title: Kommissionens henstilling (EU) 2022/554 af 5. april 2022 om anerkendelse af kvalifikationer for personer, der flygter fra Ruslands invasion af Ukraine

text:
               6.4.2022

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               LI 107/1

      KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2022/554
      af 5. april 2022
      om anerkendelse af kvalifikationer for personer, der flygter fra Ruslands invasion af Ukraine
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Efter den uprovokerede russiske militære aggression og invasion af Ukraine den 24. februar 2022, som Den Europæiske Union på det kraftigste har fordømt, står Den Europæiske Union over for en hidtil uset tilstrømning af mennesker, der flygter fra krigen og søger beskyttelse. Antallet af mennesker, der er fordrevet fra deres hjem og tvunget til at flygte fra Ukraine, er nået op på omkring fire millioner.

                  (2)

                  I sin meddelelse »Europæisk solidaritet med flygtninge og andre på flugt fra krigen i Ukraine« af 8. marts 2022 (1) gav Kommissionen en oversigt over den betydelige støtte, som EU havde ydet for at hjælpe mennesker, der flygter fra Ruslands invasion af Ukraine, og de medlemsstater, der modtager dem. Dette omfatter direkte humanitær bistand, bistand til civilbeskyttelse i nødsituationer, støtte til aktiviteterne ved grænsen samt en klar og retlig status, som gør det muligt for dem, der flygter fra krigen, at få øjeblikkelig beskyttelse i EU.

                  (3)

                  I sin meddelelse »modtagelse af dem, der flygter fra krig i Ukraine: Europa rustes til at opfylde behovene« af 23. marts 2022 (2) fastlægger Kommissionen foranstaltninger, der skal hjælpe folk, der flygter fra Ruslands invasion af Ukraine, og sikre, at de reelt kan udnytte deres rettigheder. Foranstaltningerne omfatter ikke blot øjeblikkelige foranstaltninger til at yde husly, humanitær bistand og adgang til sundhedspleje, men også foranstaltninger, der skal sikre, at folk integreres gnidningsløst i værtslandene og har adgang til uddannelse, boliger og job. Regeringsmyndigheder, NGO'er og frivillige i medlemsstaterne, navnlig i de lande, som flygtningen først ankommer til (Polen, Rumænien, Slovakiet og Ungarn), men også i de lande, der er det endelige bestemmelsessted, gør deres yderste for at yde støtte og beskyttelse til mennesker, der flygter fra Ruslands invasion af Ukraine.

                  (4)

                  Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/382 (3), som aktiverede den midlertidige beskyttelsesmekanisme, der er fastsat i direktiv 2001/55/EF (4), giver personer, der flygter fra Ruslands invasion af Ukraine, en klar retlig status, så snart de ankommer til Den Europæiske Union. Midlertidig beskyttelse varer i første omgang et år og kan automatisk forlænges to gange med seks måneder hver gang. Midlertidig beskyttelse omfatter opholdstilladelse, sociale ydelser og sundhedspleje samt adgang til bolig, uddannelse og beskæftigelse.

                  (5)

                  I henhold til artikel 12 i direktiv 2001/55/EF skal medlemsstaterne tillade personer, der nyder midlertidig beskyttelse, at arbejde som »lønmodtagere eller selvstændige erhvervsdrivende under overholdelse af de regler, der gælder for deres erhverv«, og i aktiviteter som f.eks. uddannelse for voksne, erhvervsuddannelse og erhvervspraktik.

                  (6)

                  Retten til adgang til arbejdsmarkedet er et centralt aspekt af den midlertidige beskyttelse. Erfaringerne viser, at tredjelandsstatsborgere, navnlig flygtninge, ofte skal tage job, der ligger under deres kvalifikationsniveau (5). En enkel og hurtig anerkendelsesmekanisme bidrager i høj grad til at sikre, at personer, der nyder midlertidig beskyttelse, kan arbejde i job, som de er kvalificerede til. Dette letter deres integration og fører til en bedre udnyttelse af deres færdigheder til gavn for både den enkelte og værtssamfundet. Det sikrer også, at folk får relevant erfaring og færdigheder i perioden med midlertidig beskyttelse, hvilket øger værdien af deres kvalifikationer, når de vender tilbage til hjemlandet.

                  (7)

                  I Kommissionens handlingsplan for integration og inklusion for 2021-2027 (6) anerkendes det, at fremme af anerkendelsen af kvalifikationer, der er erhvervet i tredjelande, og forbedring af deres sammenlignelighed med EU-kvalifikationer er afgørende for en hurtigere og mere retfærdig integration af flygtninge og migranter på arbejdsmarkedet. Det anerkendes også, at mange højtuddannede migranter og flygtninge — navnlig kvinder — er overkvalificerede til deres job, hvilket kan føre til undervurdering af deres færdigheder. Handlingsplanen tilskynder medlemsstaterne til at sikre, at procedurerne for anerkendelse af udenlandske kvalifikationer er hurtige, retfærdige, gennemsigtige og økonomisk overkommelige.

                  (8)

                  Hvis en medlemsstat har valgt at regulere et bestemt erhverv (7), skal personer, der nyder midlertidig beskyttelse, opnå anerkendelse af deres erhvervsmæssige kvalifikationer for at kunne udøve lovregulerede aktiviteter som lønmodtagere eller selvstændige inden for dette erhverv. Afhængigt af den enkelte medlemsstat kan dette f.eks. omfatte forskellige grupper af erhverv inden for sundhed, undervisning, jura, sociale forhold eller håndværk. Anerkendelse af tredjelandsstatsborgeres erhvervsmæssige kvalifikationer sker på nationalt plan under anvendelse af værtsmedlemsstatens lovgivning og procedurer, medmindre internationale aftaler finder anvendelse.

                  (9)

                  For ikke-regulerede erhverv er kravene til beskæftigelse ikke reguleret ved lov og kan variere fra meget specifikke til meget generelle. For sådanne erhverv er der ingen lovgivningsmæssige hindringer for at ansætte en person, hvis kvalifikationer ikke er blevet anerkendt, og der findes ikke én enkelt procedure for anerkendelse af kvalifikationer med henblik på adgang til ikke-regulerede erhverv (8).

                  (10)

                  Nogle medlemsstater og regioner oplever mangler inden for en række erhverv på tværs af industrielle økosystemer (9), herunder inden for flere lovregulerede erhverv. Anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer kan bidrage til at afhjælpe nogle af disse mangler og opnå et mere afbalanceret arbejdsmarked.

                  (11)

                  Anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer bør suppleres af en ramme, der gør det muligt at udøve erhvervet i praksis, at undgå bureaukratiske hindringer og at tilbyde rådgivning til dem, der har brug for det.

                  (12)

                  For mennesker, der flygter fra krigen, vil anerkendelse af deres kvalifikationer ikke være det første, de tænker på. Det er ikke desto mindre vigtigt at give vejledning og grundlæggende oplysninger, så folk har dem til rådighed, når de får brug for dem. Som supplement til de oplysninger, medlemsstaterne giver, har Kommissionen oprettet webstedet »EU's solidaritet med Ukraine« (10).

                  (13)

                  Ud over ukrainske statsborgere foreskriver Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/382, at medlemsstaterne skal anvende enten midlertidig beskyttelse eller tilstrækkelig beskyttelse i henhold til national ret over for statsborgere fra andre tredjelande end Ukraine, som kan bevise, at de havde lovligt ophold i Ukraine inden den 24. februar 2022 på grundlag af en permanent opholdstilladelse. Ud over dem, der nyder midlertidig beskyttelse, opfordrer Kommissionen derfor medlemsstaterne til i det omfang, det er muligt i henhold til national lovgivning, at anvende denne henstilling på personer, der er flygtet fra Ruslands invasion af Ukraine, og som nyder tilstrækkelig beskyttelse i henhold til national ret i overensstemmelse med nævnte gennemførelsesafgørelse.

                  (14)

                  Direktiv 2005/36/EF (11) finder ikke anvendelse på tredjelandsstatsborgere, herunder tredjelandsstatsborgere, der nyder midlertidig beskyttelse. Det indeholder regler for anerkendelse af kvalifikationer fra tredjelande, som EU-borgere er i besiddelse af. Det pålægger imidlertid medlemsstaterne at undlade at anerkende kvalifikationer, som indehaves af EU-borgere eller ikke-EU-borgere, vedrørende de erhverv, der er anført i afsnit III, kapitel III, medmindre de mindstekrav til uddannelse, der er fastsat i nævnte kapitel, er opfyldt. Der er tale om følgende erhverv: læger, visse speciallæger, sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, farmaceuter og arkitekter. Hvis fagfolk, der flygter fra russisk aggression, ikke opfylder disse mindstekrav til uddannelse, er det vigtigt at finde løsninger på, hvordan de hurtigt kan opnå de manglende kompetencer, eller hvordan man kan opnå en hensigtsmæssig og hurtig integration på arbejdsmarkedet.

                  (15)

                  Den nuværende situation er kendetegnet ved en hurtig tilstrømning af et meget stort antal mennesker, hvoraf mange kan være velkvalificerede. De veletablerede anerkendelsessystemer og -procedurer i medlemsstaterne er måske ikke udformet til at behandle så mange ansøgninger på én gang. Navnlig er de kompetente myndigheder i værtslandene måske ikke i stand til at vurdere hver enkelt af dem fra sag til sag og foretage en tilsvarende detaljeret analyse.

                  (16)

                  Oplysninger om ukrainske kvalifikationer, det ukrainske kvalifikationssystem og den ukrainske referenceramme for kvalifikationer er afgørende for, at medlemsstaterne hurtigt kan strømline processerne og evaluere ansøgninger om anerkendelse af kvalifikationer.

                  (17)

                  Ukraine er medlem af det europæiske område for videregående uddannelse, der blev oprettet under Bolognaprocessen. Bolognaprocessen skaber sammenhæng i de videregående uddannelsessystemer i hele den europæiske region og tilskynder til retfærdig og gennemsigtig anerkendelse af kvalifikationer. Et af dens vigtigste mål er at støtte ansattes og studerendes mobilitet. De lande, der deltager i Bolognaprocessen, er blevet enige om at sikre gensidig anerkendelse af eksamensbeviser. Reglerne om anerkendelse af kvalifikationer fra videregående uddannelser til både erhvervsmæssige formål og videreuddannelse er fastsat i konvention om anerkendelse af kvalifikationer inden for de videregående uddannelser i Europaregionen (Lissabonkonventionen om anerkendelse) (12), som alle medlemsstater, undtagen Grækenland, samt Ukraine og andre lande uden for EU er parter i.

                  (18)

                  ENIC-NARIC-netværket (det europæiske netværk af nationale informationscentre vedrørende akademisk anerkendelse og mobilitet — nationale informationscentre vedrørende akademisk anerkendelse) har udviklet projektet Erasmus+-Q-entry-projektet, som er en database, der omfatter medlemsstater og tredjelande, og som indeholder oplysninger om kvalifikationer efter endt skolegang, der er adgangsgivende til videregående uddannelser. Denne database indeholder oplysninger om ukrainske kvalifikationer og kan anvendes til at støtte anerkendelsesprocessen for personer, der nyder midlertidig beskyttelse.

                  (19)

                  Medlemsstaterne kan stå over for den udfordring, at ansøgere ikke kan fremlægge uddannelsesbeviser. Personer, der flygter fra Ruslands invasion af Ukraine, kan være blevet tvunget til at forlade landet uden deres originale dokumentation for kvalifikationer. Artikel VII i Lissabonkonventionen om anerkendelse forpligter parterne til at tage alle rimelige og gennemførlige skridt — inden for og i overensstemmelse med deres respektive retlige rammer — til at udvikle alternative metoder til vurdering af flygtninges kvalifikationer i situationer, hvor der ikke kan fremlægges dokumentation for en sådan kvalifikation. Henstillingen om anerkendelse af flygtninges kvalifikationer i henhold til Lissabonkonventionen om anerkendelse og begrundelsen hertil (13) indeholder yderligere vejledning i, hvad medlemsstaterne i denne situation bør gøre for at gennemføre konventionens artikel VII korrekt.

                  (20)

                  Ukraine er et af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts mangeårige partnerlande. Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut har oprettet et ressourcecenter (14) til støtte for anerkendelse af kvalifikationer, færdigheder og studier fra Ukraine. Ressourcecentret vil omfatte oplysninger og dokumenter såsom rapporter og vurderinger af ukrainske kvalifikationer, oplysninger om Ukraines kvalifikationssystem og -ramme og oplysninger om det ukrainske uddannelsessystem i bredere forstand. Det vil også indeholde arbejdsmarkedsundersøgelser og -analyser, projektrapporter, kontaktpunkter og links til relaterede websteder som f.eks. kvalifikationsdatabaser. Det vil også dele ressourcer, der er udviklet under Erasmus+-programmet af de nationale informationscentre vedrørende akademisk anerkendelse (NARIC), som f.eks. Scand-D-projektet med mere end 300 ukrainske eksamensbeviser. Ressourcecentret vil linke til relevante databaser og oplysninger om Ukraines videregående uddannelsessystem og dets eksamensbeviser, som findes på Dit Europas websted (15) og på ENIC-NARIC-netværkets websted (16).

                  (21)

                  Det maskinoversættelsesværktøj (eTranslation), som Kommissionen har udviklet, er blevet tilpasset for at tilføje ukrainsk som et tilgængeligt sprog. Oversættelse fra russisk er også mulig og kan være nyttig, eftersom mange fagfolk i Ukraine har erhvervet deres eksamensbeviser på russisk. Værktøjet gør det muligt at genkende tekst i billeder eller scanninger af dokumenter (optisk tegngenkendelse, OCR). Dette vil gøre det muligt for de kompetente myndigheder at spare tid og fremskynde processer.

                  (22)

                  Der er en stor og stigende efterspørgsel efter sundhedspersonale for at opfylde de umiddelbare behov hos mennesker, der flygter fra Ruslands invasion af Ukraine. Kvalificerede fagfolk med forskellig baggrund inden for sundhedspleje kan bidrage til at opfylde disse behov. Der skal lægges særlig vægt på pædiatri og relaterede medicinske specialer på grund af det store antal børn blandt de mennesker, der flygter fra Ruslands invasion af Ukraine, og på mentale sundhedstjenester, da mennesker, der flygter fra krig, kan lide som følge af alvorlige traumatiske oplevelser. Sprogbarrieren bør ikke være en hindring for at behandle disse mennesker så hurtigt som muligt for at afbøde skaden. Hvis direkte mundtlig kommunikation er afgørende for tillidsskabelse og vellykket behandling, kan ukrainsktalende fagfolk yde den nødvendige service.

                  (23)

                  Kommissionen offentliggjorde en vejledning under covid-19-krisen om anerkendelse af sundhedspersonale med kvalifikationer fra lande uden for EU/EFTA (17).

                  (24)

                  I betragtning af antallet af børn, der er flygtet fra Ukraine under krigen, er der stor efterspørgsel efter ukrainsktalende lærere, som kan hjælpe disse børn med at blive integreret i skolerne og få en stabil rutine så hurtigt som muligt. Eksperter har understreget, hvor vigtig en skolerutine er for børn, da den kan støtte dem følelsesmæssigt i en overvældende og skræmmende tid (18). Det er afgørende at sikre, at regeringer og andre myndigheder har ressourcer og kapacitet til at give både de fordrevne og lokalbefolkningen adgang til fuld og rimelig uddannelse af høj kvalitet. Dette gælder på alle niveauer — førskoleundervisning og børnepasning, primær-, sekundær- og erhvervsuddannelse og videregående uddannelse. For at opnå dette og for at øge den interkulturelle forståelse inden for værtsuddannelsessystemet bør myndighederne gøre bedst mulig brug af lærere og andet uddannelsespersonale blandt de fordrevne (19). Fjernundervisning kan måske være en mulighed, hvis der ikke findes nogen muligheder for undervisning i klasseværelset. Erasmus+ School Education Gateway giver lærere og andet personale adgang til støttemateriale, vejledninger og uddannelsesressourcer, også på ukrainsk.

                  (25)

                  Ved Kommissionens afgørelse af 19. marts 2007 blev der nedsat en koordinatorgruppe for anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (20) med henblik på bl.a. at etablere et samarbejde mellem medlemsstaternes myndigheder og Kommissionen om spørgsmål vedrørende anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer. Nogle medlemsstater har måske allerede udviklet omfattende systemer til vurdering og anerkendelse af kvalifikationer fra lande uden for EU. Denne gruppe kan fungere som et forum for Kommissionen og medlemsstaterne til at opretholde en løbende dialog med henblik på at overvåge gennemførelsen af denne henstilling i praksis. Inddragelse af repræsentanter for personer, der flygter fra russisk aggression, ukrainske kompetente myndigheder og civilsamfundet er afgørende for gennemførelsen af disse henstillinger i praksis.

                  (26)

                  Kommissionen kan efter anmodning give medlemsstaterne skræddersyet ekspertise til at gennemføre disse henstillinger under instrumentet for teknisk støtte —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

         ORDNINGER FOR ANERKENDELSE AF ERHVERVSMÆSSIGE KVALIFIKATIONER FOR PERSONER, DER NYDER MIDLERTIDIG BESKYTTELSE

                  1.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at erhvervsudøvere, der er omfattet af midlertidig beskyttelse i henhold til direktiv 2001/55/EF, kan få adgang til job, der svarer til deres kvalifikationsniveau, ved at basere sig på et effektivt, hurtigt og velfungerende system for anerkendelse af deres erhvervsmæssige kvalifikationer. I den forbindelse bør medlemsstaterne træffe foranstaltninger til at anslå det forventede antal nye erhvervsudøvere for at sikre, at de har tilstrækkelig kapacitet til at behandle ansøgninger om anerkendelse.

                  2.

                  Kommissionen henstiller til medlemsstaterne, at de hurtigt træffer deres afgørelser om anerkendelse af nyankomne erhvervsudøvere, der nyder midlertidig beskyttelse. Hvis der er betydelige forskelle mellem den uddannelse, der er erhvervet i en erhvervsudøvers hjemland, og den uddannelse, der kræves til den samme aktivitet i værtsmedlemsstaten, bør medlemsstaterne træffe afgørelse om at pålægge eventuelle kompenserende foranstaltninger så hurtigt som muligt, og de opfordres til at gøre dette senest en måned efter, at ansøgeren har anmodet om anerkendelse.

                  3.

                  Kommissionen henstiller til medlemsstaterne, at de begrænser formaliteterne i forbindelse med anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer til et minimum. Med henblik herpå opfordres medlemsstaterne til:

                              —

                              at fremskynde processen ved at indføre hasteprocedurer for behandling af ansøgninger fra erhvervsudøvere, der nyder midlertidig beskyttelse

                              —

                              at sikre, at der kun kræves væsentlige dokumenter

                              —

                              at acceptere andre bevisformer end originale dokumenter (f.eks. digitale kopier)

                              —

                              at dispensere fra visse krav, f.eks. ikke at anmode om bekræftede oversættelser

                              —

                              at reducere eller fjerne omkostninger, som f.eks. ansøgningsgebyrer, hvor det er muligt.

                        I tilfælde af tvivl om, hvorvidt kvalifikationen er ægte, bør efterprøvningen være hurtig og effektiv. Digitale værktøjer som FRAUDOC — Guidelines on Diploma Mills and Document Fraud for Credential Evaluators (21) kan anvendes til dette formål.

                  4.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at anvende en fleksibel tilgang til behandling af nyankomne erhvervsudøvere, der nyder midlertidig beskyttelse, således at et stort antal sager kan behandles på kort tid med et positivt resultat. Medlemsstaterne bør navnlig kun overveje at kontrollere erhvervsudøveres kvalifikationer, hvis det er af afgørende betydning, og bør fjerne eventuelle restriktioner og krav, der ikke er absolut nødvendige. Kommissionen minder værtslandene om, at de har tilladelse til, men ikke er forpligtet til at kontrollere kvalifikationerne hos erhvervsudøvere, for hvilke der ikke findes harmoniserede mindstekrav til uddannelse.

                  5.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at identificere situationer, hvor en tilbundsgående vurdering af ansøgninger om anerkendelse ikke er nødvendig, navnlig i tilfælde, hvor medlemsstaten tidligere har vurderet kvalifikationen vedrørende et bestemt erhverv, og der ikke er alvorlig tvivl om, hvorvidt den er ækvivalent med sammenlignelige kvalifikationer i værtsmedlemsstaten. Hvis resultatet af en sådan tidligere vurdering var positivt, bør den tilbundsgående vurdering ikke være nødvendig.

                  6.

                  Kommissionen opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at sikre en hurtig og effektiv anerkendelsesprocedure, selv når der er behov for en tilbundsgående vurdering af kvalifikationer. I sådanne tilfælde kan værtsmedlemsstatens vurdering følge en tilgang, der svarer til den generelle anerkendelsesordning i henhold til direktiv 2005/36/EF.

         FREMME AF AKADEMISK ANERKENDELSE AF PERSONER, DER NYDER MIDLERTIDIG BESKYTTELSE

                  7.

                  Kommissionen henstiller til medlemsstaterne, at de fremmer hurtige, fleksible og effektive anerkendelsesprocedurer hos de institutioner, der har ansvar for akademisk anerkendelse.

                  8.

                  Kommissionen henstiller til medlemsstaterne, at de automatisk anerkender ukrainske kvalifikationer inden for videregående uddannelse, der opfylder alle kravene i Bolognaprocessen.

                  9.

                  Kommissionen henstiller til medlemsstaterne, at de yder yderligere støtte til de nationale informationscentre vedrørende akademisk anerkendelse (NARIC) for at sikre, at de har de nødvendige ressourcer og kapaciteter til at håndtere et større antal anmodninger om anerkendelse og sætte dem i stand til at yde støtte, vejledning og uddannelse til evaluatorer af eksamensbeviser.

                  10.

                  Kommissionen anbefaler, at en afgørelse om anerkendelse truffet i én medlemsstat så vidt muligt og i overensstemmelse med national lovgivning accepteres i andre medlemsstater.

         TILVEJEBRINGELSE AF OPLYSNINGER OG BRUG AF ELEKTRONISKE VÆRKTØJER

                  11.

                  Kommissionen henstiller til medlemsstaterne, at de giver deres første kontaktpunkter relevante og enkle oplysninger på ukrainsk om anerkendelsesprocedurer i deres land. Oplysningerne bør også være tilgængelige digitalt og skræddersyet til behovene og situationen hos personer, der ankommer fra Ukraine, idet der navnlig gøres rede for forskelle mellem Ukraine og værtslandet.

                  12.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at anvende maskinoversættelsesværktøjet eTranslation (22) som et middel til at fremskynde anerkendelsesprocesserne. Hvor det er muligt, bør det være tilstrækkeligt med maskinoversættelse.

                  13.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at være gennemsigtige over for hinanden og Kommissionen og til at udveksle alle oplysninger om ukrainske kvalifikationer og det ukrainske uddannelsessystem, de måtte have. Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut har efter anmodning fra Kommissionen oprettet et ressourcecenter for ukrainske kvalifikationer, hvor oplysninger kan udveksles.

         HÅNDTERING AF UFULDSTÆNDIGE KVALIFIKATIONSBEVISER

                  14.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til først at kontrollere, om der kan indhentes en pålidelig bekræftelse af den opnåede kvalifikation fra de ukrainske myndigheder, hvis der mangler kvalifikationsbeviser. For at lette denne proces vil Kommissionen sammen med medlemsstaterne samarbejde med ukrainske myndigheder og organer, der udsteder beviser, om at få bekræftet manglende dokumentation for kvalifikationer og undersøge, om de europæiske digitale eksamensbeviser for læring (23) kan anvendes til at genudstede dokumentation for kvalifikationer digitalt til dette formål.

                  15.

                  Kommissionen minder medlemsstaterne om, at hvis der ikke findes nogen anden løsning, indeholder det europæiske kvalifikationspas (24) for flygtninge, som Europarådet har udviklet sammen med sine partnere, en vurdering af postgymnasiale kvalifikationer på grundlag af tilgængelig dokumentation og et struktureret interview. Selv om dette kvalifikationspas ikke i sig selv udgør en formel anerkendelsesakt, bidrager det til at vurdere de kvalifikationer, som en flygtning kan have, og det kan også anvendes på personer, der nyder midlertidig beskyttelse. Der kan også ses nærmere på andre værktøjer som f.eks. det kvalifikationspas, der er udviklet af UNESCO (25), og lignende systemer, der er udviklet under Erasmus+-programmet (f.eks. REACT-værktøjskassen vedrørende flygtninge og anerkendelse (26)).

         SÆRLIGE KRAV VEDRØRENDE VISSE ERHVERV

                  16.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at undersøge, hvordan personer, der nyder midlertidig beskyttelse, eventuelt kan ansættes i sundhedstjenester, herunder ved at:

                              —

                              identificere god praksis, hvor tredjelandsstatsborgere kan deltage i hasteprogrammer inden for sundhedserhverv for at lette udøvelsen af disse erhverv

                              —

                              vurdere gennemførligheden af ekstraterritoriale sundhedsfaciliteter, hvor sundhedspersonale, der nyder midlertidig beskyttelse, kan behandle personer, der er fordrevet fra Ukraine (f.eks. ukrainske felthospitaler, der drives på en medlemsstats område)

                              —

                              vurdere Ukraines undervisningsplaner for medicinske erhverv og, hvor det er muligt, udvikle kortvarige opkvalificeringsprogrammer for at opfylde de mindstekrav til uddannelse, der kræves for visse erhverv.

                  17.

                  For erhvervsudøvere med kvalifikationer, der ikke opfylder de mindstekrav til uddannelse, der er fastsat i direktiv 2005/36/EF, opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til at anvende samme tilgang som i vejledningen om covid-19-krisen til anerkendelse af sundhedspersoner med kvalifikationer fra lande uden for EU/EFTA. Medlemsstaterne kan stadig tillade personer, der nyder midlertidig beskyttelse, at udøve visse aktiviteter med en anden status end de aktiviteter, der udøves af et fuldgyldigt medlem af erhvervet. F.eks. kan en uddannet sygeplejerske fra et tredjeland, hvis uddannelse ikke opfylder mindstekravene til uddannelse, få lov til at arbejde som sundhedsassistent.

                  18.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at undersøge forskellige måder til at sikre, at lærere og andre undervisere hurtigt sikres adgang til den relevante aktivitetssektor, f.eks. ved at:

                              —

                              ansætte personer med midlertidig beskyttelse, som har erhvervet faglige kvalifikationer som lærer i Ukraine, i skoler, hvor børn, der er flygtet fra Ruslands invasion af Ukraine, er blevet placeret

                              —

                              tilbyde sprogundervisning til undervisere

                              —

                              tildele ukrainsktalende lærere til skoler med yderligere kapacitet og mangel på lærere

                              —

                              ændre ansættelseskontrakterne for lærere med en faglig kvalifikation, der er erhvervet i Ukraine, og som midlertidigt er blevet ansat som assisterende lærere i værtslandene, til kontrakter om ansættelse om kvalificerede lærere hurtigt efter anerkendelsen af de faglige kvalifikationer

                              —

                              hjælpe lærerstuderende, der nyder midlertidig beskyttelse, med at få adgang til læreruddannelse i værtslandene.

                  19.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at lette rekrutteringen af undervisningspersonale, der nyder midlertidig beskyttelse, til at arbejde i strukturer, der tilbyder formel førskoleundervisning og børnepasning, som f.eks. vuggestuer og børnehaver, og i uformelle strukturer som f.eks. lege- og indskolingsordninger, idet der tages hensyn til, at disse erhverv er vidt forskellige i Europa.

                  20.

                  Kommissionen understreger, at foranstaltninger til fremme af ansættelse af undervisere og pædagoger, der nyder midlertidig beskyttelse, skal tage hensyn til nationale bestemmelser om beskyttelse af børn og unge.

         LETTERE ADGANG TIL UDØVELSEN AF LOVREGULEREDE ERHVERV

                  21.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at erhvervsudøvere kan udøve deres erhverv med henblik på adgang til arbejdsmarkedet, når de har opnået anerkendelse af deres erhvervsmæssige kvalifikationer, uden unødige administrative hindringer og med den støtte, de har brug for.

                  22.

                  Kommissionen henstiller til medlemsstaterne, at de ikke indfører eller opretholder krav om, at virksomheder skal bevise, at de ikke kunne ansætte en EU-borger, før de rekrutterer en person, der nyder midlertidig beskyttelse.

                  23.

                  Kommissionen henstiller til medlemsstaterne, at de sikrer, at alle relevante faglige kvalifikationer og kompetencer hos personer, der nyder midlertidig beskyttelse, vurderes og tages i betragtning, uanset om de er erhvervet gennem formel, uformel eller ikke-formel læring. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at støtte folk ved at registrere deres færdigheder og kvalifikationer, herunder ved at yde individuel støtte. For at lette en sådan indsamling og vurdering af færdigheder og kompetencer kan Europass (27) og EU's redskab for tredjelandsstatsborgeres færdighedsprofiler (28) anvendes.

                  24.

                  Kommissionen henstiller til medlemsstaterne, at de træffer foranstaltninger til at lette udøvelsen af erhverv for personer, der nyder midlertidig beskyttelse, og som ikke har kendskab til eller begrænset kendskab til værtslandets sprog, f.eks. sprogkurser eller ordninger for udøvelse af deres erhverv under tilsyn eller i en sammenhæng, hvor værtslandets sprog ikke er nødvendigt.

         OPFØLGNING PÅ DE FORESLÅEDE FORANSTALTNINGER

                  25.

                  Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at arbejde tæt sammen med de ukrainske myndigheder, repræsentanter for det ukrainske civilsamfund, herunder den ukrainske diaspora, og Kommissionen om at støtte praktiske løsninger til anerkendelse af kvalifikationer og gnidningsløs integration af personer, der nyder midlertidig beskyttelse, på arbejdsmarkedet.

                  26.

                  Kommissionen vil indlede og koordinere særlige møder i koordinatorgruppen for anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer. Denne gruppe mødes regelmæssigt for at drøfte og udveksle national praksis vedrørende dette emne. Kommissionen vil indbyde repræsentanter for de relevante ukrainske myndigheder til disse møder. Der vil også blive indledt drøftelser og peerlæring i andre relevante strukturer, f.eks. i arbejdsgrupperne vedrørende det europæiske uddannelsesområde og netværket af informationscentre vedrørende akademisk anerkendelse (ENIC-NARIC).

                  27.

                  Kommissionen anmoder medlemsstaterne om at udveksle deres ekspertise på de særlige ad hoc-møder med henblik på at fremskynde processen og undgå dobbeltarbejde. Samarbejde, bedste praksis og omfattende informationsudveksling er afgørende på nuværende tidspunkt.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 5. april 2022.

               På Kommissionens vegne

            Thierry BRETON

               Medlem af Kommissionen

         (1)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Europæisk solidaritet med flygtninge og andre på flugt fra krigen i Ukraine (COM(2022) 107 final).

         (2)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om modtagelse af dem, der flygter fra krig i Ukraine: Europa rustes til at opfylde behovene (COM(2022) 131 final).

         (3)  Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/382 af 4. marts 2022 om konstatering af massetilstrømning af fordrevne personer fra Ukraine som omhandlet i artikel 5 i direktiv 2001/55/EF og deraf følgende indførelse af midlertidig beskyttelse (EUT L 71 af 4.3.2022, s. 1).

         (4)  Rådets direktiv 2001/55/EF af 20. juli 2001 om minimumsstandarder for midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer og om foranstaltninger, der skal fremme en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelsen af disse personer og følgerne heraf (EFT L 212 af 7.8.2001, s. 12).

         (5)  OECD (2019), Ready to Help?: Improving Resilience of Integration Systems for Refugees and other Vulnerable Migrants, OECD Publishing, Paris, https://doi.org/10.1787/9789264311312-en.

         (6)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Handlingsplan om integration og inklusion 2021-2027 (COM(2020) 758 final).

         (7)  I henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), i direktiv 2005/36/EF forstås ved »lovreguleret erhverv«: en eller flere former for erhvervsmæssig virksomhed under ét, når der enten direkte eller indirekte ifølge love eller administrative bestemmelser kræves bestemte erhvervsmæssige kvalifikationer for adgang hertil eller udøvelse eller en form for udøvelse heraf; især vil anvendelsen af en faglig titel, der ifølge love eller administrative bestemmelser er begrænset til en person, der er i besiddelse af en bestemt erhvervsmæssig kvalifikation, være en form for udøvelse.

         (8)  https://www.enic-naric.net/non-regulated-professions.aspx.

         (9)  Der er rapporteret om mangler på f.eks. blikkenslagere, sygeplejersker, svejsere, civilingeniører, alment praktiserende læger, murere, elektrikere, revisorer og taglæggere. Se European Labour Authority (2021), Report on Labour Shortages and Surpluses, November 2021, https://www.ela.europa.eu/sites/default/files/2021-12/2021%20Labour%20shortages%20%20surpluses%20report.pdf.

         (10)  https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024/stronger-europe-world/eu-solidarity-ukraine_da

         (11)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (EUT L 255 af 30.9.2005, s. 22).

         (12)  https://www.coe.int/en/web/higher-education-and-research/lisbon-recognition-convention.

         (13)  https://rm.coe.int/recommendation-on-recognition-of-qualifications-held-by-refugees-displ/16807688a8.

         (14)  https://www.etf.europa.eu/en/education-and-work-information-ukrainians-and-eu-countries/education-and-work-eu-support-ukraine.

         (15)  https://europa.eu/youreurope/citizens/work/professional-qualifications/index_en.htm.

         (16)  https://www.enic-naric.net/ukraine.aspx?srcval=ukraine.

         (17)  Meddelelse fra Kommissionen, Vejledning om sundhedspersoners frie bevægelighed og minimumsharmonisering af uddannelse i forbindelse med covid-19-nødforanstaltningerne — henstillinger vedrørende direktiv 2005/36/EF (EUT C 156 af 8.5.2020, s. 1).

         (18)  UNHCR (2011), Refugee Education: A Global Review, https://www.unhcr.org/4fe317589.pdf.

         (19)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Et værdigt liv: fra afhængighed af bistand til selvhjulpenhed — Tvangsfordrivelse og udvikling (COM(2016) 234 final).

         (20)  Kommissionens afgørelse af 19. marts 2007 om oprettelse af koordinatorgruppen for anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (EUT L 79 af 20.3.2007, s. 38).

         (21)  http://www.cimea.it/it/progetti-in-evidenza/fraudoc/fraudoc-project.aspx.

         (22)  https://ec.europa.eu/info/resources-partners/machine-translation-public-administrations-etranslation_en.

         (23)  https://europa.eu/europass/en/europass-digital-credentials. Europæiske digitale eksamensbeviser bærer et elektronisk segl og er derfor omfattet af artikel 35 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 af 23. juli 2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked og om ophævelse af direktiv 1999/93/EF (EUT L 257 af 28.8.2014, s. 73). De bør derfor accepteres som kvalifikationsbeviser.

         (24)  https://www.coe.int/en/web/education/recognition-of-refugees-qualifications.

         (25)  https://en.unesco.org/themes/education-emergencies/qualifications-passport.

         (26)  https://www.nokut.no/globalassets/nokut/artikkelbibliotek/utenlandsk_utdanning/veiledere/toolkit_for_ recognition_of_refugees_qualifications.pdf. Se også REACT-projektet vedrørende flygtninge og anerkendelse | Nokut)

         (27)  https://europa.eu/europass.

         (28)  https://ec.europa.eu/migrantskills/.


title: Rådets henstilling af 5 april 2022 om den økonomiske politik i euroområdet 2022/C 153/01

text:
               7.4.2022

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 153/1

      RÅDETS HENSTILLING
      af 5 april 2022
      om den økonomiske politik i euroområdet
      (2022/C 153/01)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136 sammenholdt med artikel 121, stk. 2,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
      som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Efter en meget dyb recession i 2020 oplever økonomien i euroområdet en stabil og hurtig genopretning. Væksten i bruttonationalproduktet (BNP) i andet kvartal af 2021 oversteg forventningerne, og ifølge den økonomiske efterårsprognose 2021 fra Kommissionens tjenestegrene forventes euroområdets BNP at vokse med 5,0 % i 2021. Euroområdets økonomi forventes at indhente BNP-niveauet fra før krisen i sidste kvartal 2021. Ved udgangen af andet kvartal i 2021 havde syv eurolande allerede indhentet deres BNP-niveau fra før krisen. Euroområdets årlige BNP vil ifølge prognosen vokse med 4,3 % i 2022, men genopretningen forventes at blive uensartet mellem lande og sektorer. Den interne efterspørgsel er den vigtigste drivkraft for væksten i BNP, hvilket hænger sammen med lempelsen af restriktionerne i forbindelse med covid-19-pandemien i forlængelse af udrulningen af vacciner, gradvise forbedringer på arbejdsmarkederne, udnyttelsen af opsparingstilvæksten fra nedlukningsperioderne og en kraftig vækst i investeringerne som følge af gunstige finansieringsvilkår og støtten fra NextGenerationEU, genopretningsinstrumentet, der blev oprettet ved Rådets forordning (EU) 2020/2094 (3). Som henstillet har euromedlemsstaterne iværksat tiltag på egen hånd og i fællesskab i Eurogruppen med henblik på at sikre en politikkurs, der støtter genopretningen efter covid-19-krisen. Graden af usikkerhed er fortsat høj med betydelige risici, herunder risici, der er forbundet med udviklingen i pandemien, både i og uden for Unionen, hvilket kræver nøje overvågning.

                  (2)

                  I løbet af 2021 er den kraftige vækst i den interne efterspørgsel blevet mødt af begrænsninger på udbudssiden, herunder råvareknaphed og forstyrrelser inden for logistikområdet. Desuden er manglen på arbejdskraft og færdigheder blevet et stigende problem i visse sektorer og visse medlemsstater. Efter flere år med meget lave inflationsrater er inflationen i euroområdet steget siden begyndelsen af 2021, navnlig som følge af basiseffekter, kraftigt stigende energipriser og forsyningsflaskehalse, hvilket lader formode, at der er tale om et overgangsfænomen i forbindelse med tilpasningsprocessen efter nedlukningen. Inflationen nåede i november 2021 op på 4,9 % i euroområdet. Ifølge den økonomiske efterårsprognose 2021 fra Kommissionens tjenestegrene forventes den at falde til 2,2 % i 2022 og 1,4 % i 2023.

                  (3)

                  I 2021 fokuserede den europæiske genopretningsstrategi på gennemførelse af NextGenerationEU og det hertil knyttede største instrument, genopretnings- og resiliensfaciliteten, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (4). I midten af november 2021 havde Rådet efter positive vurderinger fra Kommissionen vedtaget genopretnings- og resiliensplaner for 22 medlemsstater, herunder 18 eurolande. I de kommende år vil en effektiv gennemførelse af reformer og investeringer inden for rammerne af genopretnings- og resiliensfaciliteten få en dybtgående positiv indvirkning på den måde, hvorpå euromedlemsstaternes økonomier fungerer. En effektiv gennemførelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten vil fremme opadgående økonomisk og social konvergens i euromedlemsstaterne på grund af de kriterier, hvorefter ressourcerne fordeles. Genopretnings- og resiliensfaciliteten har også styrket tilliden og bidrager til at fremme væksten og den makrofinansielle stabilitet og afbalancerer dermed politiksammensætningen og supplerer Den Europæiske Centralbanks (ECB’s) tiltag. Ud over at støtte genopretningen sigter genopretnings- og resiliensfaciliteten mod en strukturel omlægning af medlemsstaternes økonomier, navnlig hvad angår at opnå en grøn og en digital omstilling. Gennemførelsen af sammenhængende investeringer og reformer inden for rammerne af genopretnings- og resiliensfaciliteten skal sammen med anvendelsen af midler i forbindelse med samhørighedspolitikken øge euroområdets modstandsdygtighed over for fremtidige chok, føre til en varig stigning i det potentielle output, støtte beskæftigelsen og imødegå sociale udfordringer. Desuden vil Unionens udstedelse af eurodenomineret gæld til finansiering af genopretnings- og resiliensfaciliteten tilføre de europæiske kapitalmarkeder dybde og likviditet og bidrage til at styrke euroen som international valuta. Udstedelsen af grønne obligationer inden for rammerne af NextGenerationEU vil yderligere bidrage til at fremme bæredygtige investeringer.

                  (4)

                  Gennemførelsen af de reformer og investeringer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanerne, vil bane vejen for udbetaling af finansiering fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og effektivt bidrage til opfyldelsen af euroområdets politikprioriteter, herunder dem, der er fastsat i Rådets henstillinger af 13. juli 2021 om den økonomiske politik i euroområdet (5). Sådan gennemførelse indebærer bl.a. en styrkelse af de nationale institutionelle rammer, støtte til offentlige investeringer af høj kvalitet samt politikforanstaltninger til støtte for social samhørighed og retfærdig grøn og digital omstilling. Sådan gennemførelse yder et bidrag til en bæredygtig og inklusiv genopretning samt til opretholdelse af vækstpotentialet og forøgelse af modstandsdygtigheden. Dette er i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 24. november 2021 med titlen »Årlig undersøgelse af bæredygtig vækst 2022« og de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed, dvs. miljømæssig bæredygtighed, produktivitet, retfærdighed og makroøkonomisk stabilitet.

                  (5)

                  Passende understøttende og gensidigt forstærkende økonomiske politikker har sikret en effektiv makroøkonomisk stabilisering og begrænset konsekvenserne for arbejdsmarkedet og således afbødet risikoen for negative følgevirkninger og understøttet en hurtig økonomisk genopretning. En fornuftig kombination af penge- og finanspolitikker sammen med strukturreformer og finansielle politikker vil under fuld overholdelse af medlemsstaternes og institutionernes respektive roller i henhold til traktaten fortsat være afgørende for, at euroområdet kan være velfungerende.

                  (6)

                  ECB’s pengepolitikforanstaltninger har til formål at sikre, at de forskellige segmenter af de finansielle markeder fungerer gnidningsløst, og at de monetære transmissionskanaler bevares intakte, og i sidste ende at prisstabilitet på mellemlang sigt sikres. I juli 2021 offentliggjorde ECB sin nye pengepolitikstrategi, som fastsætter et symmetrisk inflationsmål på 2 % på mellemlang sigt. ECB’s styrelsesråd bekræftede også, at sættet af ECB-rentesatser fortsat er det primære pengepolitikinstrument. I oktober 2021 påbegyndte ECB en toårig undersøgelsesfase vedrørende den mulige udstedelse af en digital euro. Indførelse af en digital euro vil kræve indgreb fra EU-lovgiverens side, og Kommissionen agter at fremsætte et lovgivningsforslag på grundlag af traktatens artikel 133. Afhængigt af en sådan digital centralbankvalutas udformning kan den bl.a. bidrage til forsyningen med offentlige midler i digital form, støtte digitaliseringen af den europæiske økonomi og aktivt tilskynde til innovation inden for detailbetalinger. Desuden kan den bidrage til at styrke euroens internationale rolle og Unionens åbne strategiske autonomi.

                  (7)

                  Den 19. oktober 2021 vedtog Kommissionen en meddelelse med titlen »EU’s økonomi efter covid-19: betydning for den økonomiske styring«, som genoptog debatten om evaluering af den økonomiske styring for at opbygge en bredt funderet konsensus om, hvordan rammen for den økonomiske styring kan forbedres, og hvordan der kan tages hånd om makroøkonomiske ubalancer og finanspolitiske udfordringer på en måde, der fremmer omstilling og vækst, under hensyntagen til erfaringerne fra covid-19-krisen.

                  (8)

                  Det offentlige underskud i euroområdet som helhed forventes at nå op på 7,1 % af BNP i 2021, men at falde til 3,9 % i 2022. Den finanspolitiske kurs i euroområdet forventes ifølge den økonomiske efterårsprognose 2021 fra Kommissionens tjenestegrene at forblive understøttende i 2021, med en BNP-vækst på mere end 1,75 %, og i 2022, med en BNP-vækst på tæt på 1 %. I 2022 vil de offentlige investeringer, såvel de nationale finansierede som de EU-finansierede, bidrage til denne understøttende kurs. Fra november 2021 vil de 18 nationale genopretnings- og resiliensplaner for euroområdet, som Rådet indtil nu har godkendt, betyde omfattende finansiel støtte til euromedlemsstaterne på op til 262 mia. EUR i tilskud og 139 mia. EUR i lån i perioden frem til 2026. Koordinering af de nationale finanspolitikker i fuld overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten er afgørende for en effektiv bekæmpelse af det økonomiske chok forårsaget af covid-19-krisen, for en holdbar genopretning og for, at Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) er velfungerende. Den generelle undtagelsesklausul vil forblive aktiv i 2022, men forventes at blive deaktiveret fra 2023. Efterhånden som den økonomiske genopretning slår igennem, omstilles finanspolitikken fra midlertidige nødforanstaltninger til målrettede genopretningsstøtteforanstaltninger. Stigningen i offentlige gældskvoter fra 85,5 % af BNP i 2019 til 100 % af BNP i 2021 afspejler den samlede virkning af faldet i produktionen og den nødvendige politikreaktion på det meget store covid-19-chok. Da gældskvoten allerede var høj i nogle euromedlemsstater før dette chok, vil en gradvis, kontinuerlig og vækstfremmende gældsreduktion imidlertid være et politikmål i en stor del af euroområdet.

                  (9)

                  I denne forbindelse forekommer det særlig relevant at forbedre såvel sammensætningen af de offentlige finanser, bl.a. ved at fremme investeringer, som kvaliteten af budgetforanstaltninger samt at sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang og lang sigt, også i lyset af klimaændringerne og den grønne og den digitale omstilling. Grøn budgetlægning, udgiftsanalyser, velfungerende ordninger for forvaltning af offentlige investeringer og effektive rammer for offentlige udbud kan forbedre gennemsigtigheden og effektiviteten af de offentlige finanser og skabe finanspolitisk råderum for yderligere offentlige investeringer. Reformer med henblik på en mere effektiv og retfærdig indtægtspolitik er blevet endnu mere afgørende i kølvandet på covid-19-krisen. Det er stadig muligt at gøre skattesystemerne i euroområdet mere vækstfremmende og miljøvenlige, navnlig ved at tackle forvridninger og reducere skattekilen på arbejde, som fortsat er høj, i de fleste euromedlemsstater. Foranstaltninger til bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning, skatteundgåelse og skatteunddragelse kan gøre skattesystemerne mere effektive og retfærdige og samtidig støtte genopretningen og øge indtægterne. Globaliseringen har gjort det nødvendigt at tilpasse beskatningsrammen, så den passer til en stadig mere digitaliseret økonomi. Der er inden for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling og G20’s inklusive ramme vedrørende udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud indgået en aftale om reform af den globale beskatning for at tackle de skattemæssige udfordringer, der opstår som følge af digitaliseringen af økonomien, og begrænse skadelig skattekonkurrence.

                  (10)

                  Den hurtige og kraftige politikreaktion på nationalt plan og EU-plan, herunder gennem NextGenerationEU, har effektivt afbødet krisens konsekvenser for husholdninger og virksomheder. Takket være denne koordinerede indsats er skævhederne blevet mindre udtalte end først ventet, og de langsigtede negative virkninger er afbødet. Politikstøtte, herunder gennem arbejdsfordelingsordninger og andre foranstaltninger til fastholdelse af arbejdspladser, har bidraget til at holde virksomhederne kørende hele krisen og begrænset stigningen i arbejdsløsheden og faldet i den disponible indkomst. Selv om insolvensprocenten er stigende, har stigningen været begrænset i 2021 trods den gradvise ophævelse af støtteforanstaltningerne. Der er også sket gradvise forbedringer på arbejdsmarkederne, hvor beskæftigelsesfrekvensen var tilbage på 72,1 % i andet kvartal af 2021 sammenlignet med det højeste niveau før covid-19 på 72,9 % i fjerde kvartal af 2019. En fremskyndet indførelse af digital teknologi under covid-19-krisen kan have en positiv indvirkning på produktiviteten, hvis den opretholdes over tid. Denne krise har dog haft betydelige territoriale, sektorspecifikke og fordelingsmæssige konsekvenser, som vil kræve omfordeling både inden for og på tværs af lande og sektorer med betydelige omstillingsomkostninger for arbejdstagere og virksomheder til følge.

                  (11)

                  Selv om stigningen i konkurser hidtil har været begrænset, har covid-19-krisen efterladt mange virksomheder med svagere balancer, hvilket kan begrænse deres muligheder for at finansiere investeringsprojekter på kort sigt og bringe deres tilbagebetalingsevne i fare. Efterhånden som genopretningen slår igennem, bør støtten gradvist udfases og gøres mere målrettet. En mindre udstrakt brug af gældsinstrumenter vil begrænse eventualforpligtelserne og bidrage til at bevare virksomhedernes investeringskapacitet. En rettidig tilbagetrækning af politikstøtteforanstaltninger er en afvejning mellem at støtte investeringer og beskæftigelse og undgå levedygtige virksomheders sammenbrud uden at lægge hindringer i vejen for en velordnet afvikling af urentable virksomheder på mellemlang sigt. I denne forbindelse er det afgørende at forbedre virksomhedernes adgang til finansiering og styrke deres balancer samt at forbedre kapaciteten og effektiviteten af insolvensreglerne. De nationale insolvensordninger er meget forskellige i euroområdet, og der vil være behov for kapacitetsfremmende foranstaltninger for at fremme et effektivt forvaltnings- og retssystem. En forbedring af insolvensreglerne kan også bidrage til sundere balancer i banksektoren og have en positiv indvirkning på kreditudbuddet. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1023 (6) om rekonstruktion og insolvens, som har til formål at indføre minimumsstandarder i medlemsstaterne for forebyggende rekonstruktion og gældssanering for iværksættere, skal gennemføres i national ret senest den 17. juli 2022. Desuden er integrationen af EU’s kapitalmarkeder afgørende for at give virksomhederne alternative finansieringskilder som supplement til bankernes udlån. Fremskridt med kapitalmarkedsunionen kan forbedre adgangen til finansiering for virksomheder i euroområdet, mobilisere langsigtede investeringer i nye og grønne teknologier og infrastrukturer, fremme egenkapitalinvesteringer og fjerne grænseoverskridende hindringer for investeringer, bl.a. ved at harmonisere visse materielle bestemmelser om insolvensbehandling.

                  (12)

                  Mens beskæftigelsen genoprettes hurtigt, vil nogle sektorer samt bestemte kategorier af arbejdstagere og regioner blive varigt påvirket af covid-19-krisen og det stærke pres for at gøre økonomien grønnere og fremskynde digitaliseringen. De unge er blevet særlig hårdt ramt, ligesom de lavtuddannede og personer med migrantbaggrund. De nye job, der skabes, kan være forskellige fra de job, der er gået tabt som følge af krisen. Visse grupper, herunder kvinder, oplever fortsat strukturelle udfordringer med hensyn til integration på arbejdsmarkedet. Flaskehalse i forsyningskæden og kraftigt stigende energipriser kan bremse opsvinget i beskæftigelsen i visse sektorer. Politikforanstaltninger, der letter jobskift og reintegration på arbejdsmarkedet, vil derfor være afgørende for at støtte tilpasningen og afbøde de sociale virkninger, navnlig i lyset af den grønne og den digitale omstilling. Kommissionen har fremsat henstilling (EU) 2021/402 (7) om en effektiv aktiv støtte til beskæftigelse efter covid-19-krisen, som opfordrer medlemsstaterne til at udarbejde sammenhængende politikpakker, der kombinerer foranstaltninger, som sigter mod at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og hjælpe enkeltpersoner med at navigere i den grønne og den digitale omstilling uden problemer. Sådanne pakker vil bestå af tre komponenter: i) midlertidige og veludformede ansættelses- og omstillingsincitamenter og støtte til iværksætteri, ii) muligheder for opkvalificering og omskoling rettet mod arbejdsmarkedets behov og iii) forbedret støtte fra arbejdsformidlinger. I mellemtiden er sammenhængen i den sociale beskyttelse i euroområdet fortsat af afgørende betydning i kølvandet på den sundhedsmæssige og økonomiske krise og med henblik på at sikre en retfærdig grøn og digital omstilling. Den europæiske søjle for sociale rettigheder er fortsat et kompas for tiltag vedrørende beskæftigelse, færdigheder og socialpolitik, der fremmer opadgående økonomisk og social konvergens og bedre arbejds- og levevilkår i medlemsstaterne. Handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder, der blev vedtaget i marts 2021, fastsætter tre overordnede EU-mål vedrørende i) beskæftigelse, ii) voksenuddannelse og iii) fattigdomsbekæmpelse inden udgangen af 2030, som relevante politiktiltag vil bidrage til. Disse mål blev hilst velkommen af Unionens ledere på det sociale topmøde den 8. maj 2021 i Porto og på Det Europæiske Råds møde den 24.-25. juni 2021.

                  (13)

                  Medlemsstaterne har udarbejdet ambitiøse reform- og investeringsplaner med finansiel støtte og politikstøtte fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, hvis gennemførelse er afgørende. En forbedring af institutionernes kvalitet, navnlig ved at styrke den administrative kapacitet, vil være afgørende for at sikre en hurtig udnyttelse af de tilknyttede midler, samtidig med at dobbeltarbejde og samspilskomplikationer i forhold til andre EU-instrumenter undgås. Medlemsstaterne kan forbedre rammebetingelserne for private investeringer ved at forbedre erhvervsklimaet. At bevare og styrke forsyningskædens modstandsdygtighed i det indre marked ved at påvise og afhjælpe knaphed på udbudssiden og flaskehalse er sammen med åbne markeder, konvergens med hensyn til standarder, større diversificering, cirkularitet og ressourceeffektivitet afgørende for at sikre et velfungerende indre marked. Rådets henstilling af 13. juli 2021 om den økonomiske politik i euroområdet, hvori der opfordres til yderligere integration af det indre marked for varer og tjenesteydelser, herunder det digitale indre marked, ved at fjerne unødvendige restriktioner, styrke markedsovervågningen og sikre tilstrækkelig administrativ kapacitet, er fortsat relevant.

                  (14)

                  Banksektoren har generelt vist sin overordnede modstandsdygtighed i en situation med alvorligt økonomisk pres takket være tidligere reformer. Den omfattende politikstøtte under krisens økonomiske lavpunkt og den holdbare genopretning i 2021 har indtil videre mindsket bekymringerne med hensyn til svagere virksomhedsbalancer. Bankerne i euroområdet kan dog opleve en vis forringelse af aktivernes kvalitet. Rettidig overvågning af risici, proaktivt samarbejde med debitorer og aktiv forvaltning af misligholdte lån er sammen med øget rentabilitet og solide lovgivningsrammer vigtige for at bevare stabiliteten i banksektoren og dens evne til at finansiere det økonomiske opsving.

                  (15)

                  Euroområdets økonomiske størrelse og integration samt de foranstaltninger, der er truffet for at imødegå covid-19-krisen, har været stabiliserende faktorer globalt under denne krise. I betragtning af den indbyrdes forbundethed økonomierne imellem vil euromedlemsstaterne i de kommende år skulle gennemføre de aftalte investeringer og reformer for at komme stærkere ud af krisen, samtidig med at ØMU’en uddybes yderligere for at øge dens modstandsdygtighed over for fremtidige chok, og således at den kan stå stærkere på den internationale scene. Udviklingen i de højtudviklede markedsøkonomier og de nye vækstmarkedsøkonomier har direkte virkninger på euroområdet gennem en række kanaler, herunder for så vidt angår sundheds- og vaccinationspolitik, pengepolitikforløb, finansielle strømme, globale værdikæder og handel. De begrænsninger i de globale forsyningskæder, der er opstået i kølvandet på opsvinget, vidner yderligere om den voksende globale økonomiske forbundethed. Samtidig har overskuddet på de løbende poster i euroområdet fortsat sit gradvise fald og nåede i 2020 tæt på det niveau, som de fundamentale betingelser tilsiger. Det forventes dog at stige fra 2,6 % til 3,4 % mellem 2020 og 2023. En styrkelse af euroens internationale rolle, som stort set har været uændret de seneste år, herunder gennem udvikling af en digital euro, kan øge euroområdets og Unionens økonomiske og finansielle uafhængighed og forbedre den globale finansielle stabilitet.

                  (16)

                  Uddybning af ØMU’en er fortsat af afgørende betydning. Bankunionen og kapitalmarkedsunionen er gensidigt forstærkende projekter til fremme af vækst, sikring af finansiel stabilitet og støtte til en egentlig ØMU. Hvis de manglende elementer kom på plads, ville det yderligere øge euroområdets stabilitet og modstandsdygtighed, bidrage til euroøkonomiernes trivsel og styrke euroens internationale rolle. Fuldførelse af bankunionen – sammen med en rettidig ratificering af ændringsaftalerne til traktaten om oprettelse af den europæiske stabilitetsmekanisme (8) og aftalen om overførsel og gensidiggørelse af bidrag til Den Fælles Afviklingsfond, undertegnet i Bruxelles den 21. maj 2014 – og kapitalmarkedsunionen er fortsat væsentlig. Denne fuldførelse vil også støtte den grønne og den digitale omstilling, som kræver betydelige investeringer. På eurotopmødet den 25. juni 2021 blev tilsagnet om fuldførelse af bankunionen gentaget, og Eurogruppen i inklusivt format blev opfordret til hurtigst muligt og på grundlag af enighed at nå frem til en trinvis og tidsbunden arbejdsplan for alle udestående elementer. På mødet blev der også opfordret til en hurtig gennemførelse af handlingsplanen for kapitalmarkedsunionen handlingsplanen for kapitalmarkedsunionen 2020, der er fastsat i Kommissionens meddelelse af 24. september 2020 med titlen »En kapitalmarkedsunion for mennesker og virksomheder – ny handlingsplan« i overensstemmelse med prioriteterne i Rådets konklusioner af 3. december 2020 om nævnte handlingsplan. Rådets henstilling af 13. juli 2021 om den økonomiske politik i euroområdet, hvori der opfordres til at fuldføre ØMU’en og styrke euroens internationale rolle, er fortsat relevant,

            HENSTILLER, at euromedlemsstaterne i perioden 2022-2023 træffer foranstaltninger på egen hånd, herunder ved at gennemføre deres genopretnings- og resiliensplaner, og i fællesskab i Eurogruppen med henblik på:

                  1)

                  at fortsætte med at anvende og koordinere de nationale finanspolitikker på tværs af medlemsstaterne for effektivt at understøtte en bæredygtig og inklusiv genopretning, at fastholde en moderat understøttende finanspolitisk kurs i hele euroområdet i 2022 under hensyntagen til de nationale budgetter og finansieringen fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, gradvist at målrette finanspolitiske foranstaltninger mod investeringer, der fremmer en bæredygtig og inklusiv genopretning i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling, idet der lægges særlig vægt på kvaliteten af budgetforanstaltningerne, at afspejle graden af usikkerhed og fastholde finanspolitikfleksibiliteten for at være i stand til at reagere på udviklingen i covid-19-pandemien samt at differentiere finanspolitikkerne under hensyntagen til genopretningens styrke, sikre finanspolitisk holdbarhed og fremme investeringer under ihukommelse af behovet for at mindske skævheder

                  2)

                  at fremme politikker, der imødegår aggressiv skatteplanlægning, skatteunddragelse og skatteundgåelse for at sikre retfærdige og effektive skattesystemer, at arbejde på at begrænse skadelig skattekonkurrence, bl.a. ved at gennemføre en global konsensusbaseret løsning for at imødegå de skattemæssige udfordringer, der opstår som følge af digitaliseringen og globaliseringen af økonomien, at mindske skattekilen på arbejde og fremme et skift fra beskatning af arbejde til skatter, der er mindre fordrejende, at omstille fra nødforanstaltninger til genopretningsforanstaltninger på arbejdsmarkederne ved sikre effektive aktive arbejdsmarkedspolitikker: i) støtte jobskift, navnlig hen imod en grøn og digital økonomi, ii) kombinere foranstaltninger til afhjælpning af manglen på kvalificeret arbejdskraft, styrke opkvalificering og omskoling, tilvejebringe målrettede ansættelsesincitamenter og iii) forbedre de offentlige arbejdsformidlingers kapacitet til at rette op på misforholdet mellem udbud og efterspørgsel på arbejdsmarkedet, at styrke inkluderende uddannelsessystemer af høj kvalitet, at fremme arbejdsmarkedsintegration af unge, kvinder og sårbare grupper, sikre passende arbejdsvilkår og sætte ind over for segmentering på arbejdsmarkedet, udvikle og om nødvendigt tilpasse sociale beskyttelsessystemer og øge adgangen for at tackle de udfordringer, der er opstået på grund af covid-19-krisen, og dem, der knytter sig til den grønne og den digitale omstilling, at sikre en effektiv inddragelse af arbejdsmarkedets parter i politikudformning, styrke dialogen mellem arbejdsmarkedets parter og fremme kollektive forhandlinger samt at sikre deling af og konvergens hen imod god praksis inden for arbejdsmarkeds- og socialpolitikker, der øger den økonomiske og sociale modstandsdygtighed

                  3)

                  at overvåge effektiviteten af politikstøttepakker til virksomheder, fokusere på en mere målrettet støtte til solvensen for levedygtige virksomheder, der er kommet under pres under covid-19-krisen, og i højere grad gøre brug af instrumenter af egenkapitaltypen; at øge insolvensrammernes evne til at effektivt og rettidigt at håndtere konkurs og gældsomlægning, bevare så meget af værdien som muligt og fremme en effektiv allokering af kapital i realøkonomien og grænseoverskridende investeringer samt at gøre hurtigt fremskridt med hensyn til at uddybe kapitalmarkedsunionen, som Kommissionen har stillet lovgivningsforslag om med fokus på at støtte finansieringen af økonomien, forbedre investeringsmulighederne for virksomheder og enkeltpersoner og fjerne ubeføjede grænseoverskridende hindringer for investeringer på det indre marked

                  4)

                  fortsat at styrke de nationale institutionelle rammer, foretage reformer for at afhjælpe flaskehalse for investeringer og omfordeling af kapital og sikre en effektiv og rettidig anvendelse af EU-midler, at mindske den administrative byrde for virksomheder og forbedre erhvervsklimaet, at styrke effektiviteten og digitaliseringen af den offentlige forvaltning samt at forbedre forvaltningen af de offentlige finanser, herunder gennem grøn budgettering og ved at forbedre effektiviteten af rammerne for forvaltning af offentlige investeringer, og gøre brug af udgiftsanalyser for at forbedre sammensætningen og kvaliteten af de offentlige finanser, navnlig kvaliteten af offentlige investeringer og investering i mennesker og færdigheder, og for bedre at fokusere de offentlige udgifter på genopretnings- og resiliensbehov

                  5)

                  at sikre makrofinansiel stabilitet og opretholde kreditkanalerne til økonomien, fortsat håndtere misligholdte lån ved bl.a. overvågning af aktivkvalitet, rettidigt og proaktivt samarbejde med debitorer, som er i vanskeligheder (især levedygtige debitorer), og videreudvikling af sekundære markeder for misligholdte lån, at fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen ved hjælp af en trinvis og tidsbunden arbejdsplan for alle nødvendige udestående elementer og med samme ambitionsniveau og med at styrke euroens internationale rolle samt fortsat at støtte det sonderende arbejde vedrørende en eventuel indførelse af en digital euro.

            Yderligere skridt til uddybning af ØMU’en bør tage hensyn til erfaringerne fra Unionens omfattende økonomipolitikreaktion på covid-19-krisen. Fremskridt med uddybning af ØMU’en bør ske med fuld respekt for Unionens indre marked og på åben og gennemsigtig vis over for medlemsstaterne uden for euroområdet.

         Udfærdiget i Luxembourg, den 5. april 2022.

               På Rådets vegne

            B. LE MAIRE

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Rådets forordning (EU) 2020/2094 af 14. december 2020 om oprettelse af et EU-genopretningsinstrument til støtte for genopretningen efter covid-19-krisen (EUT L 433 I af 22.12.2020, s. 23).

         (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

         (5)  EUT C 283 af 15.7.2021, s. 1.

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1023 af 20. juni 2019 om rammer for forebyggende rekonstruktion, gældssanering og udelukkelse og om foranstaltninger med henblik på mere effektive procedurer for rekonstruktion, insolvensbehandling og gældssanering og om ændring af direktiv (EU) 2017/1132 (rekonstruktions- og insolvensdirektivet) (EUT L 172 af 26.6.2019, s. 18).

         (7)  Kommissionens henstilling (EU) 2021/402 af 4. marts 2021 om en effektiv og aktiv støtte til beskæftigelse efter covid-19-krisen (EASE) (EUT L 80 af 8.3.2021, s. 1).

         (8)  Traktaten om oprettelse af den europæiske stabilitetsmekanisme mellem Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik og Republikken Finland, som blev undertegnet i Bruxelles den 2. februar 2012.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 29. marts 2022 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Lietuvos bankas (ECB/2022/15) 2022/C 153/02

text:
               7.4.2022

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 153/7

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
      af 29. marts 2022
      til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Lietuvos bankas
      (ECB/2022/15)
      (2022/C 153/02)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB’s Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

                  (2)

                  Mandatet for de nuværende eksterne revisorer for Lietuvos bankas, Ernst & Young Baltic UAB, udløb efter revisionen for regnskabsåret 2021. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2022.

                  (3)

                  Lietuvos bankas har valgt UAB ROSK Consulting som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2022 til 2024 —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
      Det henstilles, at UAB ROSK Consulting udnævnes til eksterne revisorer for Lietuvos bankas for regnskabsårene 2022 til 2024.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 29. marts 2022.

            Christine LAGARDE

               Formand for ECB


title: Kommissionens henstilling (EU) 2022/561 af 6. april 2022 om overvågning af forekomsten af glycoalkaloider i kartofler og produkter afledt af kartofler

text:
               7.4.2022

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 108/66

      KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2022/561
      af 6. april 2022
      om overvågning af forekomsten af glycoalkaloider i kartofler og produkter afledt af kartofler
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA's) Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden (CONTAM) vedtog i 2020 en risikovurdering af glycoalkaloider i foderstoffer og fødevarer, navnlig i kartofler og produkter afledt af kartofler (1).

                  (2)

                  Hos mennesker omfatter akutte toksiske virkninger af kartoffelglycoalkaloider (α-solanin og α-chaconin) gastrointestinale symptomer såsom kvalme, opkastning og diarré. For disse virkninger identificerede ekspertpanelet et laveste niveau for observerede negative effekter (LOAEL) på 1 mg kartoffelglycoalkaloider i alt/kg legemsvægt pr. dag som referencepunkt for risikokarakteriseringen efter akut eksponering. En eksponeringsmargin på over 10 viser, at der ikke er nogen sundhedsproblemer. Denne eksponeringsmargin på 10 tager højde for ekstrapoleringen fra en LOAEL til et niveau uden observerede negative effekter (NOAEL) (en faktor på 3) og den interindividuelle variabilitet i toksikodynamikken (en faktor på 3,2). Da estimaterne af akut eksponering i visse eksponeringsscenarier resulterede i en eksponeringsmargin på under 10, tyder dette på et sundhedsproblem.

                  (3)

                  Ekspertpanelet anbefalede, at der indsamles flere data om forekomsten af glycoalkaloider og deres aglyconer i de kartoffelsorter, der findes på markedet, i nye kartoffelsorter, der er resultatet af avlsforsøg, og i forarbejdede kartoffelprodukter, herunder fødevarer til spædbørn.

                  (4)

                  God landbrugspraksis, gode opbevarings- og transportforhold og god fremstillingspraksis kan reducere forekomsten af glycoalkaloider i kartofler og forarbejdede kartoffelprodukter. Der skal dog indsamles flere oplysninger om de faktorer, der fører til et relativt højt niveau af glycoalkaloider i kartofler og forarbejdede kartoffelprodukter, for at kunne identificere de foranstaltninger, der skal træffes for at undgå eller reducere forekomsten af disse glycoalkaloider i disse fødevarer. Om muligt bør nedbrydningsprodukterne β- og γ-solanin og -chaconin samt aglyconet solanidin analyseres, navnlig i forarbejdede kartoffelprodukter, da disse forbindelser har samme toksicitet som α-solanin og α-chaconin.

                  (5)

                  Resultaterne af overvågningen af glycoalkaloider skal være pålidelige og sammenlignelige. Der bør derfor gives instrukser om ekstraktion af dem samt krav til analyse af dem. Da forekomsten af glycoalkaloider er større i ikke-skrællede kartofler end i skrællede kartofler og højere i små kartofler end i større kartofler, er det vigtigt at give oplysninger om disse faktorer, når der indberettes data om forekomst.

                  (6)

                  For at rådgive om, hvornår det vil være hensigtsmæssigt at identificere de faktorer, der fører til relativt høje niveauer af glycoalkaloider, bør der fastsættes en vejledende værdi for kartofler. Der bør også indhentes flere oplysninger om forarbejdningens indvirkning på indholdet af glycoalkaloider.

                  (7)

                  Det bør derfor anbefales at overvåge glycoalkaloider i kartofler og kartoffelprodukter og at identificere, hvilke faktorer der medfører et højt indhold af glycoalkaloider, og at indsamle flere oplysninger om forarbejdningens indvirkning på indholdet af glycoalkaloider —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

                  (1)

                  Medlemsstaterne bør med aktiv inddragelse af fødevarevirksomhedslederne overvåge glycoalkaloider, α-solanin og α-chaconin i kartofler og kartoffelprodukter. Om muligt bør nedbrydningsprodukterne β- og γ-solanin og -chaconin og aglyconet solanidin også analyseres, navnlig i forarbejdede kartoffelprodukter.

                  (2)

                  For at undgå enzymatisk nedbrydning af α-chaconin, navnlig ved analyse af rå kartofler (ikke-skrællede/skrællede), bør kartoflerne tilsættes en opløsning på 1 % myresyre i methanol i forholdet 1:2 (volumen:vægt), når de blandes og homogeniseres inden ekstraktion og rensning. De anbefalede analysemetoder er væskekromatografi med ultraviolet diodearraydetektion (LC-UV-DAD) eller væskekromatografi massespektrometri (LC-MS). Der kan anvendes andre analysemetoder, forudsat at der foreligger dokumentation for, at de genererer pålidelige resultater for individuelle glycoalkaloider. Bestemmelsesgrænsen (LOQ) til bestemmelse af hver glycoalkaloid bør helst være ca. 1 mg/kg og ikke over 5 mg/kg.

                  (3)

                  Medlemsstaterne bør med aktiv inddragelse af fødevarevirksomhedslederne gennemføre undersøgelser for at identificere, hvilke faktorer der fører til niveauer over det vejledende niveau på 100 mg/kg som samlet indhold af α-solanin og α-chaconin i kartofler og forarbejdede kartoffelprodukter.

                  (4)

                  Medlemsstaterne og fødevarevirksomhedslederne bør senest den 30. juni hvert år forelægge EFSA data for det foregående år, så disse data kan samles i én database i overensstemmelse med kravene i EFSA's vejledning om standardprøvebeskrivelse for fødevarer og foder og EFSA's supplerende specifikke rapporteringskrav (2). Det er vigtigt at indberette kartoflers og forarbejdede kartoffelprodukters sort og størrelse (kartoflernes gennemsnitsvægt, navnlig for ikke-skrællede kartofler), tidlige kartofler eller lagerkartofler (dvs. modne og/eller opbevarede i en længere periode), prøveudtagningsstedet (producent, engroshandel, detailhandel), og om kartoflerne var skrællede eller ej (3).

         Udfærdiget i Bruxelles, den 6. april 2022.

               På Kommissionens vegne

            Stella KYRIAKIDES

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EFSA's Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden, 2020: Scientific Opinion — Risk assessment of glycoalkaloids in feed and food, in particular in potatoes and potato-derived products. EFSA Journal 2020;18(8):6222, 190 s. https://doi.org/10.2903/j.efsa.2020.6222.

         (2)  https://www.efsa.europa.eu/en/call/call-continuous-collection-chemical-contaminants-occurrence-data-0.

         (3)  Test af skrælningens indvirkning på indholdet af glycoalkaloider bør udføres med en (kartoffel-)skræller.