title: Kommissionens henstilling af 18. juli 2018 om vejledning med henblik på en harmoniseret gennemførelse af European Rail Traffic Management System i Unionen (EØS-relevant tekst.)

text:
               19.7.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 253/1

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 18. juli 2018
   om vejledning med henblik på en harmoniseret gennemførelse af European Rail Traffic Management System i Unionen
   (EØS-relevant tekst)
   (2018/C 253/01)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 (1) sikrer Den Europæiske Unions Jernbaneagentur (agenturet) en harmoniseret gennemførelse af og interoperabiliteten inden for European Rail Traffic Management System (ERTMS) i Unionen. Med henblik herpå efterprøver agenturet de påtænkte tekniske løsningers overensstemmelse med de relevante tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI'er) og giver sin godkendelse ved en afgørelse.

               (2)

               Der foreligger dog ikke en udførlig beskrivelse af den godkendelsesprocedure, som agenturet og ansøgerne skal følge.

               (3)

               For at styrke ansøgerens legitime forventninger til den godkendelsesprocedure, som er fastsat ved artikel 19 i direktiv (EU) 2016/797, og lette en harmoniseret gennemførelse af ERTMS i Unionen bør ansøgeren og agenturet følge vejledningen i denne henstilling.

               (4)

               For at foregribe tekniske problemer og lette proceduren for udstedelse af tilladelser til ibrugtagning af faste anlæg, jf. artikel 18 i direktiv (EU) 2016/797, bør de nationale sikkerhedsmyndigheder involveres fra godkendelsesprocedurens begyndelse og have adgang til de dokumenter, som ansøgeren har forelagt.

               (5)

               Grundet de mange forskellige typer af kontrakter og udbud i det faste ERTMS-delsystem bør agenturet og ansøgerne følge en procedure, som omfatter alle disse kontrakttyper og samtidig sikrer, at de påtænkte tekniske løsninger er i fuld overensstemmelse med de relevante TSI'er og dermed er fuldt interoperable.

               (6)

               Agenturet og ansøgeren bør benytte en af agenturet udarbejdet problemlog som et kontrolovervågningsredskab for på et så tidligt stadie som muligt at påvise og spore potentielle problemer af betydning for interoperabiliteten. Ansøgeren bør forelægge beviser for, at problemer af betydning for interoperabiliteten er afhjulpet.

               (7)

               Agenturet bør også benytte en anonymiseret liste over problemer som et redskab til at udveksle erfaringer og lette en harmoniseret gennemførelse af ERTMS.

               (8)

               Vejledningen om godkendelsesproceduren i denne henstilling bør ikke overlappe den overensstemmelsesvurdering, der foretages af vurderingsorganer omhandlet i direktiv (EU) 2016/797 og de relevante TSI'er. Agenturet bør sikre, at oplysningerne om verifikation af fast udstyr til det europæiske togkontrolsystem (ETCS) og udstyr til det globale mobilkommunikationssystem for jernbanedriften (GSM-R), jf. artikel 5 og punkt 6.1.2.3 i bilaget til Kommissionens forordning (EU) 2016/919 (2), stilles til rådighed i overensstemmelse med disse bestemmelser. Agenturet bør så tidligt som muligt vurdere disse oplysninger for at foregribe eventuelle problemer, minimere omkostninger, afkorte godkendelsesprocedurens varighed og sikre, at den påtænkte tekniske løsning er interoperabel.

               (9)

               For at lette godkendelsesproceduren bør ansøgeren indlede en dialog med agenturet inden den formelle indgivelse af ansøgningen. På dette »indledende kontaktstadie« bør ansøgeren og agenturet nå frem til en aftale om tidsplanen for godkendelsesproceduren og herunder fristerne under hensyn til typen af indkøb og godkendelsesprocessen. De nationale sikkerhedsmyndigheder kan samarbejde og afgive udtalelse om de eventuelle resultater af den indledende kontakt.

               (10)

               De gebyrer, der betales til agenturet efter procedurens indledende kontaktstadie, bør fastsættes i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/764 (3).

               (11)

               Klagenævnenes forretningsorden bør fastsættes i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/867 (4).

               (12)

               Vejledningen i denne henstilling er med henblik på meningsudveksling blevet forelagt i det udvalg, der er omhandlet i artikel 51 i direktiv (EU) 2016/797 —

         VEDTAGET AT HENSTILLE:

      Afdeling A: Generelle bestemmelser

               1.

               Ansøgeren kontakter agenturet, så snart vedkommende planlægger et udbud angående fast ERTMS-udstyr, for hvilket agenturets godkendelse er påkrævet.

               2.

               Ansøgeren forelægger tilstrækkeligt udførlige tekniske dokumenter til, at agenturet kan verificere, at de tekniske løsninger, der skal gennemføres, er fuldt interoperable.

               3.

               Agenturet og de nationale sikkerhedsmyndigheder samarbejder og deler oplysninger for at foregribe og imødegå eventuelle tekniske betænkeligheder og letter dermed de nationale sikkerhedsmyndigheders arbejde med tilladelsen til ibrugtagning af delsystemet. De nationale sikkerhedsmyndigheder kan via den one-stop-shop, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EU) 2016/796 (one-stop-shoppen), afgive udtalelser om tekniske anliggender og planlægningen i hele forløbet af proceduren og herunder på det indledende kontaktstadie.

               4.

               De oplysninger, som forelægges i forbindelse med godkendelsesproceduren, stilles til rådighed for de nationale sikkerhedsmyndigheder.

               5.

               Ansøgeren og agenturet følger godkendelsesproceduren, som består af tre stadier:

                           a)

                           den indledende kontakt

                           b)

                           indgivelse og verifikation af dossierets fuldstændighed

                           c)

                           vurdering og afgørelse.

               6.

               Ansøgeren indgiver på et så tidligt stadie som muligt via one-stop-shoppen følgende ansøgningsdossier, som er påkrævet af hensyn til godkendelsen, herunder en beskrivelse af den påtænkte tekniske løsning og beviser for den påtænkte tekniske løsnings overensstemmelse med den relevante TSI for togkontrol og signaler, jf. artikel 19 i direktiv (EU) 2016/797:

                           a)

                           Udkastet til udbudsbetingelser eller beskrivelsen af den tekniske løsning, der påtænkes

                                       —

                                       Projektbeskrivelse, herunder nærmere oplysninger om en strækning, en gruppe af strækninger eller et net, der omfattes af projektet eller kombinationen af projekter: geografisk beliggenhed, antal km i enkeltspor og dobbeltspor, ERTMS-niveau, -baseline og -udgave, interoperabilitetskomponenter og stationer.

                                       —

                                       Bevis for, at udbuddet og/eller kontrakten inddrager den relevante TSI for togkontrol og signaler, baseline og udgaven.

                                       —

                                       Projektplan med angivelse af leverancer, milepæle og frister.

                                       —

                                       Liste over ERTMS-funktioner, der skal gennemføres.

                                       —

                                       Anlægsbestemmelser og driftsmæssige testscenarier, jf. artikel 5 i forordning (EU) 2016/919 og punkt 6.1.2.3 i bilaget til den nævnte forordning.

                                       —

                                       Teststrategi og testplaner.

                           b)

                           Dokumentation for de betingelser, der er nødvendige for delsystemets tekniske og driftsmæssige kompatibilitet med de køretøjer, som forudsættes drevet i det relevante net

                           c)

                           Dokumentation for den påtænkte tekniske løsnings overensstemmelse med den relevante TSI for togkontrol og signaler samt ethvert andet relevant dokument, f.eks. de nationale sikkerhedsmyndigheders udtalelser, verifikationserklæringer eller overensstemmelsesattester

                                       —

                                       En tidligere udstedt tilladelse for fast ERTMS fra en national sikkerhedsmyndighed af relevans for de påtænkte tekniske løsninger, som ansøgeren har indgivet, hvis en sådan tilladelse foreligger

                                       —

                                       EF-overensstemmelsesattester for interoperabilitetskomponenter og EF-erklæringen om overensstemmelse for interoperabilitetskomponenter, hvis disse foreligger, og herunder agenturets skabelon for certificering og afvigelser ifølge agenturets retningslinjer.

                                       —

                                       Verifikationsattester for delsystemet, hvis de foreligger, og i givet fald verifikationsredegørelser i mellemfasen for konstruktion og EF-verifikationserklæringen for delsystemet og herunder skabelonen for certificering og afvigelser ifølge agenturets relevante retningslinjer.

                                       —

                                       Påvisning af, hvordan der er taget højde for risiciene for interoperabiliteten for hvert problem, der er omhandlet i problemloggen.

                                       —

                                       ERTMS-relaterede nationale forskrifter, som gælder for projektet.

                                       —

                                       Er ansøgeren ifølge artikel 7 i direktiv (EU) 2016/797 undtaget fra at anvende en eller flere TSI'er eller dele af disse, forelægges det dokument fra medlemsstaten, hvori undtagelsen indrømmes.

               7.

               Hvert problem, der er omhandlet i problemloggen, klassificeres i en af de følgende kategorier:

                           a)

                           til behandling

                           b)

                           problem færdigbehandlet

                           c)

                           problem færdigbehandlet på visse betingelser

                           d)

                           problem færdigbehandlet, men uden et acceptabelt resultat.

               8.

               Agenturet foreslår via one-stop-shoppen en liste over problemer i problemloggen med status af »til behandling«.

               9.

               Ansøgeren forelægger beviser i henhold til den aftalte tidsplan, der er omhandlet i punkt 17, litra b), og forud for afgørelsesstadiet, hvoraf det fremgår, at der er taget højde for alle problemer, som er påvist ifølge problemloggen.

               10.

               Agenturet ajourfører alt efter de af ansøgeren forelagte beviser status over de problemer, der er omhandlet i problemloggen, til »problem færdigbehandlet«, »problem færdigbehandlet på visse betingelser« eller »problem færdigbehandlet, men uden et acceptabelt resultat«.

               11.

               Ansøgeren og de nationale sikkerhedsmyndigheder bør kunne foreslå yderligere problemer, der skal optages i problemloggen.

               12.

               Agenturet vejleder ansøgeren i at forelægge beviser for, at der er taget højde for problemerne, således at proceduren fremskyndes, og unødvendigt administrativt arbejde undgås.

               13.

               Agenturet offentliggør en anonymiseret liste over problemer som et redskab til at dele erfaringer og lette en harmoniseret gennemførelse af projekter vedrørende fast ERTMS.

      Afdeling B: 1. Stadie — den indledende kontakt

               14.

               Ansøgeren indleder inden den formelle indgivelse af ansøgningen en dialog med agenturet for at lette godkendelsesproceduren.

               15.

               Det indledende kontaktstadie, hvor ansøgeren oplyser agenturet om sin hensigt om at indgive en ansøgning om godkendelse, påbegyndes, inden et udbud angående fast ERTMS-udstyr iværksættes.

               16.

               Den indledende kontakt afgrænses til et begrænset antal drøftelser, hvor ansøgeren præsenterer det påtænkte projekt og gør nærmere rede for de påtænkte tekniske løsninger og herunder de i punkt 6 nævnte dokumenter, hvis de foreligger.

               17.

               Det indledende kontaktstadie afsluttes med undertegnelsen af en aftale mellem agenturet og ansøgeren med følgende indhold:

                           a)

                           ansøgningens genstand

                           b)

                           tidsplan og herunder datoer for:

                                       i)

                                       indgivelse af hvert dokument, der er nævnt i punkt 6

                                       ii)

                                       ajourføringer af problemloggen

                                       iii)

                                       fristen for afgørelse

                           c)

                           problemloggen.

               18.

               De nationale sikkerhedsmyndigheder deltager på det indledende kontaktstadie og afgiver en udtalelse om forslaget til aftalen, som er nævnt i punkt 17.

               19.

               Ansøgeren benytter one-stop-shoppen til at registrere de dokumenter, der er angivet i punkt 6.

      Afdeling C: 2. Stadie — indgivelse og verifikation af fuldstændighed

               20.

               Stadiet indgivelse og verifikation af fuldstændighed følger det indledende kontaktstadie på det tidspunkt, hvor ansøgeren via one-stop-shoppen forelægger anmodningen om en afgørelse om godkendelse.

               21.

               Ansøgeren forelægger alle de dokumenter, der er angivet i punkt 6. Hvis nogle af disse dokumenter allerede er forelagt via one-stop-shoppen, kan ansøgeren udpege de pågældende dokumenter og bekræfte, at disse dokumenter stadig gælder for projektet uden ændring eller tilføjelse. Er der foretaget ændringer af eller tilføjelser til disse dokumenter, skal ansøgeren forelægge ajourførte dokumenter.

               22.

               Agenturet vurderer fuldstændigheden af det forelagte dossier og verificerer, at det forelagte dossier er uploadet til one-stop-shoppen, at det indeholder alle de dokumenter, der er angivet i punkt 6, og at ingen af de problemer, der er omhandlet i problemloggen, har status »til behandling«.

               23.

               Agenturet vurderer relevansen og sammenhængen i det forelagte dossier i relation til de dokumenter, der er angivet i punkt 6, og de indgåede aftaler i forbindelse med den indledende kontakt, jf. punkt 17.

               24.

               Er de forelagte oplysninger ikke fuldstændige, oplyser agenturet via one-stop-shoppen inden en måned efter modtagelsen af den formelle indgivelse ansøgeren herom, idet det relevante bevis herfor forelægges, og det præciseres, hvilke yderligere dokumenter der skal forelægges inden fristen i tidsplanen, der er aftalt i forbindelse med den indledende kontakt.

               25.

               Finder agenturet, at dossieret er fuldstændigt, relevant og sammenhængende, oplyser det via one-stop-shoppen ansøgeren herom.

      Afdeling D: 3. Stadie — vurdering og afgørelse

               26.

               Vurderings- og afgørelsesstadiet følger, når stadiet indgivelse og verifikation af fuldstændighed er afsluttet.

               27.

               Agenturet udsteder senest to måneder efter påbegyndelsen af vurderings- og afgørelsesstadiet enten en positiv eller en negativ afgørelse for den del af de tekniske løsninger, der ikke tidligere har været omfattet af en af agenturet udstedt positiv afgørelse om godkendelse.

               28.

               Agenturet tager i givet fald hensyn til den nationale sikkerhedsmyndigheds udtalelse vedrørende anmodningen om godkendelse.

               29.

               Agenturet udsteder en positiv afgørelse, hvis 2. stadie er afsluttet med et vellykket resultat, og alle problemer, der er omhandlet i problemloggen, har status »problem færdigbehandlet«.

               30.

               Agenturet udsteder en negativ afgørelse, hvis et eller flere problemer, der er omhandlet i problemloggen, har status »problem færdigbehandlet, men uden et acceptabelt resultat«, eller hvis vurderingen af 2. stadie er afsluttet, men dossieret ikke betragtes som fuldstændigt, relevant og/eller sammenhængende.

               31.

               Agenturet udsteder en positiv afgørelse på visse betingelser i følgende tilfælde:

                           a)

                           et eller flere problemer, der er omhandlet i problemloggen, har status »problem færdigbehandlet på visse betingelser« og

                           b)

                           intet problem har status »problem færdigbehandlet, men uden et acceptabelt resultat«.

               32.

               Agenturet forelægger en redegørelse for de betingelser, som ansøgeren på et senere stadie skal opfylde, og som de nationale sikkerhedsmyndigheder skal vurdere, samt en oversigt over de udestående problemer, jf. registreringen i problemloggen.

               33.

               Hvis ansøgeren ikke kan opfylde en betingelse, der er fastsat i den positive afgørelse, henstiller de nationale sikkerhedsmyndigheder til, at ansøgeren:

                           a)

                           på ny indgiver en ansøgning til agenturets godkendelse. I så fald udpeger ansøgeren de dokumenter fra en tidligere anmodning til agenturet om godkendelse, som stadig er gyldige, og agenturet vurderer ikke disse dokumenter på ny

                           b)

                           anvender artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) 2016/796. I dette tilfælde tilbyder agenturet at ajourføre problemloggen i one-stop-shoppen.

               34.

               Udsteder agenturet en negativ afgørelse, gives ansøgeren mulighed for at rette op på udformningen af projektet, indgive en ny ansøgning, angive de dele af projektet, som ikke ændres, samt de dokumenter og beviser, som stadig gælder.

               35.

               Forelægger ansøgeren agenturet en begrundet anmodning om at revidere dets afgørelse i medfør af artikel 19, stk. 5, i direktiv (EU) 2016/797, fremsættes denne anmodning via one-stop-shoppen, og den ledsages af en udførlig begrundelse for så vidt angår de problemer, som agenturet efter ansøgerens opfattelse ikke har vurderet korrekt. Agenturet bør stadfæste eller revidere sin afgørelse med fokus på de problemer, som fremhæves i begrundelsen. Resultatet af revisionen bør meddeles ansøgeren via one-stop-shoppen senest to måneder efter datoen for ansøgerens anmodning.

               36.

               Agenturet forelægger ansøgeren en passende begrundelse, hvis agenturet stadfæster sin oprindelige negative afgørelse.

               37.

               Ansøgeren har ret til at anke til det klagenævn, der er nedsat i henhold til artikel 55 i forordning (EU) 2016/796, hvis agenturet stadfæster sin oprindelige negative afgørelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juli 2018.

            På Kommissionens vegne

         Violeta BULC

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 af 11. maj 2016 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 138 af 26.5.2016, s. 44).

      (2)  Kommissionens forordning (EU) 2016/919 af 27. maj 2016 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for togkontrol- og kommunikationsdelsystemerne i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 158 af 15.6.2016, s. 1).

      (3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/764 af 2. maj 2018 om de gebyrer og afgifter, der skal betales til Den Europæiske Unions Jernbaneagentur, og de tilhørende betalingsbetingelser (EUT L 129 af 25.5.2018, s. 68).

      (4)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/867 af 13. juni 2018 om fastsættelse af forretningsordenen for Den Europæiske Unions Jernbaneagenturs klagenævn (EUT L 149 af 14.6.2018, s. 3)


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 26. januar 2018 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Oesterreichische Nationalbank (ECB/2018/1)

text:
               1.2.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 37/1

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
   af 26. januar 2018
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Oesterreichische Nationalbank
   (ECB/2018/1)
   (2018/C 37/01)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR –
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               I henhold til artikel 37, stk. 1, i den østrigske føderale lov om Oesterreichische Nationalbank vælger generalforsamlingen for Oesterreichische Nationalbank én ekstern revisor og én stedfortrædende ekstern revisor for en flerårig periode, dog ikke ud over en samlet periode på fem år. Den stedfortrædende eksterne revisors mandat gælder kun i tilfælde af, at den eksterne revisor ikke er i stand til at udføre revisionen.

               (3)

               Mandaterne for både den nuværende eksterne revisor og den nuværende stedfortrædende eksterne revisor for Oesterreichische Nationalbank udløb efter revisionen for regnskabsåret 2017. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2018.

               (4)

               Oesterreichische Nationalbank har for regnskabsårene 2018-2022 valgt Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. som sin eksterne revisor og Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH som sin stedfortrædende eksterne revisor,

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:

               1.

               Det henstilles, at Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. udnævnes til ECB's eksterne revisor for Oesterreichische Nationalbank for regnskabsårene 2018 til 2022.

               2.

               Det henstilles, at Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH udnævnes til ECB's stedfortrædende eksterne revisor for Oesterreichische Nationalbank for regnskabsårene 2018 til 2022.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 26. januar 2018.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB


title: Rådets henstilling af 15. marts 2018 om en europæisk ramme for effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet

text:
               2.5.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 153/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 15. marts 2018
   om en europæisk ramme for effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet
   (2018/C 153/01)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 166, stk. 4, og artikel 292, sammenholdt med artikel 153, stk. 2, og artikel 153, stk. 1, litra b),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet, der fører til en kombination af jobrelaterede færdigheder og kompetencer, arbejdsbaseret erfaring og læring samt nøglekompetencer, letter unges adgang til arbejdsmarkedet og voksnes karrierefremskridt og overgang til beskæftigelse. De udgør en del af de formelle erhvervsuddannelsessystemer, og de eksisterer parallelt med andre arbejdsbaserede lærings- og/eller erhvervsuddannelsesforløb.

               (2)

               Veltilrettelagte lærlingeuddannelsesordninger er til gavn for både arbejdsgivere og lærlinge og styrker forbindelsen mellem arbejdsliv og uddannelse. Med høje kvalitetsstandarder undgås det, at lærlingeuddannelser bliver rettet mod lavt kvalificerede job og ringe uddannelse, hvilket skader deres omdømme. Lærlingeuddannelser af høj kvalitet er ikke blot en vej til ekspertise, men kan også bidrage til at fremme aktivt medborgerskab og social inklusion ved at integrere personer med forskellig social og personlig baggrund på arbejdsmarkedet.

               (3)

               Effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet oprettes gennem strukturerede partnerskaber med deltagelse af alle relevante interessenter, navnlig arbejdsmarkedets parter, virksomheder, formidlingsorganer såsom handels-, industri- og håndværkskamre, faglige organisationer og sektororganisationer, erhvervsuddannelsesinstitutioner, ungdoms- og forældreorganisationer samt lokale, regionale og nationale myndigheder. Siden 2013 har Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne og de relevante interesseparter styrket lærlingeuddannelsernes udbud, kvalitet og image gennem den europæiske alliance for lærlingeuddannelser, hvilket indtil nu har skabt mere end 700 000 tilbud om lærlingeuddannelser, praktikophold eller første job. Virksomhedsstyrede initiativer som den europæiske ungdomspagt har skabt flere tilbud og bidraget til at fremme partnerskaber mellem erhvervsliv og uddannelsesinstitutioner i hele EU.

               (4)

               De europæiske tværfaglige arbejdsmarkedsparter har indsamlet dokumentation om kvaliteten og omkostningseffektiviteten af lærlingeuddannelser via deres parallelle arbejde og deres fælles erklæring »Towards a Shared Vision of Apprenticeships« fra juni 2016, som var grundlaget for udtalelsen om »A Shared Vision for Quality and Effective Apprenticeships and Work-based Learning«, som Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsrettet Uddannelse vedtog den 2. december 2016.

               (5)

               Med henblik på at sikre en endnu dybere og bredere inddragelse af interessenter afholdt Kommissionen høringer i to omgange, den 30. marts og den 7. juni 2017, med europæiske tværfaglige og sektorspecifikke arbejdsmarkedsparter samt handels-, industri- og håndværkskamre.

               (6)

               Den europæiske referenceramme for kvalifikationer (EQF), der oprindeligt blev oprettet i 2008 og revideret i 2017 (1), forbedrer gennemsigtigheden, sammenligneligheden og overførbarheden af borgeres, herunder lærlinges, kvalifikationer.

               (7)

               Ved Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 18. juni 2009 om fastlæggelse af en europæisk referenceramme for kvalitetssikring af erhvervsuddannelserne (2) blev der oprettet et referenceinstrument, der kan hjælpe medlemsstaterne med at fremme og overvåge løbende forbedring af deres erhvervsuddannelsessystemer.

               (8)

               Gennem det europæiske kvalitetscharter for praktikophold og lærepladser fra 2012 opfordrede Det Europæiske Ungdomsforum de europæiske lande, de europæiske institutioner og arbejdsmarkedsparter til at oprette eller styrke de juridiske kvalitetsrammer for lærlingeuddannelser.

               (9)

               I Rådets henstilling af 22. april 2013 om oprettelsen af en ungdomsgaranti (3) opfordres medlemsstaterne til at sikre, at alle unge under 25 år modtager et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en læreplads eller et praktikophold senest fire måneder efter, at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem.

               (10)

               De europæiske arbejdsmarkedsparter, Europa-Kommissionen og det litauiske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union gav tilsagn om at bidrage til udbuddet, kvaliteten og tiltrækningskraften af lærlingeuddannelser i en fælles erklæring om den europæiske alliance for lærlingeuddannelser den 2. juli 2013.

               (11)

               Det bemærkes i Rådets erklæring om den europæiske alliance for lærlingeuddannelser fra den 15. oktober 2013, at lærlingeuddannelsers effektivitet og tiltrækningskraft bør fremmes ved at lade dem følge en række fælles vejledende principper.

               (12)

               Rådets henstilling om en kvalitetsramme for praktikophold (4), som blev vedtaget den 10. marts 2014, fastlægger en række principper med henblik på at forbedre kvaliteten af praktikophold uden for formel uddannelse.

               (13)

               I henhold til Københavnprocessen for europæisk samarbejde om erhvervsuddannelse gjorde Rigakonklusionerne af 22. juni 2015, der blev godkendt af ministrene med ansvar for erhvervsrettet uddannelse, arbejdsbaseret læring i enhver form, med særlig opmærksomhed på lærlingeuddannelser, og udvikling af kvalitetssikringsmekanismer til to af de fem europæiske prioriteter for perioden 2015-2020.

               (14)

               Arbejdsgruppen om erhvervsuddannelse 2020 har udarbejdet 20 vejledende principper for højtydende lærlingeuddannelser og arbejdsbaseret læring i mandatperioden 2014-2015.

               (15)

               I sin betænkning af 4. marts 2016 om Erasmus+ og andre redskaber til fremme af mobiliteten i forbindelse med erhvervsuddannelse — en livslang læringstilgang opfordrede Europa-Parlamentet til iværksættelse af foranstaltninger for at sikre kvalitetsstandarder for lærlingeuddannelser.

               (16)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/589 (5) fastsætter, at lærlingeuddannelser baseret på en ansættelseskontrakt kan offentliggøres på Eures — den europæiske portal for jobmobilitet — fra og med maj 2018.

               (17)

               I sin meddelelse af 10. juni 2016 om »En ny dagsorden for færdigheder i Europa« understregede Kommissionen sin støtte til arbejdsmarkedets parter med henblik på at videreføre resultaterne af deres fælles projekter, f.eks. fastsættelsen af en kvalitetsramme for lærlingeuddannelser.

               (18)

               I Kommissionens meddelelse »Investering i Europas unge« af 7. december 2016 (6) opfordredes der til en fornyet indsats for at hjælpe unge med at få den bedst mulige start i livet ved at investere i deres viden, færdigheder og erfaringer og hjælpe dem med at finde eller uddanne sig til deres første arbejde. Formålet var at hjælpe de unge med at udnytte muligheder, blive godt integreret i samfundet og blive aktive borgere samt få et vellykket arbejdsliv, bl.a. gennem en kvalitetsramme, der skitserer de vigtigste principper for lærlingeordninger.

               (19)

               Romerklæringen af 25. marts 2017 omfatter et tilsagn om at arbejde hen imod en Union, hvor unge får den bedste uddannelse og kan studere og finde beskæftigelse på hele kontinentet.

               (20)

               Den europæiske søjle for sociale rettigheder, der blev proklameret den 17. november 2017, omfatter en række principper til støtte for fair og velfungerende arbejdsmarkeder og velfærdssystemer, bl.a. retten til inkluderende uddannelse og livslang læring af høj kvalitet, for at sikre færdigheder og kompetencer, som er relevante for arbejdsmarkedet og for deltagelse i samfundet.

               (21)

               Kommissionens forslag til Rådets henstilling om sporing af færdiguddannede, der blev vedtaget den 30. maj 2017, har til formål at forbedre tilgængeligheden af kvalitative og kvantitative oplysninger om, hvad færdiguddannede, herunder lærlinge, gør, efter at de har afsluttet deres uddannelse.

               (22)

               De europæiske struktur- og investeringsfonde (2014-2020), navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF) og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), samt Erasmus+, EU's program for virksomheders konkurrenceevne og små og mellemstore virksomheder (Cosme), EU-programmet for beskæftigelse og social innovation (EaSI) og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet yder støtte til lærlingeuddannelser.

               (23)

               For nylig opfordrede Europa-Parlamentet og interessenter Kommissionen til at fremme langsigtet mobilitet for lærlinge på tværs af EU og derved give unge mulighed for at udvikle både jobspecifikke færdigheder og nøglekompetencer. Kommissionen reagerede ved i programmet Erasmus+ at indføre en ny aktivitet kaldet Erasmus Pro, der specifikt støtter længere praktikophold i udlandet.

               (24)

               I sine rapporter om ungdomsgarantien fra 2015 og 2017 anbefaler Den Europæiske Revisionsret, at Kommissionen udvikler kvalitetskriterier for lærlingeuddannelser og andre tilbud, der støttes med dette initiativ.

               (25)

               En fælles forståelse blandt medlemsstaterne af, hvad der definerer effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet, understøtter deres bestræbelser på at reformere og modernisere lærlingeordningerne, som giver et særdeles godt lærings- og karriereforløb. En fælles forståelse bidrager til at øge den gensidige tillid og fremmer dermed lærlinges grænseoverskridende mobilitet.

               (26)

               Det overordnede mål med denne henstilling er at forbedre lærlinges muligheder for at finde beskæftigelse og opnå personlig udvikling og at bidrage til udviklingen af en højtkvalificeret arbejdsstyrke, som imødekommer behovene på arbejdsmarkedet.

               (27)

               Det specifikke mål er at skabe en sammenhængende ramme for lærlingeuddannelser baseret på en fælles forståelse af, hvad der definerer kvalitet og effektivitet, idet der tages hensyn til forskellene og traditionerne inden for erhvervsuddannelsessystemerne og de politiske prioriteter i de forskellige medlemsstater.

               (28)

               Denne henstilling berører ikke medlemsstaternes beføjelser til at opretholde eller indføre mere vidtgående bestemmelser for lærlingeuddannelser end dem, der anbefales her, eller til at opretholde eller udvikle andre former for arbejdsbaseret læring og/eller erhvervsuddannelse uden for henstillingens anvendelsesområde og i den forbindelse helt eller delvist at anvende de kriterier, der er fastsat nedenfor —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   Medlemsstaterne bør i overensstemmelse med national lovgivning og i tæt samarbejde med interessenter sikre, at lærlingeordningerne tilrettelægges efter arbejdsmarkedets behov og skaber fordele for både lærlinge og arbejdsgivere ved at bygge på de kriterier for effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet, der er fastsat nedenfor.
   I denne henstilling, og uden at dette berører den nationale terminologi, forstås ved lærlingeuddannelser formelle erhvervsuddannelsesordninger

               a)

               som kombinerer læring i uddannelsesinstitutioner med omfattende arbejdsbaseret læring i virksomheder og på andre arbejdspladser

               b)

               som fører til nationalt anerkendte kvalifikationer

               c)

               som er baseret på en aftale, der fastsætter lærlingens, arbejdsgiverens og, hvor det er relevant, erhvervsuddannelsesinstitutionens rettigheder og forpligtelser, og

               d)

               hvor lærlingen aflønnes eller på anden måde kompenseres for den arbejdsbaserede del.

      Kriterier for lærings- og arbejdsforhold

      Skriftlig aftale

               1.

               Inden påbegyndelsen af lærlingeuddannelsen bør der indgås en skriftlig aftale, der fastsætter lærlingens, arbejdsgiverens og, hvor det er relevant, erhvervsuddannelsesinstitutionens rettigheder og forpligtelser for så vidt angår lærings- og arbejdsforhold.

      Læringsresultater

               2.

               Levering af et sæt omfattende læringsresultater fastsat i henhold til national lovgivning bør aftales mellem arbejdsgivere og erhvervsuddannelsesinstitutioner og, hvor det er relevant, fagforeninger. Dette bør sikre en balance mellem jobspecifikke færdigheder og kompetencer, viden og nøglekompetencer for livslang læring, som støtter både lærlingenes personlige udvikling og deres livslange karrieremuligheder med henblik på tilpasning til ændrede karrieremønstre.

      Pædagogisk støtte

               3.

               Der bør udpeges undervisere i virksomhederne, som skal arbejde tæt sammen med erhvervsuddannelsesinstitutioner og lærere med henblik på at give lærlingene vejledning og sørge for gensidig og regelmæssig feedback. Lærere, undervisere og mentorer, specielt inden for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, bør støttes med henblik på ajourføring af deres færdigheder, viden og kompetencer, så de kan uddanne lærlingene i overensstemmelse med de seneste undervisnings- og uddannelsesmetoder og arbejdsmarkedets behov.

      Arbejdspladsen

               4.

               En væsentlig del af lærlingeuddannelsen, dvs. mindst halvdelen af den, bør finde sted på arbejdspladsen og, hvis det er muligt, med mulighed for at gennemføre en del af arbejdspladserfaringen i udlandet. Målet er, under hensyntagen til de forskellige nationale ordninger, gradvist at øge den del af lærlingeuddannelsen, der består af læring på arbejdspladsen.

      Løn og/eller godtgørelse

               5.

               Lærlinge bør modtage betaling eller på anden måde kompenseres i overensstemmelse med de nationale eller sektorielle bestemmelser eller kollektive overenskomster, hvis sådanne findes, og under hensyntagen til aftaler om omkostningsdeling mellem arbejdsgivere og offentlige myndigheder.

      Social beskyttelse

               6.

               Lærlinge bør have ret til social beskyttelse, herunder den nødvendige forsikring, i overensstemmelse med national lovgivning.

      Arbejds-, sundheds- og sikkerhedsforhold

               7.

               Den arbejdsplads, som praktikopholdet gennemføres på, bør overholde alle relevante regler og bestemmelser om arbejdsforhold, navnlig lovgivningen om sundhed og sikkerhed.

      Kriterier for rammebetingelser

      Reguleringsmæssige rammer

               8.

               Der bør indføres en klar og sammenhængende reguleringsmæssig ramme, som bygger på en fair og afbalanceret partnerskabstilgang, herunder en struktureret og gennemsigtig dialog mellem alle relevante interesseparter. Dette kan omfatte akkrediteringsprocedurer for virksomheder og arbejdspladser, der tilbyder lærlingeuddannelser, og/eller andre foranstaltninger til sikring af kvaliteten.

      Inddragelse af arbejdsmarkedets parter

               9.

               Arbejdsmarkedets parter, herunder, hvor det er relevant, på sektorniveau og/eller formidlingsorganer, bør inddrages i udformningen, forvaltningen og gennemførelsen af lærlingeordninger i overensstemmelse med de nationale ordninger for arbejdsmarkedsrelationerne og national uddannelsespraksis.

      Støtte til virksomheder

               10.

               Der bør overvejes økonomisk og/eller ikkeøkonomisk støtte til navnlig mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder for at skabe omkostningseffektive lærlingeuddannelser for virksomhederne under hensyntagen til, hvor det er relevant, aftaler om omkostningsdeling mellem arbejdsgivere og offentlige myndigheder.

      Fleksible forløb og mobilitet

               11.

               For at lette adgangen bør der i adgangskravene til lærlingeuddannelserne tages hensyn til relevant uformel og ikkeformel læring og/eller, hvor det er relevant, gennemførelsen af forberedende programmer. Kvalifikationer, der er erhvervet gennem lærlingeuddannelser, bør medtages i nationalt anerkendte kvalifikationsrammer, der er knyttet til den europæiske referenceramme for kvalifikationer (7). Lærlingeuddannelser bør give adgang til andre læringsmuligheder, herunder højere uddannelsesniveauer, karriereforløb og/eller, hvor det er relevant, akkumulering af merit. Tværnational mobilitet for lærlinge, enten på arbejdspladsen eller i erhvervsuddannelsesinstitutionerne, bør gradvist fremmes som en del af kvalifikationerne i lærlingeuddannelsen.

      Erhvervsvejledning og oplysningsaktiviteter

               12.

               Der bør tilbydes erhvervsvejledning, mentorordninger og læringsstøtte før og under lærlingeuddannelsen for at sikre vellykkede resultater, forebygge og mindske frafald samt støtte lærlingene i på ny at tage del i relevante erhvervsuddannelsesforløb. Lærlingeuddannelser bør fremmes som et attraktivt læringsforløb gennem oplysningsaktiviteter rettet mod en bred målgruppe.

      Gennemsigtighed

               13.

               Lærepladstilbud i og mellem medlemsstaterne bør være gennemsigtige og adgangen til dem sikres, herunder med støtte fra offentlige og private arbejdsformidlinger samt andre relevante organer og, hvor det er relevant, ved at anvende EU-værktøjer såsom Eures i henhold til Euresforordningen.

      Kvalitetssikring og sporing af lærlinge

               14.

               Der bør indføres kvalitetssikring under hensyntagen til den europæiske referenceramme for kvalitetssikring af erhvervsuddannelse (8), herunder en proces, der giver en gyldig og pålidelig vurdering af læringsresultaterne. Lærlingenes beskæftigelse og karriereudvikling bør kunne følges i overensstemmelse med national og europæisk lovgivning om databeskyttelse.

      Gennemførelse på nationalt plan

   Med henblik på gennemførelsen af denne henstilling bør medlemsstaterne inden for dens anvendelsesområde:

               15.

               fremme aktiv inddragelse af arbejdsmarkedets parter i udformningen, forvaltningen og gennemførelsen af lærlingeordninger i overensstemmelse med de nationale ordninger for arbejdsmarkedsrelationerne og national uddannelsespraksis

               16.

               sikre lige adgang, fremme ligestilling mellem kønnene og bekæmpe forskelsbehandling i lærlingeordninger

               17.

               medtage de relevante gennemførelsesforanstaltninger i de nationale reformprogrammer inden for rammerne af det europæiske semester

               18.

               tage hensyn til disse rammebestemmelser, når der gøres brug af EU-finansiering og -instrumenter til støtte for lærlingeuddannelser.

         Kommissionen bør yde den nødvendige støtte, bl.a. gennem følgende foranstaltninger:

      Støttetjenester

               19.

               Udvikling af en række støttetjenester, der skal fremme videndeling, netværkssamarbejde og gensidig læring, for at bistå medlemsstaterne og relevante interessenter med at gennemføre lærlingeordninger i overensstemmelse med denne ramme. Dette bør omfatte yderligere behov for uddannelse af erhvervsuddannelseslærere og -undervisere i digitale innovationer inden for lærlingeuddannelser.

      Oplysning

               20.

               Fremme af lærlingeuddannelsers kvalitet og tiltrækningskraft samt et positivt image blandt unge, deres familier og arbejdsgivere gennem oplysningskampagner såsom den europæiske uge for erhvervskompetencer.

      Finansiering

               21.

               Støtte til gennemførelsen af denne henstilling gennem relevant EU-finansiering i overensstemmelse med den relevante retlige ramme.

      Opfølgning

               22.

               Overvågning af gennemførelsen af denne henstilling med støtte fra Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsrettet Uddannelse, som er et trepartsudvalg, på grundlag af de eksisterende overvågningsinstrumenter, der anvendes inden for rammerne af det europæiske semester.

               23.

               Aflægning af rapport til Rådet om gennemførelsen af rammen inden for tre år fra vedtagelsesdatoen.

      (1)  EUT C 189 af 15.6.2017, s. 15.

      (2)  EUT C 155 af 8.7.2009, s. 1.

      (3)  EUT C 120 af 26.4.2013, s. 1.

      (4)  EUT C 88 af 27.3.2014, s. 1.

      (5)  EUT L 107 af 22.4.2016, s. 1.

      (6)  COM(2016) 940 final.

      (7)  EUT C 189 af 15.6.2017, s. 15.

      (8)  EUT C 155 af 8.7.2009, s. 1.


               20.9.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 337/113

      P8_TA(2017)0354
      Modernisering af handelssøjlen i associeringsaftalen mellem EU og Chile
      Europa-Parlamentets henstilling af 14. september 2017 til Rådet, Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten om forhandlingerne om modernisering af handelssøjlen i associeringsaftalen mellem EU og Chile (2017/2057(INI))
      (2018/C 337/17)

         Europa-Parlamentet,

                  —

                  der henviser til aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side, der blev indgået i 2002, og til den dertil hørende handelssøjle, som trådte i kraft den 1. februar 2003 (1) (i det følgende benævnt »associeringsaftalen«),

                  —

                  der henviser til resultatet af det sjette møde i Associeringsrådet EU-Chile, der fandt sted i april 2015 (2),

                  —

                  der henviser til sluterklæringen fra Det Blandede Rådgivende Udvalg af 5. oktober 2016 (3),

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. oktober 2015 om handel for alle — En mere ansvarlig handels- og investeringspolitik" (COM(2015)0497) og til Kommissionens debatoplæg fra maj 2017 om henholdsvis styring af globaliseringen (4) og fra april 2017 om Europas sociale dimension (5),

                  —

                  der henviser til domme og udtalelser fra Den Europæiske Unions Domstol (C-350/12 P, 2/13, 1/09), til Den Europæiske Ombudsmands afgørelse af 6. januar 2015 som afslutning på hendes undersøgelse på eget initiativ OI/10/2014/RA om håndtering af oplysninger og adgang til dokumenter (6), og til Domstolens udtalelse 2/15 af 16. maj 2017,

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 3. februar 2016 med Europa-Parlamentets henstillinger til Kommissionen vedrørende forhandlingerne om aftalen om handel med tjenesteydelser (TiSA) (7),

                  —

                  der henviser til de ændringer, som det vedtog den 4. juli 2017 (8) til forslag til direktiv om offentliggørelse af selskabsskatteoplysninger for visse virksomheder og filialer,

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 5. juli 2016 om gennemførelse af Parlamentets henstillinger af 2010 om sociale og miljømæssige standarder, menneskerettigheder og virksomhedernes sociale ansvar (9) og af 25. november 2010 om international handelspolitik i lyset af de krav, som klimaændringerne medfører (10),

                  —

                  der henviser til undersøgelsen, som GD EPRS har udført om »The effects of human rights related clauses in the EU-Mexico Global Agreement and the EU-Chile Association Agreement« (11),

                  —

                  der henviser til retningslinjerne fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udviklings (OECD) for multinationale virksomheder, FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne og Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) trepartserklæring om principperne for multinationale virksomheder og socialpolitik og ILO's dagsorden for anstændigt arbejde,

                  —

                  der henviser til De Forenede Nationers rammekonvention fra 2015 om klimaændringer (Parisaftalen), der trådte i kraft den 4. november 2016 (12), og som Chile har ratificeret,

                  —

                  der henviser til fælleserklæringen fra Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Chile af 3. november 2016 (13),

                  —

                  der henviser til artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (EU-traktaten) og artikel 8, artikel 207, stk. 3, og artikel 217 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

                  —

                  der henviser til udkast til retningslinjer for forhandlingerne, som Kommissionen vedtog den 24. maj 2017,

                  —

                  der henviser til artiklen om Chile i årbogen fra Den Internationale Arbejdsgruppe om Indfødte Folks Anliggender med titlen ”Den indfødte verden i 2016) (14),

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 108, stk. 4, og artikel 52,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Udvalget om International Handel (A8–0267/2017),

                  A.

                  der henviser til, at det i »handel-for-alle«-strategien anføres, at »Kommissionen skal føre en politik, der gavner samfundet som helhed og fremmer europæiske og universelle standarder og værdier sideløbende med centrale økonomiske interesser, så der lægges større vægt på bæredygtig udvikling, menneskerettigheder, skatteunddragelse, forbrugerbeskyttelse og ansvarlig og retfærdig handel.«,

                  B.

                  der henviser til, at EU og Chile er nære partnere med fælles værdier og et fælles engagement med hensyn til at fremme et effektivt multilateralt handelssystem og respekt for menneskerettighederne samt fælles velstand og sikkerhed inden for et regelbaseret globalt system; der henviser til, at EU er Chiles tredjestørste handelspartner; der henviser til, at Chile er en vigtig regional aktør og har haft én af Latinamerikas hurtigst voksende økonomier i de seneste årtier, og til, at reformprocessen i landet stadig forløber;

                  C.

                  der henviser til, at den nuværende associeringsaftale, herunder handelssøjlen, der blev indgået i 2002, har været til stor gavn for begge parter, idet den siden ikrafttrædelsen i 2003 har medført en fordobling af varehandelen og en stigning i handelen med tjenesteydelser og i investeringerne (15); tager imidlertid i betragtning, at både EU og Chile siden da har indgået mere tidssvarende og ambitiøse handelsaftaler;

                  D.

                  der henviser til, at EU i 2016 eksporterede varer til Chile til en værdi af mere end EUR 8,6 mia., mens Chile eksporterede varer til EU til en værdi af EUR 7,4 mia. til EU; der henviser til, at værdien af EU's handel med tjenesteydelser med Chile i 2015 beløb sig til EUR 3,8 mia. EUR og Chiles til EUR 2 mia.; er henviser til, at værdien af EU's direkte investeringer (FDI) i Chile beløber sig til EUR 42,8 mia. (16);

                  E.

                  der henviser til, at den nuværende associeringsaftale bl.a. mangler særskilte kapitler om investeringer, små og mellemstore virksomheder, intellektuel ejendomsret, energi og ligestilling, ligesom der mangler et kapitel om handel og bæredygtig udvikling, herunder forpligtelser til at håndhæve arbejdsmarkedsnormer og miljønormer og fremme bedste praksis med hensyn til virksomhedernes sociale ansvar og sikring af bæredygtighed;

                  F.

                  der henviser til, at alle EU's handelsforhandlinger skal sikre regeringernes ret til og mulighed for at vedtage love og administrative bestemmelser i almenhedens interesse som f.eks. beskyttelse og forbedring af folkesundhed, sociale serviceydelser, socialsikring, forbrugerbeskyttelse, offentlig uddannelse, sikkerhed, miljø, dyrevelfærd, etik, beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse samt fremme og beskyttelse af kulturel mangfoldighed;

                  G.

                  der henviser til, at alle EU's handelsforhandlinger skal sikre det højeste niveau af sociale og arbejdsmarkedsmæssige rettigheder og miljøbeskyttelse, der er indført af parterne, og kan tjene som et redskab til at fremme en dagsorden for social retfærdighed og bæredygtig udvikling både i EU og i resten af verden; der henviser til, at moderniseringen af associeringsaftalen bør ses som en lejlighed til, at EU og medlemsstaterne i højere grad fremmer høje fælles standarder og forpligtelser i handelsaftaler, navnlig på områder som arbejdsret, miljøbeskyttelse, forbrugerrettigheder og borgernes velfærd; der henviser til, at Kommissionen har bebudet, at den vil overveje forskellige måder, hvorpå disse forpligtelser kan håndhæves, som også vil omfatte en mekanisme, som bygger på sanktioner;

                  H.

                  der henviser til, at Det Blandede Rådgivende Udvalg EU-Chile, der består af civilsamfundsorganisationer fra begge parter, holdt sit første møde den 4. og 5. oktober 2016 med henblik på at føre tilsyn med gennemførelsen af den eksisterende associeringsaftale samt forhandlingerne om ajourføring af den ved at kanalisere input fra civilsamfundet og fremme dialogen og samarbejdet mellem EU og Chile i andre fora end regeringerne; der henviser til, at den betydelige forsinkelse i etableringen af Det Blandede Rådgivende Udvalg ikke må gentages i forbindelse med den moderniserede aftale; der henviser til, at civilsamfundets deltagelse skal baseres på klare strukturer, et afbalanceret medlemskab og årlige indberetninger efter ikrafttrædelsen af den moderniserede aftale;

                  I.

                  der henviser til, at EU og Chile deltager i flersidige forhandlinger om en yderligere liberalisering af handelen med tjenesteydelser (TiSA);

                  J.

                  der henviser til, at Chile ikke er part i, men observatør til WTO-aftalen om offentlige indkøb (GPA) og ikke deltager i de flersidige forhandlinger om en aftale om miljøvarer (EGA);

                  K.

                  der henviser til, at det i artikel 45 i associeringsaftalen mellem EU og Chile fra 2002 allerede i kapitlet om samarbejde præciseres, at aftalen skal "bidrage til at styrke politikker og programmer, som kan forbedre, sikre og udvide en retfærdig inddragelse af mænd og kvinder i alle sektorer af det politiske, økonomiske, sociale og kulturelle liv;

                  L.

                  der henviser til, at Chile har underskrevet Stillehavspartnerskabet (TPP), hvis fremtid for i øjeblikket synes usikker, og at Chile har indgået frihandelsaftaler med alle signatarstaterne til TPP og generelt er anerkendt som en stabil og pålidelig partner;

                  M.

                  der henviser til, at Chile i 2010 som det første sydamerikanske land blev medlem af OECD og har solide makroøkonomiske rammer;

                  N.

                  der henviser til, at det er vigtigt at udnytte de muligheder, der skabes gennem moderniseringen af handelssøjlen i associeringsaftalen mest muligt, navnlig for små og mellemstore virksomheder og borgere både i EU og i Chile; der henviser til, at der i den forbindelse kunne gøres mere for eksempel gennem informationsformidling, hvilket ville kunne udløse en omfattende multiplikatoreffekt til fordel for begge parter til associeringsaftalen;

                  O.

                  der henviser til, at Chile har bilaterale investeringsaftaler med 17 EU-medlemsstater, hvis indhold ikke afspejler den seneste udvikling og bedste praksis i investeringspolitik, og til, at disse aftaler vil blive erstattet og ophører med at være gældende, når en aftale mellem Unionen og Chile, der omfatter et kapitel om investeringer, træder i kraft;

                  P.

                  der henviser til, at uforholdsmæssigt strenge bestemmelser i den chilenske lovgivning, som EU-fiskerfartøjer skal overholde, hindrer disse fartøjer i at anvende havnefaciliteter i Chile til at lande, omlade, tanke op eller erhverve fiskeredskaber;

                  Q.

                  der henviser til, at Chiles nuværende eksportmønster er meget forskellig fra det europæiske eksportmønster, da førstnævnte er stærkt domineret af råvareeksport, som f.eks. kobber, frugt og grøntsager;

                  1.

                  henstiller til, at Rådet, Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten foretager følgende:

                              a)

                              sikrer, at Europa-Parlamentet holdes udførligt, regelmæssigt og korrekt orienteret under hele forhandlingsforløbet, så det kan varetage sin rolle og træffe afgørelse om, hvorvidt indgåelsen af den moderniserede associeringsaftale med Chile, herunder handelssøjlen skal godkendes eller ej; er opmærksomme på, at associeringsaftaler, der indgås i medfør af artikel 217 i TEUF, traditionelt har være blandede aftaler, som har dækket andre områder end den fælles handelspolitik, men at det som følge af domstolens udtalelse om frihandelsaftalen mellem EU og Singapore er nødvendigt med grundige overvejelser om fremgangsmåden i forbindelse med moderniseringen af associeringsaftalen mellem EU og Chile med henblik på at udskille og sikre områderne med eksklusiv og delt kompetence på handelsområdet og for i fuld udstrækning a respektere kompetencefordelingen mellem EU og medlemsstaterne under hele forhandlingsforløbet og i forbindelse med underskrivelse og indgåelse af aftalen; indgår to særskilte aftaler, hvor der klart skelnes mellem en handels- og investeringsaftale, der kun vedrører anliggender, som henhører under EU's eksklusive kompetence, og en anden aftale, der vedrører anliggender, hvor der er delt kompetence med medlemsstaterne;

                              b)

                              er opmærksomme på, at både EU og Chile har indgået mere moderne, ambitiøse og omfattende handelsaftaler siden ikrafttrædelsen af den bilaterale associeringsaftale, og at der stadig ikke behandles en række områder i den, som er vigtige for at sikre, at den bidrager til fælles vækst, ligestilling, anstændigt arbejde og bæredygtig udvikling, herunder respekt for og fremme af arbejdstagerrettigheder og miljøstandarder, dyrevelfærd og ligestilling mellem kønnene til gavn for borgerne på begge sider;

                              c)

                              anser det for vigtigt og nødvendigt at forsøge at modernisere associeringsaftalen mellem EU og Chile under hensyntagen til den økonomiske og politiske udvikling inden for de sidste 15 år, navnlig handelskomponenten, på et gensidigt og afbalanceret grundlag, og tager hensyn til den konsekvente støtte til en modernisering fra Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Chile, og til, at Det Blandede Rådgivende udvalg har givet udtryk for tilfredshed med de skridt, der er taget hen imod en ajourføring;

                              d)

                              tager hensyn til, at globalisering og handelspolitik på det seneste har været genstand for en intens debat i Europa og andre steder på grund af en potentielt ulige fordeling af fordelene; anser det for nødvendigt at forudskikke udviklingstendenser og eventuelle konsekvenser for at sikre en mere inklusiv fordeling af fordelene ved handel og tilstrækkelig beskyttelse til dem, der ikke nyder godt af aftalen og kan blive tabere i processen; udvikler politiske tiltag — hovedsageligt på national plan men også på EU-plan — på andre områder end dem, der er dækket af handelsaftaler, herunder på det industri-, skatte- og socialpolitiske område;

                              e)

                              tager hensyn til betydningen af den multilaterale dagsorden, og til, at bilaterale forhandlinger ikke må undergrave ambitionen om at gøre fremskridt på multilateralt plan; tager hensyn til, at styrkede bilaterale forbindelser og et gensidigt samarbejde mellem EU og Chile også bør tilskynde til øget samarbejde og synergi mellem parterne i multilaterale og plurilaterale rammer; i denne forbindelse tilskynder Chile til at deltage fuldt ud i forhandlingerne om WTO-aftalen om miljøvarer og WTO's reviderede aftale om offentlige udbud;

                              f)

                              sætter fælles værdier i centrum for moderniseringsprocessen og fortsætter praksis med at inkludere en menneskerettighedsklausul, som det gøres i alle associeringsaftaler;

                              g)

                              sikrer, at hele teksten til en moderniseret associeringsaftale udtrykkeligt og utvetydigt garanterer parternes ret til og muligheder for at vedtage og gennemføre deres egne love og administrative bestemmelser i almenhedens interesse for at virkeliggøre legitime politiske mål som beskyttelse og fremme af menneskerettigheder, herunder adgang til vand, folkesundheden, sociale ydelser, offentlig uddannelse, sikkerhed, miljø, offentlig etik, socialsikring eller forbrugerbeskyttelse, privatlivets fred og databeskyttelse samt fremme og beskyttelse af kulturel mangfoldighed; sikrer, at investorkrav ikke på nogen måde kan undergrave disse målsætninger; understreger i den henseende, at EU’s frihandelsaftaler ikke tilsigter af begrænse Unionens, medlemsstaternes eller subnationale enheders legitime interesse i at vedtage love og administrative bestemmelser i almenhedens interesse;

                              h)

                              under forhandlingerne om handel med varer tilstræber en ambitiøs forbedringer af markedsadgangen på tværs af toldpositioner ved at fjerne unødvendige hindringer, herunder for EU-fartøjers adgang til havnefaciliteter, men samtidig erkender, at der er en række følsomme landbrugs- og industriprodukter, som bør gøres til genstand for særbehandling, f.eks. i form af toldkontingenter, fastsættelse af passende overgangsperioder eller om nødvendigt udelukkelse; medtager en brugbar og effektiv bilateral beskyttelsesklausul, der gør det muligt midlertidigt at suspendere præferenceordningen, hvis der som følge af ikrafttrædelsen af den moderniserede associeringsaftale sker en stigning i importen, som kan skade eller truer med at skade følsomme sektorer;

                              i)

                              i sine forhandlingsdirektiver medtager en målsætning om at forenkle oprindelsesregler og toldprocedurer med henblik på at tilpasse dem til kendsgerningerne i de stadig mere komplicerede globale værdikæder; sikrer, at en moderniseret associeringsaftale indeholder bestemmelser om bedrageribekæmpelse og et tilsagn om at anvende standardiserede toldbestemmelser og -praksis med henblik på at øge gennemskueligheden, effektiviteten, den juridiske sikkerhed og samarbejdet mellem toldmyndigheder, samtidig med at procedurerne moderniseres og forenkles i overensstemmelse med WTO-aftalen om handelslettelse (TFA) og den reviderede Kyoto-konvention;

                              j)

                              i forbindelse med handel med tjenesteydelser tager hensyn til, at servicesektorens potentiale ikke er udnyttet fuldt ud i den nuværende associeringsaftale, og at en moderniseret associeringsaftale bør fjerne unødvendige hindringer for markedsadgang og sikre nationalbehandling; tage hensyn til, at der bør gives tilsagn om at bygge videre på den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS), og at reglerne bør ajourføres efter behov for at tage højde for den seneste udvikling; udelukker audiovisuelle tjenester fra aftalens anvendelsesområde; sikrer og udtrykkeligt foreskriver at den moderniserede associeringsaftale ikke hindrer parterne i at indføre, regulere, levere og støtte offentlige tjenesteydelser i almenhedens interesse, at den på ingen måde tvinger regeringer til at privatisere visse tjenesteydelser, at den ikke hindrer regeringerne i at levere offentlige tjenesteydelser, der hidtil har været leveret af private tjenesteudbydere, eller at bringe tjenesteydelser tilbage under offentlig kontrol, som regeringerne tidligere havde valgt at privatisere, eller forhindrer regeringer i at udvide det udbud af tjenester, de leverer til offentligheden, ved at udelukke klausuler, bestemmelser eller tilsagn, som kunne undergrave den nødvendige fleksibilitet til at bringe nuværende og fremtidige tjenester af almen interesse tilbage under offentlig kontrol;

                              k)

                              sikrer, at en moderniseret aftale fastlægger de nødvendige skridt, der skal gennemføres for at skabe større administrativ gennemskuelighed og gensidig anerkendelse, herunder bestemmelser, der skal sikre upartiskhed og respekt for de højeste beskyttelsesstandarder med hensyn til krav, kvalifikationer og licenser, og i den forbindelse fastsætter bestemmelser om institutionelle høringsmekanismer, der inddrager forskellige interesserede parter, såsom små og mellemstore virksomheder og civilsamfundsorganisationer;

                              l)

                              sikrer, at udenlandske tjenesteudbydere, selv om der gives tilsagn om at lette indrejse og ophold for fysiske personer i forretningsøjemed, skal overholde EU’s og medlemsstaternes social- og arbejdsmarkedslovgivning og gældende overenskomster, når arbejdstagere drager nyder godt af modus 4-tilsagnene;

                              m)

                              sikrer, at det ambitiøse reguleringsmæssige samarbejde og harmoniseringen af standarder forbliver frivilligt, respekterer reguleringsmyndighedernes uafhængighed, bygger på øget informationsudveksling og administrativt samarbejde med henblik på at identificere unødvendige hindringer og administrative byrder og respekterer forsigtighedsprincippet; er opmærksomme på, at reguleringssamarbejdet skal sigte mod at gavne den globale økonomiske styring via øget konvergens og samarbejde om internationale standarder, der garanterer det højeste niveau af forbrugerbeskyttelse, miljøbeskyttelse, social beskyttelse og arbejdstagerbeskyttelse;

                              n)

                              overvejer at lade den moderniserede associeringsaftale for finansielle tjenesteydelser omfatte en forsigtighedsbestemmelse, som bygger på den, der findes i den samlede økonomi- og handelsaftale EU-Canada (CETA), for at sikre parterne politisk råderum til at regulere deres finans- og banksektor med henblik på at sikre stabiliteten og integriteten af finanssystemet; medtager beskyttelsesforanstaltninger og generelle undtagelser med hensyn til kapitalbevægelser og betalinger, der skal finde anvendelse, når disse kan medføre eller truer med at medføre alvorlige vanskeligheder for en velfungerende økonomisk og monetær union eller EU’s betalingsbalance;

                              o)

                              sikrer medtagelse af bestemmelser om god forvaltningspraksis på skatteområdet og bindende gennemskuelighedsstandarder, som bekræfter parternes tilsagn om at anvende internationale standarder i bekæmpelsen af skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse, især OECD-henstillingerne om udhuling af skattegrundlag og overførsel af overskud, og som omfatter forpligtelser til automatisk udveksling af oplysninger og etablering af offentlige registre over reelt ejerskab af virksomhedstrusts og konkrete bestemmelser i kapitlerne om finansielle tjenesteydelser, kapitalbevægelser og etableringsret med henblik på at udelukke skjult skatteplanlægning blandt virksomheder;

                              p)

                              husker på, at korruption undergraver menneskerettigheder, lighed, social retfærdighed, handel og loyal konkurrence og dermed bremser den økonomiske vækst; udtrykkeligt at forpligte parterne til gennem indarbejdelsen af et særligt afsnit med klare og stærke tilsagn om og foranstaltninger til at bekæmpe korruption i alle dens former og gennemføre de internationale standarder og multilaterale konventioner om bekæmpelse af korruption;

                              q)

                              tager hensyn til, at stærke bestemmelser om åbning af de offentlige udbudsmarkeder og fremme af de mest fordelagtige udbudsprincipper, hvilket omfatter social-, miljø- og innovationskriterier, forenklede procedurer og gennemskuelighed for tilbudsgivere, herunder reel adgang for tilbudsgivere fra andre lande, også kan være effektive redskaber til at bekæmpe korruption og fremme integriteten i de offentlige forvaltninger samtidig med, at skatteyderne får valuta for pengene; i en moderniseret associeringsaftale sikrer bedre adgang til offentlige udbudsmarkeder, herunder på niveauer under centralforvaltningen, og gennemskuelige procedurer, som bygger på nationalbehandling, uvildighed og rimelighed;

                              r)

                              sikrer, at investeringspolitikken omfatter god regeringsførelse og investeringsfremme, og udvikler og klart fastlægger investorernes forpligtelser samtidig med, at beskyttelsen af dem forbedres;

                              s)

                              sikrer, at Kommissionen i forhandlingsdirektiverne pålægges at forhandle om et moderne investeringskapitel, som tager hensyn til bedste praksis på internationalt plan, som f.eks. den investeringspolitiske ramme for bæredygtig udvikling fra De Forenede Nationers Konference om Handel og Udvikling (UNCTAD) og den seneste udtalelse fra Domstolen om frihandelsaftalen mellem EU og Singapore;

                              t)

                              gør fremskridt hen imod en nødvendig reform på internationalt plan af tvistbilæggelsesordningen; tilstræber tilsagn fra alle parter om at prioritere anvendelsen af kompetente domstole og erstatte tvistbilæggelse mellem investorer og stater (ISDS) med en offentlig investeringsdomstolsordning (ICS) med en klageinstans, strenge regler om interessekonflikter og en håndhævelig adfærdskodeks; tager hensyn til investorernes forpligtelser og sikrer retten til at vedtage love og administrative bestemmelser for at virkeliggøre legitime politiske målsætninger vedrørende f.eks. sundhed og vandforsyning, samt arbejdstagerrettigheder og miljøbeskyttelse; tilsigter at forhindre useriøse retssager og garantere de demokratiske processer som f.eks. retten til adgang til uvildig domstolsprøvelse (med særlig vægt på små og mellemstore virksomheder), retsvæsenets uafhængighed, gennemskuelighed og ansvarlighed, samtidig med at arbejdet med at få etableret en multilateral investeringsdomstol (MIC) fortsættes;

                              u)

                              sikrer, at den moderniserede associeringsaftale indeholder et stærkt og ambitiøst kapitel om handel og bæredygtig udvikling med bindende og håndhævelige bestemmelser, der er underkastet hensigtsmæssige og effektive tvistbilæggelsesordninger, som blandt forskellige håndhævelsesmetoder omfatter en ordning med sanktioner, og som sætter arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet i stand til at medvirke på en hensigtsmæssig måde; tager hensyn til, at kapitlet om handel og bæredygtig udvikling bl.a. bør omfatte tilsagn fra parternes side om i deres nationale love og administrative bestemmelser at vedtage og opretholde de principper, der er nedfældet i ILO's vigtigste konventioner, og til effektivt at gennemføre de ajourførte ILO-instrumenter, navnlig konventionerne om god regeringsførelse, dagsordenen for anstændigt arbejde, ILO's konvention nr. 169 om oprindelige folks rettigheder, konventionen om lige muligheder og ligebehandling af mandlige og kvindelige arbejdstagere, konventionen om husarbejdere, konventionen om arbejdstagere med familiemæssige forpligtelser, arbejdsmarkedsnormerne for vandrende arbejdstagere og bestemmelserne om virksomhedernes sociale ansvar, herunder vedtagelse af sektorspecifikke OECD-retningslinjer, FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettighederne og en procedure, hvorved arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet forsamlet i Det Blandede Rådgivende Udvalg kan anmode om lancering af en regeringshøring;

                              v)

                              på baggrund af de fremskridt, som Chile har opnået under de bilaterale handelsforhandlinger med Uruguay og Canada, sikrer, at parterne medtager et særligt kapitel om handel og ligestilling og styrkelse af kvindernes stilling, som går videre end til parternes overholdelse af og respekt for de internationale menneskerettigheder, arbejdsstandarder og sociale standarder og omfatter en aktiv indsats for at øge kvinders evne til at nyde godt af de muligheder, der ligger i associeringsaftalen; medtager foranstaltninger som bl.a. tilsigter at forbedre balancen mellem arbejde og familieliv og adgangen til sociale ydelser og sundhedsvæsenet; bl.a. sikrer, at parterne forpligter sig til at indsamle opdelte data, der giver mulighed for en omfattende forudgående og efterfølgende analyse af, hvilken indvirkning den moderniserede associeringsaftale har haft for ligestillingen; tilstræber en øget deltagelse af kvindedrevne virksomheder (især mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder) i offentlige udbud på grundlag af erfaringerne fra det chilenske Ligestillingsministerium, som i 2015 indførte et støtteprogram for at styrke kvindelige iværksætteres deltagelse som leverandører på det offentlige udbudsmarked (»Chile Compras«); fremmer internationaliseringen af kvindedrevne virksomheder og kvinders udnyttelse af WTO’s Modus 4-muligheder; sikrer tilstedeværelsen af ligestillingsekspertise i forhandlingsdelegationerne og regelmæssige drøftelser om gennemførelsen af dette kapitel i Det Blandede Rådgivende Udvalg, som også bør omfatte organisationer, der arbejder for ligestillingsagen;

                              w)

                              også medtager et omfattende kapitel om mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, som skal føre til betydelige fremskridt med hensyn til lettelse af handelen, fjernelse af handelshindringer og unødvendige administrative byrder, samt aktive foranstaltninger med henblik på at sikre, at de deraf følgende muligheder er tilstrækkeligt anvendelige og formildes til alle de vigtigste og potentielle aktører (f.eks. gennem oprettelse af kvikskranker, særlige websteder og offentliggørelse af sektorspecifikke vejledninger med oplysninger om procedurer og nye muligheder for handel og investeringer);

                              x)

                              medtager et energikapitel, der bl.a. omfatter vedvarende energi og udnyttelse af råmaterialer; anerkender betydningen af at gennemføre multilaterale miljøaftaler, navnlig klimaaftalen fra Paris, medtager handelsrelaterede bestemmelser og tilsagn om at deltage i internationale instrumenter og forhandlingerne om gensidigt underbyggende handels- og miljøpolitikker, som er i overensstemmelse med målene for en cirkulær økonomi, herunder tilsagn vedrørende grøn vækst, og støtter og yderligere fremmer handel og investeringer i miljørigtige varer og tjenesteydelser og vedvarende energikilder, samt klimavenlige teknologier;

                              y)

                              vedtager forhandlingsdirektiver, som styrker bestemmelserne om dyrevelfærd i den nuværende associeringsaftale gennem etableringen af et effektivt bilateralt samarbejde om sagen og betinget liberalisering i de situationen, hvor dyrevelfærden bringes i fare under fremstillingen af visse produkter;

                              z)

                              vedtager forhandlingsdirektiver, der udtrykkeligt indeholder krav om at behandle håndhævelse af konkurrencelovgivningen og sundheds- og plantesundhedsbestemmelser (SPS-aftalen), som skal være i overensstemmelse med principperne om åbenhed, retfærdig rettergang og princippet om forbud mod forskelsbehandling, samt reglerne vedrørende subsidier;

                              aa)

                              er opmærksomme på, at handelsaftaler skal sikre forbrugernes velfærd som et af de overordnede målsætninger og sikrer, at associeringsaftalen forpligter parterne til et højt niveau for forbrugersikkerhed og -beskyttelse, overholdelse af de højeste internationale standarder og udvikling af en sammenhængende bedste praksis, navnlig med hensyn til forbrugerbeskyttelse inden for finansielle tjenesteydelser, varedeklaration og e-handel;

                              ab)

                              accepterer, at forhandlingerne skal resultere i stærke og håndhævelige bestemmelser om anerkendelse og beskyttelse af alle former for intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder ambitiøse bestemmelser om geografiske betegnelser på grundlag af og med videreudvikling af dem, der allerede finde i den eksisterende associeringsaftale, for at sikre en bedre markedsadgang og håndhævelse og større muligheder for at tilføje nye geografiske betegnelser; sikrer, at den ændrede associeringsaftale indeholder et kapitel om intellektuel ejendomsret som sikrer den nødvendige fleksibilitet og at bestemmelserne om intellektuelle ejendomsrettigheder ikke hindrer adgangen til essentielle lægemidler og lægebehandling til en overkommelig pris i henhold til de indenlandske offentlige sundhedsprogrammer; sikrer at dette kapitel ikke er begrænset til bestemmelserne i aftalen om handelsrelaterede aspekter af intellektuelle ejendomsrettigheder (»TRIPs-aftalen«);

                              ac)

                              sikrer, at parterne garanterer den højest mulige gennemskuelighed og medvirken, så det sikres, at målene med forhandlingerne er opfyldt, da dette kræver en konstant og velinformeret dialog med alle berørte parter, herunder både interesserede parter som erhvervslivet og fagbevægelsen og civilsamfundet, herunder repræsentanter for indfødte folkeslag; systematisk i den forbindelse inddrager både de kompetente parlamentariske organer, især Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Chile og Det Blandede Rådgivende Udvalg EU-Chile i hele associeringsaftalens gyldighedsperiode lige fra forhandlingsfasen til gennemførelsen og evalueringen af resultaterne, og under gennemførelsesfasen støtter oprettelsen af et chilensk institutionelt organ for civilsamfundets deltagelse, som afspejler mangfoldigheden i det chilenske samfund med særlig vægt på den oprindelige befolkning; med henblik herpå i samarbejde med Chile sikrer, hvis det er muligt uden at undergrave EU’s forhandlingsstrategi, at alle relevante oplysninger offentliggøres på de mest tilgængelige måde for offentligheden, herunder faktablade, der oversættes til spansk som det fælles officielt sprog;

                              ad)

                              tage hensyn til Parlamentets krav om, at handelsforhandlingsmandater skal gøres tilgængelige for offentligheden, og at forhandlingsdirektiverne for moderniseringen af associeringsaftalen umiddelbart offentliggøres umiddelbart efter vedtagelsen;

                              ae)

                              sikrer, at associeringsaftalen indeholder de nødvendige mekanismer til sikring af, at den overholdes i praksis i gyldighedsperioden, bl.a. gennem en moderne, effektiv mellemstatslig tvistbilæggelsesordning;

                  2.

                  pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten, medlemsstaternes regeringer og parlamenter og Republikken Chiles regering og parlament.

         (1)  EUT L 352 af 30.12.2002, s. 3.

         (2)  Rådets pressemeddelelse 197/15 af 21.4.2015.

         (3)  http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-eu-chile-jcc-01-declaration

         (4)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-globalisation_en.pdf

         (5)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-social-dimension-europe_en.pdf

         (6)  https://www.ombudsman.europa.eu/da/cases/decision.faces/en/58668/html.bookmark

         (7)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0041.

         (8)  Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0284.

         (9)  Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0298.

         (10)  EUT C 99 E af 3.4.2012, s. 94.

         (11)  http://www.europarl.europa.eu/thinktank/en/document.html?reference=EPRS _STU%282017%29558764

         (12)  http://unfccc.int/files/essential_background/convention/application/pdf/ english_paris_agreement.pdf

         (13)  http://www.europarl.europa.eu/cmsdata/113103/1107500EN.pdf

         (14)  http://www.iwgia.org/publications/search-pubs?publication_id=740

         (15)  http://ec.europa.eu/trade/policy/countries-and-regions/countries/chile/

         (16)  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2006/september/tradoc_113364.pdf