Avis juridique important

|

31976H0495

76/495/EØF: Rådets henstilling af 4. maj 1976 om rationel udnyttelse af energi, der forbruges ved passagerbefordring i bymæssige områder

EF-Tidende nr. L 140 af 28/05/1976 s. 0016 - 0017 den græske specialudgave: Kapitel 12 bind 1 s. 0134  den spanske specialudgave: Kapitel 12 bind 2 s. 0119  den portugisiske specialudgave: Kapitel 12 bind 2 s. 0119

++++  RAADETS HENSTILLING  af 4 . maj 1976  om rationel udnyttelse af energi , der forbruges ved passagerbefordring i bymaessige omraader   ( 76/495/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HENSTILLER -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til udkast fra Kommissionen , og  ud fra foelgende betragtninger :  Raadet har i sin resolution af 17 . september 1974 om ny strategi for Faellesskabets energipolitik ( 1 ) godkendt foelgende maal : " Nedsaettelse af vaekstraten for energiforbruget i de enkelte stater ved foranstaltninger , der tilsigter rationel anvendelse af og besparelser for energi , uden at maalsaetningerne for den oekonomiske og samfundsmaessige udvikling herved saettes paa spil " ;  Raadet har i sin resolution af 17 . december 1974 om handlingsprogram for Faellesskabet vedroerende den rationelle udnyttelse af energi ( 2 ) taget til efterretning , at Kommissionen i sin meddelelse til Raadet med titlen " Rationel energiudnyttelse " har udarbejdet et handlingsprogram for Faellesskabet paa dette omraade ;  der boer hurtigst muligt opnaas konkrete resultater paa omraadet for rationel energiudnyttelse ; de foranstaltninger , der traeffes paa omraadet for passagerbefordring i bymaessige omraader , boer kunne bidrage til virkeliggoerelsen af dette maal ;  de foreslaaede foranstaltninger kan sikre tilstraekkelige energibesparelser til at garantere de noedvendige investeringers rentabilitet ;  i sin meddelelse til Raadet om udvikling af en faelles transportpolitik foreslaar Kommissionen , at der udvikles en samlet politik til forbedringer ikke blot paa transportomraadet men ogsaa paa energiomraadet -  TIL MEDLEMSSTATERNE :  1 . At opfordre de kompetente myndigheder til , med henblik paa at muliggoere en rationel anvendelse af saavel kollektive transportmidler som private koeretoejer , i byomraader at fremme tjenesteydelser i form af kollektiv personbefordring , der sikrer hyppig , praktisk , regelmaessig , hurtig , paalidelig og komfortabel transport . Blandt andet boer opfoerelse ved stoppesteder af laeskaerme mod daarlige vejrforhold og adskillelse af privat og offentlig trafik fremmes med henblik herpaa , det sidste isaer ved at indfoere saerlige koerebaner for busser og forkoerselsret for disse ved trafiklys ;  2 . at fremme forskning med henblik paa forbedring af det bestaaende materiel og forsoeg med kollektive transportsystemer , der bedre svarer til de individuelle behov ;  3 . med henblik paa at afkorte laengden af private koeretoejers pendulkoersel mellem hjem og arbejdsplads at fremme anlaeggelsen af praktiske parkeringspladser i naerheden af endestationer og vigtige stoppesteder for kollektive transportmidler i by - og forstadsomraader ;  4 . at undersoege , om det er hensigtsmaessigt at aendre fiskale og andre bestemmelser , som tilskynder til pendulkoersel med private koeretoejer og til pendulkoersel over lange afstande selv med kollektive transportmidler ;  5 . hvor de kollektive transportmidler ikke er tilstraekkelige , at fremme en saa hoej belaegningsgrad som muligt i privatbiler , isaer ved at fjerne administrative og lovgivningsmaessige hindringer for , at passagererne bidrager til foererens udgifter ved transport af flere passagerer i private koeretoejer , og ved at de ved lov eller administrativt traeffer de noedvendige foranstaltninger for at forhindre , at kontraktlige hindringer for denne fremgangsmaade skabes eller opretholdes af forsikringselskaberne ;  6 . at fremme enhver foranstaltning , som goer det muligt at goere trafikken mere flydende , foerst og fremmest den kollektive transport , isaer gennem en bedre synkronisering og programmering af trafiklysene .  Raadet erkender ved vedtagelsen af denne henstilling , at forberedelsen og ivaerksaettelsen af de foranstaltninger , der er omhandlet heri , maa indebaere , at foelgerne for andre dele af samfundet , bl.a . transport - , skatte - og afgiftsomraadet , tages i betragtning .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 4 . maj 1976 .  Paa Raadets vegne  G . THORN  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 153 af 9 . 7 . 1975 , s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . C 153 af 9 . 7 . 1975 , s . 5 .


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 27. marts 2015 til Rådet for Den Europæiske Union om de eksterne revisorer for Deutsche Bundesbank (ECB/2015/14)

text:
               6.5.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 149/1

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
   af 27. marts 2015
   til Rådet for Den Europæiske Union om de eksterne revisorer for Deutsche Bundesbank
   (ECB/2015/14)
   (2015/C 149/01)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Mandatet for Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft, de eksterne revisorer for Deutsche Bundesbank, udløb efter revision for regnskabsåret 2014. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2015.

               (3)

               Deutsche Bundesbank har valgt KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft som eksterne revisorer for regnskabsårene 2015 til 2020 —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft udnævnes til Deutsche Bundesbanks eksterne revisorer for regnskabsårene 2015 til 2020.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 27. marts 2015.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 5. december 2008 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta (ECB/2008/19)

text:
               17.12.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 322/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING

   af 5. december 2008
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta
   (ECB/2008/19)
   (2008/C 322/01)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   og ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for Eurosystemets nationale centralbanker revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Mandatet for de nuværende eksterne revisorer for Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta udløber med revisionen for regnskabsåret 2008. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2009.

               (3)

               Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta har valgt KPMG som eksterne revisorer for regnskabsårene 2009 til 2013 —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at KPMG udnævnes til eksterne revisorer for Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta for regnskabsårene 2009 til 2013.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 5. december 2008.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB


title: Kommissionens henstilling af 19. oktober 2009 om procedurer for kildeskattelettelser (EØS-relevant tekst)

text:
               24.10.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 279/8

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 19. oktober 2009
   om procedurer for kildeskattelettelser
   (EØS-relevant tekst)
   (2009/784/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, andet led, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Mange medlemsstater anvender kildeskat på indtægter af værdipapirer. Kildeskatten opkræves enten af værdipapirudstederen eller en finansiel formidler, der er ansvarlig for udbetaling af indtægterne.

               (2)

               I mange tilfælde deles beskatningsrettighederne mellem kildestaten og bopælsstaten, og derfor kan ikke-residente investorer være berettiget til en lavere kildeskattesats eller skattefritagelse i kildestaten i henhold til konventioner om at undgå dobbeltbeskatning eller national lovgivning, men procedurerne for nedsættelse af kildeskattesatserne eller for godtgørelse af den skat, der er opkrævet, er ofte komplicerede, og der er store forskelle mellem de enkelte medlemsstater.

               (3)

               I mange medlemsstater har kun finansielle formidlere, der er etableret inden for den pågældende medlemsstats eget område, ret til at varetage opkrævningen af kildeskatten.

               (4)

               Den kompleksitet, som denne situation indebærer, står i vejen for effektive kapitalmarkeder og øger omkostningerne til grænseoverskridende afvikling. I Giovannini-rapporterne »Cross-border clearing and settlement arrangements in the European Union« (1) (grænseoverskridende clearings- og afviklingsordninger i EU) fra 2001 og »Second Report on EU Clearing and Settlement« (2) (anden rapport om clearing og afvikling i EU) fra 2003 udpeges dette som en hindring for effektive grænseoverskridende investeringer i værdipapirer.

               (5)

               I to rapporter fra Fiscal Compliance Experts’Group (FISCO) (3) — »Fact-Finding Study on Fiscal Compliance Procedures Related to Clearing and Settlement within the EU« (en undersøgelse af procedurerne for overholdelse af skattereglerne vedrørende clearing og afvikling i EU) fra 2006 og »Solutions to Fiscal Compliance Barriers Related to Post-Trading within the EU« (fjernelse af hindringerne for overholdelse af skattereglerne vedrørende post trading i EU fra 2007) — undersøges de eksisterende procedurer for kildeskattelettelser og der fremsættes forslag til at gøre dem mere effektive.

               (6)

               Som anført i disse rapporter vil brugen af kildeskattelettelser frem for en godtgørelsesprocedure være et betydningsfuldt skridt i retning af forenkling af kildeskatteprocedurerne.

               (7)

               Indtægter af værdipapirer, der falder ind under anvendelsesområdet for anden fællesskabslovgivning, dvs. Rådets direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater (4) og Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 om en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater (5), bør ikke være omfattet af disse forenklingsprocedurer. Der er heller ikke behov for forenkling for den kildeskat, som visse medlemsstater opkræver som erstatning for informationsudvekslingen i overgangsperioden i henhold til artikel 11 i Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (6).

               (8)

               Hvis der i særlige tilfælde ikke er mulighed for skattelettelser ved kilden, kunne kildemedlemsstater også forbedre den nuværende situation gennem fastlæggelse af en hurtig godtgørelsesprocedure.

               (9)

               For at sikre neutrale konkurrencevilkår mellem finansielle formidlere i Fællesskabet er det hensigtsmæssigt at tillade finansielle formidlere i andre medlemsstater end kildemedlemsstaten, der fungerer som mellemled mellem værdipapirudstederen og den retmæssige ejer, at fungere som oplysningsformidlere eller opkrævere af kildeskat i forbindelse med kildeskatteprocedurerne.

               (10)

               Finansielle formidlere, der er etableret i et af EFTA-landene, bør behandles på samme måde som finansielle formidlere, der er etableret i medlemsstaterne, hvis disse lande har bestemmelser om administrativ bistand, der svarer til bestemmelserne i Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter (7) og Rådets direktiv 2008/55/EF af 26. maj 2008 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger (8).

               (11)

               Medlemsstaterne har en legitim ret til at beskytte deres skatteindtægter og bør derfor have tilladelse til at forlange, at finansielle formidlere opnår forhåndstilladelse eller -godkendelse til at fungere som oplysningsformidler eller opkræver af kildeskat.

               (12)

               Hvis finansielle formidlere får tilladelse til at videregive samlede oplysninger om kildeskattesatsen til den næste finansielle formidler i en handelskæde, vil det medføre store besparelser for alle berørte parter og fjerne bekymringerne vedrørende beskyttelse af personoplysninger og konkurrencevilkår i forbindelse med videregivelse af kundeoplysninger mellem finansielle formidlere.

               (13)

               Forenklingen kunne fremmes ved at tillade andre beviser for investorernes ret til skattelettelser end bopælsattester, herunder f.eks. selvcertificering og de identifikationsoplysninger, som finansielle formidlere ligger inde med i medfør af de forpligtelser, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter (9).

               (14)

               Finansielle formidlere bør have tilladelse til at arkivere dokumentation i elektronisk form for at mindske den administrative byrde.

               (15)

               Medlemsstaterne bør udnytte mulighederne for informationsudveksling i henhold til fællesskabslovgivningen og bilaterale skatteaftaler og deltage i fælles eller individuelle kontrolforanstaltninger for at efterprøve, om de finansielle formidlere lever op til deres forpligtelser. De bør også benytte direktiv 2008/55/EF og eventuelle tilsvarende fremtidige instrumenter til at inddrive skatteprovenuer fra andre medlemsstater eller et EFTA-land.

               (16)

               Medlemsstaternes repræsentanter i Kommissionens arbejdsgruppe IV om direkte beskatning og i Det Europæiske Værdipapirudvalg har drøftet dette emne meget indgående. Parallelt hermed arbejdes der også på at forenkle procedurerne for kildeskattelettelser i Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD),

         HENSTILLER:
   1.   Genstand og anvendelsesområde

   1.1.   Denne henstilling vedrører forbedringer af medlemsstaternes procedurer for kildeskattelettelser for grænseoverskridende indtægter af værdipapirer, som opnås af investorer hjemmehørende i Fællesskabet, i medfør af konventioner om at undgå dobbeltbeskatning eller nationale bestemmelser.
   1.2.   Denne henstilling finder anvendelse på indtægter af værdipapirer, der opnås i en medlemsstat og udbetales via en eller flere finansielle formidlere, der er etableret i Fællesskabet, eller i EFTA-lande med bestemmelser om administrativ bistand, der svarer til bestemmelserne i direktiv 77/799/EØF og direktiv 2008/55/EF.
   1.3.   Denne henstilling finder ikke anvendelse på indtægter af værdipapirer, som er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 90/435/EØF eller direktiv 2003/49/EF, eller den kildeskat, der opkræves af visse medlemsstater i overgangsperioden i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 2003/48/EF.
   2.   Definitioner

   I denne henstilling forstås ved:

               a)

               »indtægter af værdipapirer« den dividende, rente eller anden form for indtægt, som værdipapirer kan skabe, og som er pålagt kildeskat i kildemedlemsstaten

               b)

               »kildemedlemsstaten« den medlemsstat, hvor udstederen af de værdipapirer, der skaber indtægten, har skattemæssigt hjemsted

               c)

               »bopælsmedlemsstaten« den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer af indtægterne af værdipapirerne, har skattemæssigt hjemsted

               d)

               »finansiel formidler« en værdipapircentral, et kreditinstitut eller andre godkendte eller kontrollerede økonomiske enheder i handelskæden mellem værdipapirudstederen og den retmæssige ejer

               e)

               »retmæssig ejer« den investor, som modtager indtægterne af værdipapirerne til egen fordel

               f)

               »oplysningsformidler« en finansiel formidler, som kildemedlemsstaten har givet tilladelse til at varetage efterprøvningen af investorens ret til skattelettelse og at videregive disse oplysninger til den næste finansielle formidler i handelsskæden, således at de sluttelig når frem til opkræveren af kildeskat

               g)

               »opkræver af kildeskat« en oplysningsformidler, som af kildemedlemsstaten også har fået tilladelse til at varetage opkrævningen af den relevante kildeskattesats og at indbetale den opkrævede skat til de relevante skattemyndigheder i kildemedlemsstaten

               h)

               »samlede oplysninger om kildeskattesatsen« oplysninger, der forelægges i et format, hvor værdipapirerne inddeles i kategorier på grundlag af den anvendte kildeskattesats, uden at der anføres oplysninger om værdipapirernes ejere.

         3.   Kildeskattelettelser

   Kildemedlemsstaterne opfordres til at give kildeskattelettelser på tidspunktet for udbetaling af indtægterne af værdipapirer, såfremt alle de nødvendige oplysninger er blevet forelagt.
   4.   Standardiserede og hurtige godtgørelsesprocedurer

   Hvis der i særlige tilfælde ikke er mulighed for skattelettelser ved kilden, opfordres kildemedlemsstaterne til at fastlægge standardiserede og hurtige godtgørelsesprocedurer. Sådanne procedurer bør omfatte følgende:

               a)

               tilladelse til, at oplysningsformidlere eller opkrævere af kildeskat kan indsende godtgørelsesansøgninger til kildemedlemsstatens skattemyndigheder på vegne af investorerne

               b)

               brug af et enkelt kontaktpunkt for indsendelse og behandling af alle godtgørelsesansøgningerne og offentliggørelse af de relevante oplysninger om godtgørelsesprocedurerne på mindst et af de sprog, som den internationale finansverden normalt anvender, på internettet

               c)

               brug af fælles formater for godtgørelsesansøgninger, som skal kunne opbevares elektronisk

               d)

               godtgørelse inden for en rimelig frist og normalt senest seks måneder, efter at de relevante skattemyndigheder har modtaget godtgørelsesansøgningen, såfremt alle nødvendige oplysninger er blevet forelagt.

         5.   Rolle for oplysningsformidlere og opkrævere af kildeskat

   5.1.   Den oplysningsformidler, der er tættest på investoren, vil normalt have de bedste forudsætninger for også at fungere som opkræver af kildeskat.
   5.2.   Hvis dette ikke er tilfældet, og der findes en handelskæde omfattende en række forskellige oplysningsformidlere:

               a)

               bør den oplysningsformidler, der er tættest på investoren, undersøge, om investoren er berettiget til skattelettelse, og opbevare den dokumentation, som han har modtaget

               b)

               bør den oplysningsformidler, der er tættest på investoren, indberette investorspecifikke oplysninger til kildemedlemsstaten enten en gang om året eller efter anmodning

               c)

               bør hver enkelt oplysningsformidler i handelskæden videregive samlede oplysninger om kildeskattesatsen til den næste oplysningsformidler i kæden, således at oplysningerne når frem til opkræveren af kildeskat

               d)

               bør opkræveren af kildeskat anvende kildeskattelettelser på grundlag af de samlede oplysninger om kildeskattesatsen, som han har modtaget.

         6.   Betingelser for finansielle formidlere

   6.1.   Kildemedlemsstater opfordres til at fastsætte forholdsmæssigt afpassede og ikke-diskriminerende vilkår og betingelser for, at en finansiel formidler kan få tilladelse til at fungere som oplysningsformidler eller opkræver af kildeskat.
   6.2.   Kildemedlemsstater opfordres til at trække den tilladelse, der er blevet givet, tilbage, hvis en oplysningsformidler eller opkræver af kildeskat ikke opfylder vilkårene og betingelserne.
   7.   Dokumentation for ret til skattelettelser

   7.1.   Kildemedlemsstater opfordres til at tillade andre beviser for investorernes ret til skattelettelser end bopælsattester udstedt af bopælslandet. Disse alternative beviser kunne omfatte selvcertificering foretaget af den retmæssige ejer og dokumentation indsamlet af oplysningsformidlerne i medfør af de forpligtelser, der er fastsat i direktiv 2004/39/EF om markeder for finansielle instrumenter.
   7.2.   Når der træffes afgørelse om de i punkt 7.1 omhandlede alternative beviser, kan medlemsstaterne tage hensyn til omfanget af den risiko, der f.eks. er forbundet med at fastsætte mindre strenge regler for krav, der er på under 1 000 EUR.
   8.   Oplysninger og dokumentation i elektronisk format

   Kildemedlemsstater opfordres til at tillade, at oplysningsformidlere og opkrævere af kildeskat videregiver og opbevarer oplysninger og dokumentation elektronisk.
   9.   Tilsyn

   Medlemsstaterne opfordres til at fastsætte procedurer for undersøgelse af, om oplysningsformidlerne og opkræverne af kildeskat lever op til de forpligtelser, der fastsættes i medfør af denne henstilling. Dette kunne indebære, at kildemedlemsstatens skattemyndigheder, skattemyndighederne i den medlemsstat, hvor oplysningsformidleren eller opkræveren af kildeskat er etableret, eller eksterne revisorer hver især eller sammen foretager revisioner.
   10.   Opfølgning

   10.1.   Medlemsstaterne opfordres til at vedtage regler, der er mere fleksible end reglerne i denne henstilling, for så vidt angår procedurerne for kildeskattelettelser for grænseoverskridende indtægter af værdipapirer.
   10.2.   Medlemsstaterne opfordres til at undersøge, i hvilket omfang denne henstilling giver mulighed for at indføre nye, effektive informationsudvekslingskanaler, som giver både kildemedlemsstaterne og bopælsmedlemsstaterne adgang til investorspecifikke oplysninger. Dette kunne gøres på grundlag af de procedurer, der er fastsat i fællesskabslovgivningen, navnlig direktiv 2003/48/EF.
   10.3.   Medlemsstaterne opfordres til at undersøge mulighederne og vilkårene for at give opkrævere af kildeskat tilladelse til at modregne de skattebeløb, der skal indbetales til skattemyndighederne i kildemedlemsstaten, med de skattebeløb, der skal godtgøres.
   10.4.   Medlemsstaterne opfordres til at udvikle fælles vilkår og betingelser for godkendelse af finansielle formidlere, for så vidt angår denne henstilling.
   10.5.   Medlemsstaterne opfordres til fortsat at forsøge at finde metoder til forbedring af procedurerne for kildeskattelettelser i de relevante arbejdsgrupper under Kommissionen og at vedtage en koordineret holdning med henblik på drøftelserne af dette emne i OECD.
   11.   Adressater

   Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. oktober 2009.

            På Kommissionens vegne

         Charlie McCREEVY

            Medlem af Kommissionen

      (1)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/first_giovannini_report_en.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/second_giovannini_report_en.pdf

      (3)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/clearing/compliance_fr.htm#reports

      (4)  EFT L 225 af 20.8.1990, s. 6.

      (5)  EUT L 157 af 26.6.2003, s. 49.

      (6)  EUT L 157 af 26.6.2003, s. 38.

      (7)  EFT L 336 af 27.12.1977, s. 15.

      (8)  EUT L 150 af 10.6.2008, s. 28.

      (9)  EUT L 145 af 30.4.2004, s. 1.


Avis juridique important

|

31998H0560

98/560/EF: Rådets henstilling af 24. september 1998 om udvikling af den europæiske industris konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og informationstjenester gennem fremme af nationale rammer, der tager sigte på at opnå en sammenlignelig og effektiv beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed

EF-Tidende nr. L 270 af 07/10/1998 s. 0048 - 0055

RÅDETS HENSTILLING af 24. september 1998 om udvikling af den europæiske industris konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og informationstjenester gennem fremme af nationale rammer, der tager sigte på at opnå en sammenlignelig og effektiv beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed (98/560/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130,som henviser til forslag fra Kommissionen,som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), ogsom tager følgende i betragtning:(1) Den 16. oktober 1996 vedtog Kommissionen grønbogen om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester, som blev positivt modtaget på Rådets samling den 16. december 1996;(2) Europa-Parlamentet (3), Det Økonomiske og Sociale Udvalg (4) og Regionsudvalget (5) har alle afgivet udtalelse om grønbogen;(3) Kommissionen forelagde resultaterne af høringen på Rådets samling den 30. juni 1997, hvor der enstemmigt blev givet udtryk for tilfredshed med dem;(4) Kommissionen vedtog den 16. oktober 1996 meddelelsen vedrørende ulovligt og skadeligt indhold på Internet; Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, vedtog den 17. februar 1997 resolutionen om ulovligt og skadeligt indhold på Internet (6); Europa-Parlamentet afgav den 24. april 1997 en udtalelse om Kommissionens meddelelse om ulovligt og skadeligt indhold på Internet; dette arbejde videreføres, og det supplerer denne henstilling, idet det specifikt vedrører alle former for ulovligt og skadeligt indhold på Internet;(5) denne henstilling omhandler navnlig beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester, der stilles til rådighed for offentligheden, uanset distributionsmetoden (f.eks. radio-/tv-spredning, leverandørspecifikke online-tjenester eller tjenester på Internet);(6) med henblik på at fremme industriens konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og informationstjenester samt dens tilpasning til den teknologiske udvikling og strukturelle ændringer, er det afgørende at informere, i højere grad at bevidstgøre samt at uddanne brugerne; dette er samtidig en forudsætning for, at de europæiske borgere fuldt ud kan deltage i informationssamfundet; som supplement til foranstaltningerne til beskyttelse af mindreårige og bekæmpelse af ulovligt indhold, som krænker den menneskelige værdighed, bør der derfor tilskyndes til lovlig og ansvarlig anvendelse af informations- og kommunikationstjenesterne, bl.a. gennem udøvelse af kontrol fra forældrenes side;(7) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 om ændring af Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed (7), særlig artikel 22, 22a og 22b i direktiv 89/552/EØF, fastlægger et komplet sæt regler med henblik på at beskytte mindreårige i forbindelse med tv-spredning og dermed sikre den frie bevægelighed for fjernsynsudsendelser;(8) udviklingen af audiovisuelle tjenester og informationstjenester er af afgørende betydning for Europa i betragtning af disse tjenesters betydelige potentiale med hensyn til uddannelse, adgang til information og kultur samt økonomisk udvikling og jobskabelse;(9) det er en forudsætning for at udnytte dette potentiale fuldt ud, at der eksisterer en effektiv og innovativ industri i Fællesskabet; det er først og fremmest virksomhedernes opgave at sikre og forbedre deres konkurrenceevne, om fornødent med støtte fra de offentlige myndigheder;(10) beskyttelse af visse vigtige almene interesser, navnlig beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed fremmer det klima af tillid, som er nødvendigt for at kunne udnytte potentialet inden for sektoren audiovisuelle tjenester og informationstjenester, idet hindringer for denne sektors udvikling og ultimative konkurrenceevne fjernes;(11) det vil øge den generelle konkurrenceevne inden for den europæiske sektor for audiovisuelle tjenester og informationstjenester, at der udvikles et miljø, der er gunstigt for samarbejdet mellem virksomhederne inden for denne sektor om spørgsmål, der vedrører beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed;(12) tilvejebringelse af bestemte teknologiske forudsætninger vil gøre det muligt at fastlægge et højt niveau for beskyttelse af ovennævnte vigtige almene interesser, navnlig for beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed, og vil følgelig gøre det muligt at opnå accept fra alle brugere af disse tjenester;(13) det er derfor vigtigt, at virksomhederne tilskyndes til at udvikle en national ramme for selvregulering gennem samarbejde mellem virksomhederne og de øvrige berørte parter; selvregulering vil give virksomhederne mulighed for hurtigt at tilpasse sig den stadigt hastigere tekniske udvikling og markedernes globalisering;(14) beskyttelsen af almene interesser bør søges tilvejebragt under overholdelse af de grundlæggende principper om beskyttelse af privatlivets fred og ytringsfriheden som fastlagt i artikel 8 og 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og som anerkendt i artikel F, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union samt i De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis som generelle principper i fællesskabsretten;(15) enhver indskrænkning af disse rettigheder og friheder skal være ikke-diskriminerende, nødvendig for at virkeliggøre det tilstræbte mål og stå i et rimeligt forhold til de begrænsninger, den indebærer;(16) da kommunikationsnettene er verdensomspændende, er der behov for en international strategi i spørgsmålet om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester; i den forbindelse vil udviklingen af fælles vejledende rammer på europæisk plan gøre det muligt på en og samme tid at fremme europæiske værdier og yde et afgørende bidrag til den internationale debat;(17) det er af afgørende betydning, at der sondres mellem spørgsmål i tilknytning til ulovligt indhold, som krænker den menneskelige værdighed, og indhold, der er lovligt, men som vil kunne skade mindreårige ved at påvirke deres fysiske, mentale eller moralske udvikling; de to områder kan eventuelt kræve forskellige strategier og forskellige løsninger;(18) medlemsstaternes lovgivning med regler og principper vedrørende beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed afspejler kulturelle forskelle samt forskellige nationale og lokale opfattelser; der bør i den forbindelse lægges særlig vægt på anvendelsen af subsidiaritetsprincippet;(19) da kommunikationsnettene er transnationale, vil de nationale foranstaltninger blive mere effektive på fællesskabsplan gennem koordinering af de nationale initiativer og af de instanser, der er ansvarlige for deres gennemførelse i overensstemmelse med de berørte parters respektive ansvarsområder og funktioner, og gennem udvikling af samarbejdet og udveksling af god praksis på relevante områder;(20) som en supplerende foranstaltning og under fuld overholdelse af relevante lovbestemmelser såvel på nationalt plan som på fællesskabsplan vil en højere grad af selvregulering blandt udbyderne kunne bidrage til en hurtig gennemførelse af konkrete løsninger på problemerne i forbindelse med beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed, samtidig med at den fleksibilitet bevares, som er nødvendig af hensyn til den hastige udvikling inden for audiovisuelle tjenester og informationstjenester;(21) Fællesskabets bidrag, der tager sigte på at supplere medlemsstaternes foranstaltninger til beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester, bør i videst muligt omfang ydes under anvendelse af eksisterende instrumenter;(22) der bør ske en tæt koordinering af de forskellige relevante initiativer, som iværksættes sideløbende med opfølgningen af grønbogen, især arbejdet med opfølgning af meddelelsen vedrørende ulovligt og skadeligt indhold på Internet, herunder den resolution, som blev vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 17. februar 1997, Europa-Parlamentets beslutning fra 1997 og de to arbejdsgrupperapporter, som blev forelagt Rådet henholdsvis den 28. november 1996 og den 27. juni 1997, det arbejde, der er udført i henhold til artikel 22b i Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed (8), samt samarbejdet inden for retlige og indre anliggender;(23) gennemførelsen af denne henstilling vil blive nøje koordineret med enhver ny foranstaltning, der måtte blive gennemført som led i arbejdet med opfølgning af Kommissionens meddelelse om ulovligt og skadeligt indhold på Internet -I HENSTILLER til medlemsstaterne, at de skaber et klima af tillid, der vil fremme udviklingen af sektoren audiovisuelle tjenester og informationstjenester ved:1. som en supplerende foranstaltning til den lovgivningsmæssige ramme at virke for, at der på frivillig basis fastlægges nationale rammer for beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester ved:- i overensstemmelse med nationale traditioner og national praksis at tilskynde til, at de berørte parter (f.eks. brugere, forbrugere, virksomheder og offentlige myndigheder) deltager i fastlæggelsen, gennemførelsen og evalueringen af nationale foranstaltninger på de områder, denne henstilling dækker- at fastlægge en national ramme for online-tjenesteudbydernes selvregulering, idet der tages hensyn til de vejledende principper og metoder, der er omhandlet i bilaget- at samarbejde på fællesskabsplan om udarbejdelse af sammenlignelige evalueringsmetoder;2. at tilskynde til, at de tv-spredningsorganer, der henhører under deres kompetence, som et supplement til tv-lovgivningen på nationalt plan og fællesskabsplan på frivillig basis iværksætter forskningsprojekter og afprøver nye midler til beskyttelse af mindreårige og information af seerne;3. hvor det er hensigtsmæssigt og muligt, at træffe effektive foranstaltninger med henblik på at begrænse mulige hindringer for udviklingen af sektoren for online-tjenester og samtidig bekæmpe udbredelsen af ulovligt indhold, som krænker den menneskelige værdighed, gennem:- behandling af klager og fremsendelse af de nødvendige oplysninger om påstået ulovligt indhold til de relevante nationale myndigheder- samarbejde over grænserne mellem de strukturer, der behandler klager, for at gøre de nationale foranstaltninger mere effektive;4. med henblik på at tilskynde til, at de teknologiske nyskabelser tages i brug, samt som supplement til og i overensstemmelse med de eksisterende foranstaltninger af lovgivningsmæssig og anden art vedrørende tv-spredningstjenester og i tæt samarbejde med de berørte parter:- at fremme foranstaltninger, der kan gøre mindreårige i stand til at anvende online audiovisuelle tjenester og informationstjenester på ansvarlig måde, i særdeleshed ved at forældre, undervisere og lærere gøres mere bevidste om de nye tjenesters potentiale og om de relevante midler til beskyttelse af mindreårige- hvor det er hensigtsmæssigt og nødvendigt, at fremme foranstaltninger, der gør det lettere at identificere og få adgang til kvalitetsindhold og -tjenester for mindreårige, også på uddannelsessteder og offentlige steder.II HENSTILLER til de berørte brancher og parter, at de:1. i overensstemmelse med nationale traditioner og national praksis samarbejder med de relevante myndigheder om etablering af strukturer, der repræsenterer samtlige berørte parter på nationalt plan, bl.a. for at lette deltagelsen i koordinering på fællesskabsplan og internationalt plan på de områder, denne henstilling dækker;2. samarbejder om udarbejdelsen af adfærdskodekser for online-tjenester til beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed, bl.a. for at skabe et miljø, der er gunstigt for udviklingen af nye tjenester, idet der tages hensyn til de principper og metoder, der er beskrevet i bilaget;3. på frivillig basis udvikler og afprøver nye midler i forbindelse med tv-tjenester til beskyttelse af mindreårige og information af seerne med henblik på at tilskynde til innovation og samtidig forbedre beskyttelsen;4. udvikler positive initiativer til gavn for mindreårige, herunder initiativer der skal lette deres adgang til audiovisuelle tjenester og informationstjenester, samtidig med at potentielt skadeligt indhold undgås;5. samarbejder om en regelmæssig opfølgning og evaluering af de initiativer, der iværksættes på nationalt plan til gennemførelse af denne henstilling.III OPFORDRER Kommissionen til:1. på fællesskabsplan at lette - gennem eksisterende finansielle fællesskabsinstrumenter, hvor det er hensigtsmæssigt - etableringen af netværk bestående af de instanser, der har til opgave at fastlægge og sikre anvendelsen af de nationale rammer for selvregulering, og, navnlig i forbindelse med innovationer, at fremme udvekslingen af erfaringer og god praksis mellem medlemsstaterne og de berørte parter på de områder, denne henstilling dækker;2. at tilskynde til samarbejde og udveksling af erfaringer og god praksis mellem selvregulerende strukturer og strukturer, der behandler klager, med henblik på at skabe et klima af tillid ved at bekæmpe udbredelse af ulovligt indhold, som krænker den menneskelige værdighed, via online audiovisuelle tjenester og informationstjenester;3. sammen med medlemsstaterne at lette det internationale samarbejde inden for de forskellige områder, der er omfattet af denne henstilling, i særdeleshed gennem udveksling af erfaringer og god praksis mellem udbyderne og andre berørte parter i Fællesskabet og deres partnere i andre områder af verden;4. sammen med de kompetente nationale myndigheder at udvikle metoder til evaluering af de foranstaltninger, der er truffet i henhold til denne henstilling med særlig vægt på evalueringen af de ekstra fordele ved et samarbejde på fællesskabsplan, og to år efter vedtagelsen af denne henstilling at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om dens virkninger.Udfærdiget i Bruxelles, den 24. september 1998.På Rådets vegneJ. FARNELEITNERFormand(1) Udtalelse afgivet den 13. maj 1998 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).(2) EFT C 214 af 10. 7. 1998, s. 25.(3) EFT C 339 af 10. 11. 1997, s. 420.(4) EFT C 287 af 22. 9. 1997, s. 11.(5) EFT C 215 af 16. 7. 1997, s. 37.(6) EFT C 70 af 6. 3. 1997, s. 1.(7) EFT L 202 af 30. 7. 1997, s. 60.(8) EFT L 298 af 17. 10. 1989, s. 23. Direktivet er ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF (EFT L 202 af 30. 7. 1997, s. 60).BILAG VEJLEDENDE RETNINGSLINJER FOR ANVENDELSE PÅ NATIONALT PLAN AF EN RAMME FOR SELVREGULERING MED HENBLIK PÅ BESKYTTELSE AF MINDREÅRIGE OG DEN MENNESKELIGE VÆRDIGHED I FORBINDELSE MED ONLINE AUDIOVISUELLE TJENESTER OG INFORMATIONSTJENESTER FormålFormålet med disse retningslinjer er at skabe et klima af tillid inden for sektoren online audiovisuelle tjenester og informationstjenester ved at sikre en grundlæggende sammenhæng på fællesskabsplan ved fastlæggelsen af nationale rammer for selvregulering, der skal anvendes af udbyderne og de øvrige berørte parter med henblik på beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed. De tjenester, der er omfattet af retningslinjerne, er distanceydelser, som leveres ad elektronisk vej. Retningslinjerne omfatter ikke tjenester, som er dækket af direktiv 89/552/EØF, eller som henhører under begrebet radiospredning. Der er tale om indhold, der stilles til rådighed for offentligheden, og ikke om private meddelelser.En sådan sammenhæng vil øge selvreguleringsprocessens effektivitet og danne grundlag for det nødvendige tværnationale samarbejde mellem de berørte parter.Under hensyntagen til, at den selvregulering, der primært skal supplere og præcisere de gældende bestemmelser, er frivillig, og at der bør tages hensyn til de enkelte fællesskabslandes synsvinkler og kulturer, vedrører disse retningslinjer fire af de afgørende elementer i den nationale ramme for selvregulering, nemlig:- høring af de berørte parter og deres repræsentativitet- adfærdskodeks(er)- nationale instanser, som gør det muligt at samarbejde på fællesskabsplan- national evaluering af rammerne for selvregulering.1. HØRING AF DE BERØRTE PARTER OG DERES REPRÆSENTATIVITET Formålet er at sikre, at rammen for selvregulering på nationalt plan fastlægges, anvendes og evalueres med fuld deltagelse af de berørte parter, herunder bl.a. de offentlige myndigheder, brugerne, forbrugerne og de virksomheder, som direkte eller indirekte er aktører inden for sektoren audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester. Der skal skabes klarhed om såvel de offentlige som de private parters ansvarsområder og roller.I forbindelse med den frivillige proces, som selvregulering er, vil accepten af en ramme for selvregulering og dennes effektivitet på nationalt plan afhænge af, i hvor høj grad de berørte parter samarbejder aktivt ved fastlæggelsen, anvendelsen og evalueringen af denne ramme.Alle berørte parter bør ligeledes tage del i arbejdet på længere sigt, bl.a. med udvikling af fælles redskaber eller begreber (f.eks. vedrørende mærkning af indhold) eller udarbejdelse af fælles ledsageforanstaltninger (f.eks. inden for information, bevidstgørelse og uddannelse).2. ADFÆRDSKODEKS(ER) 2.1. Generelle betragtninger Formålet er som led i den nationale ramme for selvregulering at få udarbejdet grundlæggende regler, som er nøje tilpasset de fastsatte formål. Reglerne bør integreres i en eller flere adfærdskodekser, som skal vedtages og anvendes frivilligt af de pågældende udbydere (dvs. specielt de erhvervsdrivende), og som mindst skal omfatte alle de kategorier, der er omtalt under punkt 2.2.Ved udarbejdelsen af reglerne bør der tages hensyn til:- de forskelligartede tjenester og funktioner, der varetages af forskellige kategorier udbydere (udbydere af net, adgang, tjenester, indhold mv.), samt disse udbyderes respektive ansvarsområder- de forskelligartede miljøer og systemer, der anvendes af online-tjenesterne (åbne og lukkede net, systemer med forskellig grad af interaktivitet mv.).I betragtning af ovenstående krav kan det være nødvendigt for udbyderne at anvende en eller flere adfærdskodekser.På baggrund af denne forskelligartethed bør reglernes proportionalitet vurderes på grundlag af:- principperne om ytringsfrihed, om beskyttelse af privatlivets fred samt om fri udveksling af tjenesteydelser- princippet om teknisk og økonomisk gennemførlighed set i forhold til det overordnede formål, som er udviklingen af informationssamfundet i Europa.2.2. Indholdet i den eller de anvendte adfærdskodekser Den eller de pågældende adfærdskodekser bør dække følgende:2.2.1. Beskyttelse af mindreårige Formål: At sætte mindreårige i stand til at anvende online-tjenester på en ansvarlig måde og at undgå, at de uden deres forældres eller læreres samtykke får adgang til indhold, der er lovligt, men som vil kunne skade deres fysiske, mentale eller moralske udvikling. Dette bør foruden koordinerede foranstaltninger til uddannelse og bevidstgørelse af mindreårige indebære, at der udarbejdes visse regler inden for følgende områder:a) information af brugereFormål: som led i bestræbelserne for en ansvarlig anvendelse af nettene bør udbyderne af online-tjenester, når det er muligt, informere brugerne om risici i forbindelse med indholdet af visse online-tjenester og om de eksisterende midler til beskyttelse.Adfærdskodekserne bør eksempelvis omfatte spørgsmålet om grundlæggende regler for, hvilken slags informationer der kan stilles til brugernes rådighed, samt for, på hvilke tidspunkter og i hvilken form materialet stilles til rådighed. De lejligheder, der er mest hensigtsmæssige, bør benyttes til at give sådanne informationer (ved salg af teknisk udstyr, indgåelse af kontrakt med brugere, på websider mv.).b) præsentation af lovligt indhold, der vil kunne skade mindreårigeFormål: lovligt indhold, der vil kunne skade mindreårige og påvirke deres fysiske, mentale eller moralske udvikling, bør, når det er muligt, præsenteres på en sådan måde, at brugeren får et vist minimum af informationer om, at indholdet er potentielt skadeligt for mindreårige.Adfærdskodekserne bør derfor omfatte spørgsmålet om grundlæggende regler, der tager sigte på udbydere af de pågældende online-tjenester, brugere og indholdsleverandører. Reglerne bør fastslå, på hvilke betingelser udbuddet og udbredelsen af indhold, der vil kunne skade mindreårige, skal give anledning til anvendelse af midler til beskyttelse, herunder f.eks.:- advarselsside (»warning page«), lydsignal eller visuelt signal- beskrivende mærkning og/eller klassifikation af indholdet- systemer til kontrol af brugerens alder.I denne forbindelse bør navnlig anvendes de midler til beskyttelse, der anvendes ved præsentation af lovligt indhold, som klart vil kunne skade mindreårige, f.eks. pornografi og vold.c) støtte til kontrol fra forældrenes sideFormål: kontrol fra forældre, lærere og andre med ansvar på området bør, når det er muligt, støttes af tjenester eller anordninger, som er fleksible og enkle at anvende, således at de mindreårige, som de nævnte personer har ansvaret for, kan have adgang til tjenesterne, også på egen hånd, uden at dette berører de ansvarliges valg af materiale med uddannelsesmæssigt indhold.Adfærdskodekserne bør f.eks. omfatte spørgsmålet om grundlæggende regler for, under hvilke omstændigheder der kan leveres supplerende anordninger eller tjenester til brugerne som støtte til kontrol fra forældrenes side, f.eks.:- filtreringsprogrammel, som installeres og aktiveres af brugeren- filtreringsanordninger, der på slutbrugerens anmodning aktiveres af udbyderne på et tidligere niveau (f.eks. ved at give begrænset adgang til udvalgte sider eller generel adgang til en tjeneste).d) behandling af klager (»hotlines«)Formål: at fremme en effektiv behandling af klager over indhold, som ikke opfylder reglerne med hensyn til beskyttelse af mindreårige, og/eller som overtræder adfærdskodeksen.Adfærdskodekserne bør f.eks. omfatte spørgsmålet om grundlæggende regler for behandling af klager og tilskynde udbyderne til at indføre de redskaber og den struktur, der er nødvendig for, at klager let kan afgives og modtages (telefon, e-mail, fax), samt indføre procedurer til behandling af klager (information af udbyderne af indhold, udveksling af information mellem udbyderne, svar på klager mv.).2.2.2. Beskyttelse af den menneskelige værdighed Formål: at støtte gennemførelsen af effektive foranstaltninger til bekæmpelse af ulovligt indhold, som krænker den menneskelige værdighed.a) information af brugerneFormål: for at tilskynde til en lovlig og ansvarlig anvendelse af nettene bør brugerne, når det er muligt, klart informeres om de risici, de er udsat for som forbrugere af indhold i forbindelse med anvendelsen af online-tjenesterne.Adfærdskodekserne bør f.eks. omfatte spørgsmålet om grundlæggende regler for, hvilken slags information der kan stilles til rådighed, samt for, på hvilke tidspunkter og under hvilken form den bør stilles til rådighed.b) behandling af klager (»hotlines«)Formål: at fremme en effektiv behandling af klager over ulovligt indhold, som krænker den menneskelige værdighed, inden for audiovisuelle og online-tjenester - i overensstemmelse med de berørte parters ansvarsområder og roller - med henblik på at nedbringe omfanget af ulovligt indhold og misbrug af nettet.Adfærdskodekserne bør f.eks. omfatte spørgsmålet om de grundlæggende regler for behandling af klager og tilskynde udbyderne til at indføre de redskaber og den struktur, der er nødvendig, for at klager let kan afgives og modtages (telefon, e-mail, fax), samt indføre procedurer til behandling af klager (information af udbyderne af indhold, udveksling af information mellem udbyderne, svar på klager mv.).c) udbydernes samarbejde med de retlige myndigheder og politimyndighederneFormål: at sikre et effektivt samarbejde i overensstemmelse med de berørte parters ansvarsområder og funktioner mellem udbyderne og de retlige myndigheder og politimyndighederne inden for medlemsstaterne om bekæmpelse af fremstilling og udbredelse via audiovisuelle tjenester og online-informationstjenester af ulovligt indhold, som krænker den menneskelige værdighed.Adfærdskodekserne bør f.eks. omfatte spørgsmålet om grundlæggende regler for procedurer for samarbejde mellem udbyderne og de kompetente offentlige myndigheder under overholdelse af proportionalitetsprincippet samt ytringsfriheden og relevante nationale lovbestemmelser.2.2.3. Overtrædelser af adfærdskodekser Formål: at gøre de pågældende adfærdskodekser troværdige, dels ved at tage hensyn til, at anvendelse af dem er frivillig, dels ved at indføre foranstaltninger med afskrækkende virkning, som er afpasset efter overtrædelsernes art. I denne forbindelse bør der, hvor det er hensigtsmæssigt, gives mulighed for anke og mægling.Der bør fastsættes passende regler på området, som bør integreres i de pågældende adfærdskodekser.3. NATIONALE INSTANSER, DER MULIGGØR SAMARBEJDE PÅ FÆLLESSKABSPLAN Formål: at lette samarbejdet på fællesskabsplan (udveksling af erfaringer og god praksis og fortsættelse af det fælles arbejde) gennem sammenkobling i netværk af de relevante strukturer i medlemsstaterne, i overensstemmelse med deres funktioner og ansvarsområder på nationalt plan. Disse strukturer vil ligeledes gøre det muligt at udvide rammerne for samarbejde på internationalt plan.Samarbejdet på europæisk plan hviler på følgende grundlag:- samarbejde mellem de berørte parter:alle de parter, der deltager i fastlæggelsen af den nationale ramme for selvregulering, opfordres til at oprette et repræsentativt organ på nationalt plan med henblik på at lette udvekslingen af erfaringer og god praksis og på at samarbejde på fællesskabsplan og internationalt plan.- samarbejde mellem nationale strukturer til behandling af klager:for at lette og udvikle samarbejdet på fællesskabsplan og internationalt plan opfordres de parter, der deltager i et effektivt system til behandling af klager, til at etablere et kontaktpunkt på nationalt plan med henblik på at udvikle samarbejdet om bekæmpelse af ulovligt indhold, til at lette udvekslingen af informationer og god praksis og til at fremme en lovlig og ansvarlig udnyttelse af nettene.4. EVALUERING AF RAMMERNE FOR SELVREGULERING Formålet er at give mulighed for en regelmæssig evaluering på nationalt plan af rammen for selvregulering, at vurdere dens effektivitet med hensyn til at beskytte de pågældende generelle interesser, at gøre status over dens tilpasning til målsætningen og gradvis at tilpasse den til markedsudviklingen, den teknologiske udvikling og udviklingen inden for anvendelsen af tjenesterne.De berørte parter opfordres til at indføre et evalueringssystem på nationalt plan, som sætter dem i stand til at følge udviklingen i anvendelsen af rammen for selvregulering. Dette bør ske under hensyntagen til relevant samarbejde på fællesskabsplan, bl.a. om udvikling af sammenlignelige evalueringsmetoder.


Avis juridique important

|

32000H0473

2000/473/Euratom: Kommissionens henstilling af 8. juni 2000 om anvendelse af Euratom-traktatens artikel 36 vedrørende overvågning af radioaktivitetsniveauerne i miljøet med henblik på at vurdere bestrålingen af befolkningen som helhed (meddelt under nummer K(2000) 1299)

EF-Tidende nr. L 191 af 27/07/2000 s. 0037 - 0046

Kommissionens henstillingaf 8. juni 2000om anvendelse af Euratom-traktatens artikel 36 vedrørende overvågning af radioaktivitetsniveauerne i miljøet med henblik på at vurdere bestrålingen af befolkningen som helhed(meddelt under nummer K(2000) 1299)(2000/473/Euratom)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 124 og artikel 36,efter høring af den gruppe personer, der i henhold til Euratom-traktatens artikel 31 udpeges af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:(1) Ifølge Euratom-traktatens artikel 35 opretter hver medlemsstat de nødvendige anlæg til gennemførelse af en permanent kontrol med radioaktivitetsmængden i atomsfæren, i vand og i jord, samt til gennemførelse af kontrol med overholdelsen af de grundlæggende normer.(2) Ifølge Euratom-traktatens artikel 36 meddeles oplysninger vedrørende de i Euratom-traktatens artikel 35 omhandlede kontrolforanstaltninger Kommissionen regelmæssigt af de kompetente myndigheder, for at den kan være løbende underrettet om den mængde af radioaktivitet, som befolkningen kan antages at være udsat for.(3) Anvendelsen af Euratom-traktatens artikel 36 har givet visse erfaringer. Det er almindelig praksis, at Kommissionen udgiver årlige overvågningsrapporter på grundlag af kvalitetskontrollerede oplysninger, som Kommissionen har modtaget i henhold til Euratom-traktatens artikel 36 og 39; Kommissionen bør fortsat offentliggøre sådanne årlige overvågningsrapporter.(4) For at sikre, at bestrålingen af befolkningen overvåges, er det vigtigt, at Kommissionen underrettes i tide og på en ensartet måde om de radioaktivitetsniveauer, befolkningen som helhed udsættes for i de enkelte medlemsstater.(5) I artikel 14 i Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om de grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling(1), er det fastsat, at bidrag til bestrålingen af befolkningen som helhed fra alle praksiser skal vurderes regelmæssigt.(6) I artikel 45 i direktiv 96/29/Euratom er det fastsat, at de kompetente myndigheder skal sikre, at skøn over doser foretages på et så realistisk grundlag som muligt for befolkningen som helhed.(7) Uden at Euratom-traktatens artikel 35 tilsidesættes, overvåges bestrålingen af befolkningen som helhed på tilstrækkelig vis ved hjælp af nogle fastlagte specifikke overvågningsresultater.(8) For at sikre, at de grundlæggende sikkerhedsnormer overholdes, er det vigtigt, at radioaktivitetsniveauerne foruden i luft, vand og jord også måles i biologiske prøver, navnlig fødevarer, og at miljødosishastighederne overvåges, således at den eksterne bestråling kan vurderes.(9) Overvågning af radioaktivitetsniveauer i jord kan ikke danne direkte grundlag for en vurdering af bestrålingen af befolkningen. Bestråling, der skyldes kontaminering af jord, kan vurderes mere direkte på grundlag af miljødosishastighed og kontaminering af fødevarer. Erfaringerne har vist, at det ikke er særligt nyttigt at medtage data om jord i overvågningen.(10) Det er nødvendigt løbende at overvåge, hvilke medier og hvilke kategorier af radionuklider der er relevante indikatorer for de faktiske og de potentielle radioaktivitetsniveauer i miljøet og for bestrålingen af befolkningen.(11) Medlemsstaterne er enige om, at de nuværende overvågningsprogrammer er passende. Overvågningen kan ændre sig afhængigt af udviklingen i radioaktivitetsniveauer, måleteknikker og behov i forbindelse med hastereaktioner. Kommissionen vil løbende vurdere, om overvågningsprogrammerne er passende, og i den forbindelse inddrage den ekspertgruppe, der er nedsat i henhold til Euratom-traktatens artikel 31.(12) Der er allerede anmodet om oplysninger om udslip af radionuklider til miljøet fra kernekraftværker og oparbejdningsanlæg i henhold til Euratom-traktatens artikel 37 som omhandlet i Kommissionens henstilling 1999(829/Euratom om anvendelse af Euratom-traktatens artikel 37(2).(13) I Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand(3) er der fastsat indikatorparametre for radioaktivitet. Nærværende henstilling tilsidesætter ikke særlige bestemmelser i bilag II og III til direktivet.(14) Det skal sikres, at de oplysninger, der meddeles i henhold til Euratom-traktatens artikel 36, er ensartede, sammenlignelige, gennemskuelige og rettidige -HENSTILLER:1. Medlemsstaternes forpligtelse i henhold til Euratom-traktatens artikel 36 til regelmæssigt at give meddelelse om resultaterne af deres overvågning af radioaktivitetsniveauerne, som de skal udføre i henhold til Euratom-traktatens artikel 35, indebærer, at de bør meddele Kommissionen de overvågningsresultater, der er omhandlet i bilag I, inden for de frister, der er fastsat i punkt 5, litra c). Hvis der forekommer en forhøjet koncentration af en radionuklid, der ikke er anført i bilag I, fremsendes relevante oplysninger ligeledes.2. I denne henstilling forstås ved:a) "permanent kontrol": tilstedeværelse og gennemførelse af et program for løbende overvågning. Afhængigt af, hvilket medium der kontrolleres, varetages dette ved hjælp af:i) løbende prøveudtagning og vurderingii) løbende prøveudtagning og regelmæssig vurderingiii) regelmæssig prøveudtagning og regelmæssig vurderingiv) løbende direkte målingb) "midler": det overvågningsprogram, det udstyr og de procedurer til direkte måling, prøveudtagning og analyse (herunder kvalitetskontrol samt anmeldelse og arkivering af alle relevante oplysninger) og de laboratorier, der er nødvendige for permanent kontrol af radioaktivitetsniveauernec) "overvågningsnet": sammensætningen for de enkelte medier af de steder, hvor prøverne udtages eller de direkte målinger foretages, og som anvendes til overvågning af det pågældende mediumd) "finmasket overvågningsnet": et overvågningsnet, der omfatter prøveudtagningssteder, som er fordelt i medlemsstaterne på en sådan måde, at Kommissionen kan beregne regionale gennemsnit for radioaktivitetsniveauerne i EFe) "stormasket overvågningsnet": et overvågningsnet, der for hver region og for hvert medium omfatter mindst ét sted, der er repræsentativt for regionen. På sådanne steder bør der gennemføres højfølsomme målinger, der dermed kan give er klart billede af de faktiske radioaktivitetsniveauer og udviklingen herif) "region": et område i en medlemsstat, der er repræsentativt for så vidt angår vurderingen af den radioaktive bestråling, befolkningen som helhed udsættes for, under hensyntagen til strålevirkningen af emissioner og miljødosis samt befolkningsfordelingen. De regioner, der behandles i EF-overvågningsrapporterne, er fastsat i bilag II.3. Medlemsstaterne bør give Kommissionen meddelelse om, hvem der er de kompetente myndigheder i henhold til Euratom-traktatens artikel 36.4. Følgende krav bør opfyldes:a) Overvågningsneti) De enkelte medlemsstater fastlægger repræsentative geografiske regioner inden for deres territorium.ii) De enkelte medlemsstater fastlægger for hvert medium et stormasket overvågningsnet og et finmasket overvågningsnet.iii) De steder, der udgør et netværk, skal være repræsentative for de regionale forhold, og der skal i givet fald tages hensyn til befolkningsfordelingen i regionen.b) Medier, målinger og prøvefrekvensi) De medier, prøverne udtages fra, og det, der skal måles, er anført i bilag I. Medmindre andet er fastsat i denne henstilling, foretages målingerne normalt en gang pr. måned i det stormaskede net og en gang pr. kvartal i det finmaskede net.ii) For så vidt angår det stormaskede net skal måleinstrumenternes detektionsgrænser og følsomhed muliggøre en kvantificering af de faktiske niveauer.iii) For så vidt angår det finmaskede net skal måleinstrumenternes detektionsgrænser være lavere end de niveauer, der er fastsat i bilag III.iv) Medlemsstaterne underretter Kommissionen om detektionsgrænserne og om eventuelle usikkerhedselementer.v) Medlemsstaterne anvender målemetoder, hvis pålidelighed er dokumenteret, og de skal påse, at der foretages kvalitetskontrol af resultaterne.vi) De laboratorier i medlemsstaterne, der fremskaffer oplysninger i henhold til nærværende henstilling, deltager regelmæssigt i sammenlignende undersøgelser, navnlig undersøgelser, der arrangeres af Kommissionen, med henblik på at sikre, at de meddelte oplysninger er indbyrdes sammenlignelige.c) Prøveudtagningsstrategier og målinger for hvert af mediernei) Luftbårne partiklerDer udføres rutinemålinger af gamma-emittere med henblik på at påvise og måle kunstige radioaktive isotoper og naturligt forekommende radionuklider. Der gives meddelelse om beryllium-7 som en kvalitetskontrol af de anvendte metoder. Hvis den totale beta-aktivitet(4) måles, meddeles resultaterne heraf ligeledes.Prøverne udtages på steder i nærheden af tæt befolkede områder; en passende geografisk dækning sikres ved, at der udvælges mindst ét prøveudtagningssted pr. geografisk region.Prøverne udtages ved hjælp af systemer, der fungerer kontinuerligt.ii) Eksterne gamma-dosishastigheder i luften måles løbende. Der er ikke fastsat noget niveau for meddelelser.iii) OverfladevandDer udtages prøver fra større indre vandområder i medlemsstaterne og evt. fra kystnære vandområder.Prøver af flodvand udtages om muligt på steder, hvor der foreligger målinger af strømhastigheden; i så fald gives der meddelelse om den gennemsnitlige strømhastighed i prøveudtagningsperioden, således at de middelværdier, Kommissionen beregner, bliver mere repræsentative.Gamma-emitterende radionuklider overvåges. Hvis den resterende beta-aktivitet(5) måles, meddeles resultaterne heraf ligeledes.iv) DrikkevandOvervågningen af radioaktivitetsniveauerne i drikkevand skal varetages på en måde, der sikrer, at bestemmelserne i direktiv 98/83/EF overholdes.Med henblik på at Euratom-traktatens artikel 36 overholdes, gives der meddelelse om værdierne for større reserver af grundvand eller overfladevand og for vandledningsnet, således at en repræsentativ dækning af medlemsstaten sikres.Det gives meddelelse om, hvor store mængder vand der distribueres eller udvindes herfra på et år, således at de middelværdier, Kommissionen beregner, bliver mere repræsentative.v) MælkMælkeprøver udtages på mejerier. De fornødne statiske oplysninger om produktionstallene meddeles, således at de middelværdier, Kommissionen beregner, bliver mere repræsentative. Mejerierne skal være fordelt således, at en repræsentativ dækning af medlemsstaten sikres.Gamma-emittere og strontium-90 overvåges. Der gives meddelelse om kalium-40 som en kvalitetskontrol af de anvendte metoder.vi) MadPå grund af handelen med fødevarer er mad ikke nødvendigvis repræsentativ for den regionale eller nationale miljøforurening, men er en indikator for bestråling af befolkningen.Hvis der er relevant, foretages en måling af de enkelte ingredienser i fødevarerne. I så fald giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om resultaterne af målingerne af de enkelte ingredienser og om kostens sammensætning. Programmet for prøverne skal tage hensyn til regionale forskelle i kostvaner. Enkeltingredienser skal hidrører fra salgssteder eller lokale distributionscentre, der leverer fødevarer til store befolkningsgrupper. I passende omfang skal produkter fra naturlige eller delvis naturlige økosystemer tages i betragtning, for så vidt som nedfald fra Tjernobylulykken stadig kan påvirke systemerne.Medlemsstaterne skal desuden udtage prøver af hele måltider for at finde en repræsentativ værdi for det gennemsnitlige radioaktivitetsniveau i maden.Der skal udtages prøver af de faktiske måltider fra storkøkkener, f.eks. kantiner og restauranter.Gamma-emittere og strontium-90 overvåges. Målingerne foretages mindst en gang pr. kvartal. Hvis der foretages kulstof-14-målinger, meddeles resultaterne heraf ligeledes.5. Meddelelsesproceduren bør være følgende:a) DatabehandlingMedlemsstaterne sender Kommissionen oplysninger, der har været underkastet kvalitetskontrol og er blevet godkendt til offentliggørelse. Oplysningerne skal omfatte de punkter, der er anført i bilag IV.Medlemsstaterne fremsender oplysninger i det format, Kommissionen har fastlagt, og anvender om muligt den særlige software, Kommissionen leverer.Oplysninger fra ikke-aggregerede enkeltmålinger meddeles for hvert medium og for hvert målested og ikke som gennemsnitsværdier. Hvis det drejer sig om oplysninger fra direkte løbende målinger, meddeles de månedlige gennemsnit for de enkelte målesteder.b) FremsendelsesmetodeOplysningerne sendes i digitalt format ved hjælp af de mest hensigtsmæssige elektroniske medier.c) FrekvensAlle disponible oplysninger fremsendes til Kommissionen, så snart de er blevet valideret, således at Kommissionen hurtigt kan foretage en vurdering af den miljømæssige radioaktivitets virkninger for folkesundheden. Alle oplysninger vedrørende et kalenderår fremsendes senest den 30. juni det følgende år.d) Fremsendelse af andre dataUd over de oplysninger, der fremsendes i henhold til litra a), sender medlemsstaterne Kommissionen deres nationale overvågningsrapporter, således at betydningen af de oplysninger, der omhandles i bilag I, bedre kan forstås i forhold til de nationale overvågningsprogrammer. Kommissionen årlige overvågningsrapport skal indeholde henvisninger til de nationale rapporter.e) Ensartet meddelelsespraksisOplysninger, der meddeles regelmæssigt i henhold til Euratom-traktatens artikel 36, andre oplysninger end de nationale overvågningsrapporter og omfattende oplysninger af en art, der kan være relevant i nødsituationer, fremsendes ad de samme kanaler og i det samme format for at forenkle meddelelsespraksis og for at undgå dobbeltarbejde og med henblik på regelmæssigt at gennemgå beredskabet i tilfælde af nødsituationer.6. Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juni 2000.På Kommissionens vegneMargot WallströmMedlem af Kommissionen(1) EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1.(2) EFT L 324 af 16.12.1999, s. 23.(3) EFT L 330 af 5.12.1998, s. 32.(4) Den samlede målte beta-aktivitet i en stikprøve; tritium og generelt meget "bløde" beta-emittere medregnes normalt ikke (afhængigt af målemetode), og kortlivede radon-døtre udelukkes ved et tilstrækkeligt tidsrum (f.eks. fem dage) inden tællingen.(5) Den samlede målte beta-aktivitet, ekskl. kalium-40-aktiviteten.BILAG IPrøvetyper og målinger>TABELPOSITION>BILAG IIUnderinddelinger af lande og landekoder ifølge ISO 3166/4217>TABELPOSITION>Definition af de geografiske regioner>PIC FILE= "L_2000191DA.004401.EPS">BILAG IIINiveau for meddelelse>TABELPOSITION>BILAG IVLISTE OVER MINIMUMSOPLYSNINGER PR. POST1. KRAV TIL OPLYSNINGER OM PRØVERA. Beskrivelse af prøvenPrøvetypeBehandling af prøven (f.eks. kemisk behandling, tidsrum på fem dage osv.)B. Dato og klokkeslætPrøveudtagningsdatoDatotype (f.eks. startdato, slutdato osv.)Tidspunkt for prøven(1)Tidsangivelse(2) (f.eks. GMT)Prøvens varighed (timer)C. StedStedets navnNUTS-KodeBredde- og længdegrad med angivelse af grader og minutter eller i grader med decimalAfvandingsområde(3) (for overfladevand: navn på flod, sø, reservoir, havområde)2. KRAV TIL OPLYSNINGER OM MÅLINGERLaboratoriets navnNuklidekategoriApparattypeAktivitetsværdiUsikkerhedType usikkerhedEnhedsværdiVærditypeReferencedato(4) - den dato, aktivitetsværdien vedrørerStrømhastighed(5) - hvis der er tale om flodvandProduktionstakt(6) - for mælk og drikkevandProduceret eller distribueret mængde pr. år - for drikkevand(1) Hvis relevant.(2) Hvis relevant.(3) Hvis relevant.(4) Hvis relevant.(5) Hvis relevant.(6) Hvis relevant.