Rådet har vurderet stabilitetsprogrammet for 2021 og Maltas opfølgning på Rådets henstilling af 20. juli 2020,

               HENSTILLER, AT MALTA:

               1.i 2022 fastholder en understøttende finanspolitisk kurs, som omfatter finanseffekten af genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholder nationalt finansierede investeringer

               2.når den økonomiske situation tillader det, fører en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt; samtidig øger investeringerne med henblik på at løfte vækstpotentialet

               3.tager særligt hensyn til sammensætningen af de offentlige finanser, både på budgettets indtægtsside og udgiftsside, samt til budgetforanstaltningers kvalitet med henblik på at sikre en bæredygtig og inklusiv genopretning; prioriterer bæredygtige og vækstfremmende investeringer, som navnlig støtter den grønne og den digitale omstilling; prioriterer finanspolitiske strukturreformer, som kan bidrage til at finansiere offentlige politiske prioriteter og bidrage til de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at styrke sundheds- og socialsikringssystemernes dækning, tilstrækkelighed og holdbarhed for alle.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/97 letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag.

                     (3)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul, Bruxelles (COM(2020) 123 final af 20.3.2020).

                     (4)

                        Meddelelse fra Kommissionen — Årlig strategi for bæredygtig vækst 2021, Bruxelles (COM(2020) 575 final af 17.9.2020).

                     (5)

                        Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Maltas nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2020 (EUT C 282 af 26.8.2020, s. 116).

                     (6)

                        Afventer Rådets endelige vedtagelse efter Det Europæiske Råds godkendelse. Teksten som vedtaget af Eurogruppen den 16. december 2020 findes på:
                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/da/pdf
                  .

                     (7)

                  EUT
                   L 57 af 18.2.2021, s. 17.

                     (8)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Rådet — Et år siden covid-19 brød ud: finanspolitisk reaktion, Bruxelles (COM(2021) 105 final af 3.3.2021).

                     (9)

                        Meddelelse fra Kommissionen om samordningen af den økonomiske politik i 2021: sådan får vi bugt med covid-19, understøttet genopretningen og moderniseret vores økonomi, Bruxelles (COM(2021) 500 final af 2.6.2021).

                     (10)

                        Udjævningen af investeringsudgifterne over fire år, som anvendes i forbindelse med udgiftsmålet, indebærer navnlig at der ikke kan foretages en korrekt vurdering af omfanget af den finanspolitiske støtte til genopretningen, som de nationalt finansierede investeringer bidrager med.

                     (11)

                        Hvis indikatoren er negativ, betyder det, at de primære udgifter er steget kraftigere end den økonomiske vækst på mellemlang sigt, hvilket er tegn på en ekspansiv finanspolitik.

                     (12)

                        Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 1,1 procentpoint af BNP.

                     (13)

                        Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,5 procentpoint af BNP.

                     (14)

                        Anslået af Kommissionen på grundlag af den i fællesskab aftalte metode.

                     (15)

                        Jf. arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene "Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence."


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 2.6.2021
            COM(2021) 502 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2021

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul
                  2
               ,
                  3
               . I denne meddelelse redegjorde Kommissionen for, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet var opfyldt. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. Den generelle undtagelsesklausul har givet medlemsstaterne budgetmæssig fleksibilitet til at håndtere krisen. Den har lettet samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. Aktiveringen af klausulen giver mulighed for en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning for hver medlemsstat, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. Den 17. september 2020 bebudede Kommissionen i sin årlige strategi for bæredygtig vækst, at den generelle undtagelsesklausul fortsat ville være aktiveret i 2021
                  4
               .

               (2)Den 20. juli 2020 henstillede Rådet, at Bulgarien
                  5
                skulle træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med den generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå pandemien, understøtte økonomien og støtte den efterfølgende genopretning. Det henstillede også, at Bulgarien skulle føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det.

               (3)NextGenerationEU, herunder genopretnings- og resiliensfaciliteten, vil sikre en bæredygtig, inklusiv og retfærdig genopretning. Forordning (EU) 2021/241 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten
                  6
                trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten vil yde finansiel bistand til gennemførelsen af reformer og investeringer og vil således bidrage med en EU-finansieret finanseffekt. Den vil bidrage til den økonomiske genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig til fremme af den grønne og den digitale omstilling, ligesom den vil styrke økonomiernes modstandsdygtighed og potentielle vækst. Den vil således hjælpe med at genetablere en gunstigere situation for de offentlige finanser på kort sigt og gøre dem mere holdbare på mellemlang og lang sigt, ligesom den vil styrke væksten og jobskabelsen på mellemlang og lang sigt.

               (4)Den 3. marts 2021 vedtog Kommissionen en meddelelse, som udstikker nærmere politiske retningslinjer for at lette samordningen af finanspolitikkerne og udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer
                  7
               . Den overordnede finanspolitiske kurs bør under hensyntagen til de nationale budgetter og genopretnings- og resiliensfaciliteten fortsat være understøttende i 2021 og 2022. Samtidig bør medlemsstaternes finanspolitik i lyset af forventningen om en gradvis normalisering af den økonomiske aktivitet i anden halvdel af 2021 gøres mere differentieret i 2022. Medlemsstaternes finanspolitik bør tage hensyn til status for genopretningen, den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at mindske de økonomiske, sociale og territoriale forskelle. I betragtning af behovet for at støtte en bæredygtig genopretning i EU bør medlemsstater med lave holdbarhedsrisici målrette deres budgetter mod at fastholde en understøttende finanspolitik i 2022 under hensyntagen til indvirkningen fra genopretnings- og resiliensfaciliteten. Medlemsstater med høje gældsniveauer bør føre en forsigtig finanspolitik, samtidig med at de nationalt finansierede investeringer fastholdes, mens tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten anvendes til at finansiere yderligere investeringsprojekter af høj kvalitet og strukturreformer. For perioden efter 2022 bør finanspolitikken fortsat tage hensyn til genopretningens styrke, graden af økonomisk usikkerhed og overvejelser vedrørende den finanspolitiske holdbarhed. En ændring af det finanspolitiske fokus i retning af at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, herunder ved at udfase støtteforanstaltningerne, når tiden er inde hertil, vil bidrage til at sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt.

               (5)I meddelelsen af 3. marts 2021 tilkendegav Kommissionen også, at beslutningen om, hvorvidt den generelle undtagelsesklausul skal deaktiveres eller fortsat skal anvendes, bør træffes som led i en overordnet vurdering af økonomiens tilstand med niveauet for den økonomiske aktivitet i EU eller i euroområdet sammenlignet med niveauet før krisen (ultimo 2019) som det bærende kvantitative kriterie. På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2021 konkluderede Kommissionen den 2. juni, at betingelserne for fortsat at anvende den generelle undtagelsesklausul i 2022 og deaktivere den fra 2023 var opfyldt. Der vil fortsat blive taget hensyn til landespecifikke forhold efter deaktiveringen af den generelle undtagelsesklausul
                  8
               .

               (6)Den 5. maj 2021 fremlagde Bulgarien sit konvergensprogram for 2021, dvs. efter fristen i artikel 8 i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (7)Ifølge opgørelser fra Eurostat udgjorde Bulgariens offentlige underskud i 2020 3,4 % af BNP, mens den offentlige gæld steg til 25 % af BNP. Den årlige ændring i den primære budgetsaldo udgjorde -5,5 % af BNP, inklusive diskretionære budgetforanstaltninger på 3,2 % af BNP til støtte for økonomien og virkningerne af de automatiske stabilisatorer.

               Den 2. juni 2021 offentliggjorde Kommissionen en rapport i medfør af artikel 126, stk. 3, i TEUF. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Bulgarien, eftersom landets offentlige underskud i 2020 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet var opfyldt.

               (8)Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, forekommer forsigtigt i 2021 og 2022, da det ikke tager hensyn til finansieringen under genopretnings- og resiliensfaciliteten. Det fremlagte referencescenario er derfor ikke direkte sammenligneligt med Kommissionens prognose. Desuden forventes der ifølge Kommissionens prognose en kraftigere vækst i eksporten baseret på mere optimistiske antagelser for den udenlandske efterspørgsel.

               (9)Ifølge konvergensprogrammet for 2021 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige fra 3,4 % af BNP i 2020 til 5,6 % af BNP i 2021, samtidig med at gældskvoten forventes at stige til 27,4 % af BNP i 2021. Ifølge programmet ventes ændringen i den primære budgetsaldo i 2021 i forhold til niveauet før krisen (2019) at beløbe sig til -7,8 % af BNP. Årsagerne til de forventede stigninger i det nominelle og det primære offentlige underskud og dermed gælden forklares ikke nærmere i konvergensprogrammet og disse stigninger forekommer, selv om nogle af de diskretionære budgetforanstaltninger udløber. Disse fremskrivninger er højere end dem i Kommissionens forårsprognose 2021. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2021 forventes underskuddet at falde til 3,2 % af BNP i 2021, og gældskvoten forventes at falde til 24,5 % af BNP i 2021. Den vigtigste kilde til forskellen er fremskrivningen af andre indtægter, som ifølge konvergensprogrammet forventes at falde med 2,5 procentpoint af BNP i 2021, hvilket er et godt stykke under det historiske niveau. Årsagerne til denne reduktion forklares ikke i konvergensprogrammet.

               (10)Som reaktion på covid-19-pandemien og det dermed forbundne økonomiske tilbageslag har Bulgarien truffet budgetmæssige foranstaltninger til at styrke sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Denne stærke politiske reaktion har afbødet faldet i BNP, hvilket på sin side har begrænset stigningen i det offentlige underskud og den offentlige gæld. Finanspolitiske foranstaltninger bør maksimere støtten til genopretningen uden at foregribe den fremtidige finanspolitiske kurs. Med sådanne foranstaltninger bør man derfor undgå at skabe en permanent byrde for de offentlige finanser. Når medlemsstaterne indfører permanente foranstaltninger, bør de derfor sørge for tilstrækkelig finansiering heraf for at sikre budgetneutralitet på mellemlang sigt. De foranstaltninger, som Bulgarien har truffet i 2020 og 2021, er i overensstemmelse med Rådets henstilling af 20. juli 2020. De diskretionære foranstaltninger, som regeringen har truffet i 2020 og 2021, er af midlertidig karakter eller opvejes af udlignende foranstaltninger.

               (11)Konvergensprogrammet for 2021 bygger på en antagelse om, at tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten til reformer og investeringer udgør 0,02 % af BNP i 2020, 0,3 % i 2021, 0,8 % i 2022, 1,4 % i 2023, 1,7 % i 2024 og 2,6 % i 2026. Der er taget hensyn til disse tilskud i forbindelse med budgetfremskrivningerne i Kommissionens forårsprognose.

               (12)Indikatorerne for finanspolitisk tilpasning, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97, skal ses i lyset af den aktuelle situation. For det første knytter der sig en betydelig usikkerhed til skønnene over outputgabet. For det andet skal der være mulighed for hurtigt at tilpasse finanspolitikken til udviklingen i pandemien og således veksle fra nødforanstaltninger til mere målrettede foranstaltninger, når sundhedsrisiciene er aftaget. For det tredje er den nuværende situation kendetegnet ved betydelige politiske tiltag til støtte for den økonomiske aktivitet. I betragtning af de betydelige overførsler fra EU-budgettet (f.eks. fra genopretnings- og resiliensfaciliteten) afspejler de sædvanlige indikatorer ikke finanspolitikkens fulde indvirkning på økonomien. På grundlag heraf forekommer den strukturelle saldo ikke at være en passende indikator i den nuværende situation. Samtidig bør udgiftsmålet tilpasses
                  9
                og suppleres med yderligere oplysninger for at give et fuldstændigt billede af den finanspolitiske kurs.

               For det første er midlertidige nødforanstaltninger ikke blevet medregnet i udgiftsaggregatet i lighed med fremgangsmåden ved vurderingen af udkastene til budgetplaner for 2021. Disse kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger støtter sundhedssystemerne og kompenserer arbejdstagere og virksomheder for indkomsttab som følge af nedlukninger og forstyrrelser af forsyningskæderne; de offentlige myndigheders ophævelse af disse foranstaltninger beror på en tilbagevenden til en normalsituation i sundhedssektoren og i økonomien.

               For det andet bør de betydelige overførsler fra EU-budgettet (bl.a. fra genopretnings- og resiliensfaciliteten) medregnes i det relevante udgiftsaggregat for at give et korrekt billede af den overordnede finanspolitiske kurs på nuværende tidspunkt.

               Den finanspolitiske kurs bestemmes således ud fra ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og kriserelaterede midlertidige foranstaltninger), inklusive udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler.

               Foruden den overordnede finanspolitiske kurs er formålet med analysen også at undersøge, om den nationale finanspolitik er forsigtig, og om sammensætningen heraf bidrager til en bæredygtig genopretning i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Derfor fokuseres der særligt på udviklingen i nationalt finansierede primære løbende udgifter og investeringer.

               (13)Ifølge konvergensprogrammet for 2021 forventes Bulgariens offentlige underskud at falde til 2,7 % af BNP i 2022, primært som følge af ophævelsen af de midlertidige støtteforanstaltninger, der er blevet vedtaget i 2020 og 2021. Den offentlige gældskvote ventes at stige til 28,6 % af BNP i 2022. Disse fremskrivninger er højere end dem i Kommissionens forårsprognose 2021.

               Ifølge Kommissionens prognose ventes den overordnede finanspolitiske kurs som defineret ovenfor — som også omfatter virkningerne på den samlede efterspørgsel i 2022 af investeringer, der finansieres via både det nationale budget og EU-budgettet, navnlig genopretnings- og resiliensfaciliteten — at ligge på -1,4 % af BNP
                  10
               . Det positive bidrag fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at stige med 0,8 procentpoint af BNP. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,4 procentpoint af BNP
                  11
               . Nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 1 procentpoint af BNP.

               (14)Kvaliteten af medlemsstaternes budgetforanstaltninger forekommer særlig relevant. Finanspolitiske strukturreformer, som tager sigte på at forbedre sammensætningen af de nationale budgetter, kan støtte den potentielle vækst, skabe et yderst nødvendigt finanspolitisk råderum og hjælpe med at sikre finanspolitisk holdbarhed på længere sigt, også i lyset af klimaændringerne og de sundhedsmæssige udfordringer. På indtægtssiden har covid-19-krisen forstærket betydningen af reformer, der har til formål at gøre systemerne for offentlige indtægter mere effektive og retfærdige. På udgiftssiden har den øget nødvendigheden af at hæve niveauet for og kvaliteten af bæredygtige og vækstfremmende investeringer, hvilket understøtter målet om at øge vækstpotentialet såvel som den økonomiske og sociale modstandsdygtighed og er i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Genopretnings- og resiliensplanerne vil give mulighed for at forbedre sammensætningen af de nationale budgetter.

               (15)Ifølge de mellemfristede budgetplaner i programmet forventes det offentlige underskud at stige til 3,1 % af BNP i 2023. Konvergensprogrammet indeholder ingen oplysninger om 2024.

               Ifølge Kommissionens program ventes den overordnede finanspolitiske kurs som defineret ovenfor — som også omfatter virkningerne på den samlede efterspørgsel af investeringer, der finansieres via både det nationale budget og EU-budgettet, navnlig genopretnings- og resiliensfaciliteten — at ligge på -0,6 % af BNP i 2023. Det positive bidrag fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at stige med 0,6 procentpoint af BNP i 2023. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,4 procentpoint af BNP i 2023
                  12
               . Nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,4 procentpoint af BNP.

               Den gennemsnitlige nominelle potentielle vækst over ti år skønnes på nuværende tidspunkt at være på 5 %
                  13
               . Dette skøn tager dog ikke højde for virkningerne af de reformer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, og som kan øge Bulgariens potentielle vækst.

               (16)Den offentlige gældskvote ventes at stige til 29,3 % af BNP i 2023. Der er ingen oplysninger om 2024 i Bulgariens konvergensprogram. Risiciene for den finanspolitiske holdbarhed i Bulgarien lader til at være begrænsede på mellemlang sigt, hvilket også fremgår af den seneste analyse af gældsholdbarheden
                  14
               .

               (17)I lyset af den betydelige usikkerhed, der stadig hersker, bør anbefalingerne til finanspolitikken hovedsagelig være af kvalitativ art. Der bør fremsættes mere kvantificerede anbefalinger for de kommende år i 2022, hvis usikkerheden er faldet til et passende niveau.

               Rådet har vurderet konvergensprogrammet for 2021 og Bulgariens opfølgning på Rådets henstilling af 20. juli 2020,

               HENSTILLER, AT BULGARIEN:

               1.i 2022 fører en understøttende finanspolitisk kurs, som omfatter finanseffekten af genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholder nationalt finansierede investeringer; holder væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol

               2.når den økonomiske situation tillader det, fører en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt; samtidig øger investeringerne med henblik på at løfte vækstpotentialet

               3.tager særligt hensyn til sammensætningen af de offentlige finanser, både på budgettets indtægtsside og udgiftsside, samt til budgetforanstaltningers kvalitet med henblik på at sikre en bæredygtig og inklusiv genopretning; prioriterer bæredygtige og vækstfremmende investeringer, som navnlig støtter den grønne og den digitale omstilling; prioriterer finanspolitiske strukturreformer, som kan bidrage til at finansiere offentlige politiske prioriteter og bidrage til de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at styrke sundheds- og socialsikringssystemernes dækning, tilstrækkelighed og holdbarhed for alle.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/97 letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag.

                     (3)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul, Bruxelles (COM(2020) 123 final af 20.3.2020).

                     (4)

                        Meddelelse fra Kommissionen — Årlig strategi for bæredygtig vækst 2021, Bruxelles (COM(2020) 575 final af 17.9.2020).

                     (5)

                        Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Bulgariens nationale reformprogram og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2020 (EUT C 282 af 26.8.2020, s. 8).

                     (6)

                  EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17
                  .

                     (7)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Rådet — Et år siden covid-19 brød ud: finanspolitisk reaktion, Bruxelles (COM(2021) 105 final af 3.3.2021).

                     (8)

                        Meddelelse fra Kommissionen om samordningen af den økonomiske politik i 2021: Sådan får vi bugt med covid-19, understøttet genopretningen og moderniseret vores økonomi, Bruxelles (COM(2021) 500 final af 2.6.2021).

                     (9)

                        Navnlig indebærer udjævningen af investeringsudgifter over fire år, som anvendes i forbindelse med udgiftsmålet, at der ikke kan foretages en korrekt vurdering af omfanget af den finanspolitiske støtte til genopretningen, som de nationalt finansierede investeringer bidrager med.

                     (10)

                        Hvis indikatoren er negativ, betyder det, at de primære udgifter er steget kraftigere end den økonomiske vækst på mellemlang sigt, hvilket er tegn på en ekspansiv finanspolitik.

                     (11)

                        Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

                     (12)

                        Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

                     (13)

                        Anslået af Kommissionen på grundlag af den i fællesskab aftalte metode.

                     (14)

                        Jf. arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene "Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes."


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 8.7.2021
            COM(2021) 374 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS AFGØRELSE
            om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om ændring af den internationale kaffeoverenskomst af 2007

               BEGRUNDELSE

               Denne henstilling vedrører en afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til på Unionens vegne at føre de forhandlinger om delvist at revidere den internationale kaffeoverenskomst 2007, som Det Internationale Kafferåd ("ICC") har besluttet at indlede.

               1.BAGGRUND FOR HENSTILLINGEN

               •Den Internationale Kaffeoverenskomst 2007

                  Den Europæiske Union er kontraherende part i den internationale kaffeoverenskomst.

                  Den internationale kaffeoverenskomst 2007 ("overenskomsten") har til formål at fremme det internationale samarbejde om kaffeanliggender og dertil knyttede spørgsmål, at tilvejebringe et forum for mellemstatslige konsultationer om kaffe og om mulighederne for at forbedre verdensøkonomien med hensyn til kaffe, at lette samhandelen ved at indsamle oplysninger om verdensmarkedet for kaffe og stille disse til rådighed og at tilskynde til øget efterspørgsel efter kaffe på verdensplan. Et centralt mål med overenskomsten er at anspore de kontraherende parter til at udvikle en bæredygtig kaffesektor økonomisk, socialt og miljømæssigt set.

                  Overenskomsten blev undertegnet i 2007 og trådte i kraft den 2. februar 2011 for en periode på ti år, og den blev derefter forlænget med et år (indtil den 1. februar 2022). Overenskomsten kan om nødvendigt forlænges med en periode på højst otte år.

               •Den Internationale Kaffeorganisation og Det Internationale Kafferåd

                  I overenskomstens artikel 6 fastsættes det, at Den Internationale Kaffeorganisation ("ICO" eller "organisationen"), der oprettedes i medfør af den internationale kaffeoverenskomst af 1962, administrerer bestemmelserne i overenskomsten og overvåger dens gennemførelse.

                  Det Internationale Kafferåd ("ICC" eller "rådet") er som organisationens øverste myndighed det organ, der har ansvaret for udførelsen af alle de funktioner, der er nødvendige for at gennemføre overenskomstens bestemmelser, jf. overenskomstens artikel 9. Rådet består af alle organisationens medlemmer (overenskomsten artikel 8).

                  I henhold til overenskomstens artikel 49 kan ICC foreslå ændringer af overenskomsten og sende dem til alle kontraherende parter. Alle beslutninger i ICC, herunder ændringer af overenskomsten, skal i princippet træffes med enstemmighed, jf. overenskomstens artikel 14. Hvis der ikke kan opnås enstemmighed, vedtager ICC beslutninger og henstillinger med et fordelt flertal på 70 % eller mere af tilstedeværende og stemmeafgivende eksportmedlemmer og 70 % eller mere af tilstedeværende og stemmeafgivende importmedlemmer, optalt hver for sig.

                  I henhold til overenskomstens artikel 12 har ICC's medlemmer i alt 2 000 stemmer. Hver part i ICC har et bestemt antal stemmer, som rådet justerer årligt efter kriterier, der er fastsat i overenskomsten. Stemmefordelingen er også afgørende for et medlems bidrag (overenskomstens artikel 20, stk. 2). Unionen er p.t. den største bidragyder til Den Internationale Kaffeorganisation.

               •Revision af den internationale kaffeoverenskomst

               Det er nødvendigt og helt klart i Unionens interesse, at der foretages en delvis revision med henblik på at reformere overenskomsten for yderligere at tilpasse den til de former for praksis, som Unionen fremmer i andre internationale vareorganisationer, og tage hensyn til den udvikling, der har været på det globale kaffemarked siden 2007. Dette er blevet regelmæssigt skitseret på de seneste ICC-møder i 2019-2020.

               I 2019 nedsatte Den Internationale Kaffeorganisation efter anmodning fra ICC en arbejdsgruppe med henblik på revision af overenskomsten.

               De vigtigste ændringer, der skal foreslås i en revision af overenskomsten, vedrører styringen af organisationen, en eventuel revision af afstemnings- og bidragssystemet og den private sektors og civilsamfundets deltagelse i organisationens arbejde.

               Det er ikke hensigten, at de overordnede mål med overenskomsten som beskrevet i overenskomstens artikel 1 skal ændres.

                  Kommissionens retningslinjer for anbefalede ændringer findes i bilaget.

               2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

               •Retsgrundlag

               Artikel 218, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) indeholder bestemmelser om bemyndigelse til at indlede forhandlinger og, afhængigt af emnet for den påtænkte aftale, om udpegelse af Unionens forhandler eller af chefen for Unionens forhandlingsdelegation.

               I henhold til artikel 218, stk. 4, i TEUF kan Rådet give forhandleren direktiver og udpege et særligt udvalg, som der skal føres samråd med under forhandlingerne.

               De påtænkte forhandlingsdirektiver bør give forhandleren på Unionens vegne midlerne til at nå de overordnede mål i punkt 1. De er angivet i bilaget.

                  Det proceduremæssige retsgrundlag for den foreslåede henstilling er derfor artikel 218, stk. 3 og 4, i TEUF.

               •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

               Unionen er kontraherende part i overenskomsten og repræsenteres af Kommissionen i ICC. EU-medlemsstaterne er ikke særskilte kontraherende parter i overenskomsten. Unionens forhandlinger om den delvise revision af overenskomsten henhører under Unionens enekompetence.

               •Proportionalitetsprincippet

               Det er i Unionens interesse at revidere overenskomsten med henblik på opnå en forbedret traktat, der fører til en modernisering af overenskomsten. I øjeblikket er EU's deltagelse i ICO til gavn for både EU og andre ICO-medlemsstater. En modernisering af overenskomsten forventes at øge interessen for ICO, potentielt tiltrække nye medlemmer samt øge relevansen af dens arbejde.

               3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

               •Høringer af interesserede parter

                  Unionen er kontraherende part i overenskomsten, og dens medlemskab er generelt blevet støttet siden 2007 af kaffesektoren i EU samt af de fleste EU-medlemsstater. Det skønnes ikke nødvendigt at foretage en høring af interessenter vedrørende en proces, der blot har til formål at videreføre EU's medlemskab af ICO, dog med et sæt regler, der er på linje med reglerne i andre internationale vareorganisationer, som EU er medlem af.

               •Konsekvensanalyse

                  Det er ikke nødvendigt med en fuldgyldig konsekvensanalyse, da foranstaltningen ikke forventes at få betydelige økonomiske, miljømæssige eller sociale indvirkninger. En vellykket ændring af overenskomsten vil resultere i en reformeret styring, hvilket betragtes som et vigtigt udgangspunkt for moderniseringen af overenskomsten og bør også resultere i en mere aktiv deltagelse af medlemmerne i ICO.

               4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

                  Indledningen af forhandlinger anses ikke for at have indvirkning på budgettet.

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS AFGØRELSE

               om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om ændring af den internationale kaffeoverenskomst af 2007

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

               under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 218, stk. 3 og 4,

               under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen, og

               ud fra følgende betragtninger:

               (1)Unionen er kontraherende part i den internationale kaffeoverenskomst 2007 ("overenskomsten") og medlem af Den Internationale Kaffeorganisation ("ICO"). Overenskomsten blev indgået af Unionen ved Rådets afgørelse 2008/579/EF
                  1
               , og den trådte i kraft den 2. februar 2011.

               (2)Det Internationale Kafferåd ("ICC") er som den øverste myndighed for organisationen det organ, der har ansvaret for udførelsen af alle de funktioner, der er nødvendige for at gennemføre overenskomstens bestemmelser, jf. overenskomstens artikel 9.

               (3)I henhold til overenskomstens artikel 49 kan ICC foreslå en ændring af overenskomsten, som medlemmerne skal træffe beslutning om. Alle beslutninger i ICC skal i princippet træffes med enstemmighed, jf. overenskomstens artikel 14. Hvis der ikke kan opnås enstemmighed, vedtager ICC beslutninger med et fordelt flertal på 70 % eller mere af tilstedeværende og stemmeafgivende eksportmedlemmer og 70 % eller mere af tilstedeværende og stemmeafgivende importmedlemmer, optalt hver for sig.

               (4)På ICC's anmodning er der nedsat en arbejdsgruppe om revision af overenskomsten. Arbejdsgruppen udpegede styringen af ICO, afstemnings- og bidragssystemet og den private sektors og civilsamfundets deltagelse i ICO's arbejde som de tre vigtigste spørgsmål i forbindelse med en delvis revision af overenskomsten. I den forbindelse er arbejdsgruppen i færd med at udarbejde forslag til ændringer af overenskomsten med forbehold af ICC's godkendelse.

               (5)Det er i Unionens interesse, at der gennemføres en reform af overenskomsten for at tilpasse den til de former for praksis, som Unionen fremmer i andre internationale vareorganisationer, og til den udvikling, der har været på det globale kaffemarked siden 2007.

               (6)Kommissionen bør derfor bemyndiges til at indlede forhandlinger om den delvise revision af overenskomsten.

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndiges herved til på Unionens vegne at føre forhandlinger om ændringer af den internationale kaffeoverenskomst 2007.

               Artikel 2

               Forhandlingsdirektiverne er fastsat i bilaget.

               Artikel 3

               Forhandlingerne føres i samråd med Råvaregruppen.

               Artikel 4

               Denne afgørelse er rettet til Kommissionen.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        Rådets afgørelse 2008/579/EF af 16. juni 2008 om undertegnelse og indgåelse af den internationale kaffeoverenskomst 2007 på Det Europæiske Fællesskabs vegne (EUT L 186 af 15.7.2008, s. 12).

    ---documentbreak---

               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 8.7.2021
            COM(2021) 374 final
            BILAG
            til
            Henstilling med henblik på Rådets afgørelse
            om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om ændring af den internationale kaffeoverenskomst af 2007

               BILAG

               Forvaltningsdirektiver om Den Internationale Kaffeoverenskomst 2007

               Kommissionen kan indlede forhandlinger med de andre kontraherende parter i den internationale kaffeoverenskomst 2007 ("overenskomsten") i Den Internationale Kaffeorganisation ("ICO") med henblik på at modernisere overenskomsten under hensyntagen til udviklingen i kaffesektoren.

               Revisionen af overenskomsten bør forbedre styringen af ICO, vurdere balancen i afstemnings- og bidragssystemet og behandle integrationen af den private sektors og civilsamfundet i ICO's arbejde.

               Unionen er medlem af ICO's arbejdsgruppe vedrørende overenskomstens fremtid, som i øjeblikket arbejder på anbefalinger til ændringer, der skal indføres i overenskomsten 2007, og som vil følge de målsætninger, som EU-medlemsstater har foreslået i internationale råvareorganer.

               Forhandlingsdirektiverne bør tage hensyn til målsætningerne om forenkling og strømlining af overenskomsten og samtidig bevare ICO's mellemstatslige rolle, som ICO's medlemmer har givet tilsagn om.

               1.Styring

               Det Internationale Kafferåd ("ICC")

               Med hensyn til hyppigheden af ICC's møder bør det nuværende system med to møder om året opretholdes. Et af møderne kunne være et virtuelt møde.

               Formanden og næstformanden for ICC bør have et etårigt mandat for at gøre det lettere for alle ICO's medlemmer at deltage i beslutningsprocessen. Næstformanden kunne have en styrket rolle i ICC. For at drage fordel af de indhøstede erfaringer kan næstformanden tilkendegive sin interesse i at blive formand for rådet efter det første år. Rådet kan tilkendegive sin accept heraf, hvis næstformanden har vist sig egnet.

               ICO-udvalg

               Hvis det er relevant for deres arbejde, bør der tilskyndes til sammenlægning af ICO-udvalg som led i strømliningen af ICO. Der bør tilskyndes til, at medlemmerne i højere grad deltager i udvalgets arbejde.

               Verdenskaffekonferencen

               Den nuværende hyppighed af en verdenskaffekonference på højt plan hvert fjerde eller femte år bør bibeholdes, men med fleksibilitet til at tilpasse sig særlige omstændigheder eller en særlig situation (f.eks. ændringer af situationen på kaffemarkedet, eksterne begivenheder, der har indvirkning på kaffesektoren, osv.).

               2.Stemmer og bidrag

               Eksport- og importmedlemmer

               Opdelingen mellem eksport- og importmedlemmer bør bibeholdes som et relevant grundlæggende princip for beslutningsprocessen i mange internationale råvareorganer.

               Metode til beregning af stemmer og bidrag

               Den nuværende ordning baseret på eksporterede eller importerede kaffemængder synes at være det nemmeste og mest pålidelige system til beregning af stemmerettigheder og hvert medlems finansielle bidrag til ICO's administrationsbudget. Relevansen af andre systemer (f.eks. værdien af eksport/import, blandede systemer osv.), der anvendes i andre internationale råvareorganer, kan dog undersøges med angivelse af de konsekvenser, som deres anvendelse vil have for ICO.

               3.Den private sektors og civilsamfundets deltagelse

               Den private sektor og civilsamfundet bør integreres bedre i arbejdsprocessen i ICO. Der bør ses på forskellige løsningsmodeller for at finde den bedste måde at få dem til at deltage i højere grad inden for rammerne af en moderniseret overenskomst.

               For så vidt angår den private sektors egnethed bør overenskomsten anerkende dens mangfoldighed, fra små producenter til store multinationale selskaber og deres respektive potentielle rolle i ICO.

               Det ville være at foretrække at fremme brancheorganisationers/faglige sammenslutningers deltagelse, men hvis der blev fremsat forslag om individuelle selskabers deltagelse i ICO, bør der ses på specifikke retlige garantier for at sikre ICO's uafhængighed.

               Godkendelsesprocessen for deltagelse af den private sektor og civilsamfundet for så vidt angår nationale virksomheder eller organisationer bør gå igennem det berørte ICO-medlem.

               Ethvert skridt i retning af en bedre integration af den private sektor bør dog bevare ICO's mellemstatslige karakter.