title: Rådets henstililing af 26. november 2013 om fremme af sundhedsfremmende aktiviteter på tværs af sektorer

text:
               4.12.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 354/1

         RÅDETS HENSTILILING
   af 26. november 2013
   om fremme af sundhedsfremmende aktiviteter på tværs af sektorer
   2013/C 354/01
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292 sammenholdt med artikel 165 og artikel 168,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Fordelene ved fysisk aktivitet, herunder regelmæssig sportsaktivitet og motion, gennem hele livet er helt afgørende og indebærer en lavere risiko for hjerte-kar-sygdomme og for visse former for kræft og diabetes, forebygger lidelser i muskler og knogler og giver bedre vægtkontrol og har ligeledes positive virkninger på mental sundhed og på de kognitive processer. Fysisk aktivitet som anbefalet af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) er vigtig for alle aldersgrupper og har særlig relevans for børn, den erhvervsaktive befolkning og de ældre.

               (2)

               Fysisk aktivitet er en forudsætning for en sund livsstil og en sund arbejdsstyrke og bidrager til opnåelsen af de centrale målsætninger, der er defineret i Europa 2020-strategien, især for så vidt angår vækst, produktivitet og sundhed.

               (3)

               Selv om de offentlige myndigheder i nogle medlemsstater har optrappet indsatsen for sundhedsfremmende fysisk aktivitet i de senere år, er niveauerne for fysisk inaktivitet i Unionen fortsat uacceptabelt høje. Flertallet af europæiske borgere er ikke tilstrækkelig fysisk aktive, og 60 % dyrker aldrig eller sjældent idræt eller motionerer. Den manglende fysiske aktivitet i fritiden synes at være mere almindelig i de lavere socioøkonomiske grupper. Der er i øjeblikket ikke tegn på, at disse negative tendenser er ved at vende for Unionen som helhed.

               (4)

               Fysisk inaktivitet er blevet identificeret som en større risikofaktor i forbindelse med for tidlig død og sygdom i højindkomstlande rundt om i verden og er ansvarlig for ca. 1 million dødsfald om året i WHO's europæiske region alene. De negative følger af manglen på fysisk aktivitet i Den Europæiske Union er veldokumenteret, og det samme gælder de betydelige direkte og indirekte økonomiske omkostninger i forbindelse med manglen på fysisk aktivitet og dermed forbundne sundhedsproblemer, navnlig set i lyset af den hastigt stigende ældrebefolkning i de fleste europæiske samfund.

               (5)

               Den seneste forskning viser, at stillesiddende adfærd kan være en risikofaktor for sundhedsresultaterne uafhængigt af indflydelsen af fysisk aktivitet. I EU bør disse resultater tages i betragtning, når man overvejer yderligere tiltag på dette område.

               (6)

               Med hensyn til niveauerne for fysisk aktivitet er der meget store forskelle mellem medlemsstaterne. Nogle af medlemsstaterne har opnået betydelige fremskridt i retning af at forøge andelen af borgere, der lever op til det anbefalede minimumsniveau for fysisk aktivitet, hvorimod mange andre medlemsstater enten ikke har opnået fremskridt eller endda har oplevet en negativ udvikling. De nuværende politikker har hidtil ikke haft en afgørende betydning, når det drejer sig om at reducere niveauerne for fysisk inaktivitet for EU som helhed. Der er et betydeligt potentiale for at tage ved lære af vellykkede strategier for udvikling og gennemførelse af politikker for sundhedsfremmende fysisk aktivitet.

               (7)

               Idrætsundervisningen på skoler har potentiale til at blive et effektivt værktøj til at øge bevidstheden om vigtigheden af sundhedsfremmende fysisk aktivitet, og der er stor mulighed for at gennemføre aktiviteter på skolerne, som kan være med til at opnå dette mål.

               (8)

               En række politikområder, navnlig idræt og sundhed, kan bidrage til at fremme fysisk aktivitet og kan give nye muligheder for, at EU's borgere bliver fysisk aktive. For at dette potentiale kan udnyttes fuldt ud, således at niveauerne for fysisk aktivitet kan hæves, er det nødvendigt med en tværsektoriel strategisk tilgang for fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet, herunder inddragelse af alle relevante ministerier, organer og organisationer, navnlig idrætsorganisationerne, på alle niveauer under hensyn til det eksisterende og fortsatte politiske arbejde. Adgangen til flere oplysninger og bedre data om niveauerne for fysisk aktivitet og politikker for fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet er afgørende elementer, der skal understøtte denne proces og et krav om evaluering af politikkerne, der skal føre til en mere effektiv politikudvikling og -gennemførelse fremover.

               (9)

               EU's retningslinjer for fysisk aktivitet (1), som blev nævnt af Rådet og af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, i deres konklusioner af 27. november 2012 (2) om fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet og i Rådets konklusioner med titlen »Sund aldring gennem hele livet« (3), anbefaler en tværsektoriel tilgang, der dækker alle tematiske områder inden for fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet.

               (10)

               Meddelelsen af 2011 fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med titlen »Udvikling af sportens europæiske dimension« opfordrede Kommissionen og medlemsstaterne til at fortsætte bestræbelserne på at udarbejde nationale retningslinjer på basis af EU's retningslinjer for fysisk aktivitet, herunder en revisions- og koordineringsproces, og til at overveje at udarbejde en henstilling fra Rådet på dette område.

               (11)

               Resolution vedtaget af Rådet og af Rådets og af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om en EU-arbejdsplan for sport 2011-2014 (4) anerkendte behovet for at styrke samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne på idrætsområdet på nogle få prioriterede indsatsområder, herunder fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet. I juli 2012 udtrykte ekspertgruppen om sport, sundhed og deltagelse, der blev nedsat i midten af 2011 inden for rammerne af arbejdsplanen, sin støtte til et nyt EU-initiativ til fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet.

               (12)

               Rådets konklusioner af 27. november 2012 om fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet anerkendte behovet for yderligere handling på EU-plan og opfordrede Kommissionen til at fremsætte et forslag til Rådets henstilling, herunder en ramme for begrænset monitorering baseret på et antal indikatorer, der dækker de tematiske områder i EU's retningslinjer for fysisk aktivitet —

         HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:

               1)

               at arbejde hen imod effektive politikker for sundhedsfremmende fysisk aktivitet ved at udvikle en tværsektoriel strategi, der involverer politikområder såsom idræt, sundhed, uddannelse, miljø og transport under hensyntagen til EU's retningslinjer for fysisk aktivitet og involverer andre relevante sektorer i overensstemmelse med særlige nationale forhold. Dette bør bl.a. omfatte:

                           a)

                           gradvis udvikling og gennemførelse af nationale strategier og tværsektorielle politikker med sigte på at fremme sundhedsfremmende fysisk aktivitet i overensstemmelse med national lovgivning og praksis

                           b)

                           identificering af konkrete foranstaltninger til gennemførelse af disse strategier eller politikker i en handlingsplan, når det anses for hensigtsmæssigt.

               2)

               at monitorere niveauerne for fysisk aktivitet og politikker for sundhedsfremmende fysisk aktivitet ved at gøre brug af rammen for begrænset monitorering (5) og de indikatorer, der er fastsat i bilaget, i henhold til nationale forhold

               3)

               inden seks måneder fra vedtagelsen af henstillingen i overensstemmelse med national lovgivning og praksis at udpege nationale focal points for sundhedsfremmende fysisk aktivitet (6), der skal støtte ovennævnte monitoreringsramme, og informere Kommissionen om udpegelsen heraf.
               De nationale focal points for sundhedsfremmende fysisk aktivitet vil navnlig få til opgave at koordinere processen med at levere data om fysisk aktivitet til monitoreringsrammen. Disse data bør indgå i den eksisterende WHO-europæiske database om fedme, ernæring og fysisk aktivitet (NOPA). De bør også lette et tværfagligt samarbejde om politikker for sundhedsfremmende fysisk aktivitet

               4)

               at samarbejde tæt med hinanden og med Kommissionen ved at deltage i en proces med regelmæssig udveksling af oplysninger og bedste praksis vedrørende fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet i de relevante strukturer for idræt og sundhed på EU-plan som grundlag for en styrket politisk koordinering.

         OPFORDRER Kommissionen til:

               1)

               at bistå medlemsstaterne med at vedtage nationale strategier, udvikle tværsektorielle politiske strategier for sundhedsfremmende fysisk aktivitet og gennemføre tilsvarende handlingsplaner gennem fremme af udveksling af oplysninger og god praksis, effektiv peerlæring, netværksdannelse og identifikation af vellykkede strategier for fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet

               2)

               at fremme oprettelsen og gennemførelsen af monitoreringsrammen for sundhedsfremmende fysisk aktivitet i overensstemmelse med de indikatorer, der er opført i bilaget, baseret på eksisterende former for monitorering og dataindsamling på området og under anvendelse i videst muligt omfang af eksisterende oplysninger og data, ved at:

                           a)

                           yde målrettet støtte til kapacitetsopbygning og uddannelse af nationale focal points for sundhedsfremmende fysisk aktivitet i samarbejde med videnskabelige eksperter, herunder med henblik på dataindsamlingsprocessen, og eventuelt til andre repræsentanter fra relevante offentlige myndigheder

                           b)

                           undersøge muligheden for at anvende data, der indsamles i forbindelse med denne monitoreringsramme, så der eventuelt kan udarbejdes europæiske statistikkerom niveauerne for fysisk aktivitet hvert tredje år

                           c)

                           støtte WHO i videreudviklingen af NOPA-databasens aspekter af fysisk aktivitet ved at tilpasse den til den monitoreringsramme, der er omhandlet i bilaget

                           d)

                           støtte og arbejde tæt sammen med WHO om udarbejdelse og offentliggørelse af landespecifikke oversigter over sundhedsfremmende fysisk aktivitet og analyse af tendenser på dette område

               3)

               hvert tredje år at rapportere om fremskridtene med hensyn til gennemførelsen af denne henstilling på grundlag af de oplysninger, der stilles til rådighed inden for rammerne af de indberetningsordninger, som er fastsat i monitoreringsrammen, og andre relevante oplysninger om udvikling og gennemførelse af politikker for sundhedsfremmende fysisk aktivitet, som stilles til rådighed af medlemsstaterne og evaluere merværdien af denne henstilling.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 2013.

            På Rådets vegne

         D. A. BARAKAUSKAS

            Formand

      (1)  EU's retningslinjer for fysisk aktivitet blev hilst velkommen i formandskabets konklusioner fra det uformelle møde mellem EU's ministre med ansvar for sport i november 2008.

      (2)  EUT C 393 af 19.12.2012, s. 22.

      (3)  EUT C 396 af 21.12.2012, s. 8.

      (4)  EUT C 162 af 1.6.2011, s. 1.

      (5)  Monitoreringsrammen fastsætter et sæt minimumsindberetningskrav om generelle aspekter ved fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet, der kan benyttes af alle medlemsstater. Den vil blive gennemført i tæt synergi og samarbejde med WHO, hvorved der undgås dobbeltarbejde i forbindelse med dataindsamlingen.

      (6)  Focal point bliver den vigtigste kontaktperson i medlemsstaten for så vidt angår levering af oplysninger og data, der svarer til skemaet over indikatorer i bilaget, der vil udgøre en del af det spørgeskema, som WHO vil udsende til focal points.

      BILAG
      Foreslåede indikatorer for vurdering af niveauer for sundhedsfremmende fysisk aktivitet og politikker for sundhedsfremmende fysisk aktivitet i EU under hensyntagen til EU's retningslinjer for fysisk aktivitet (EU PA GL) (1)

                  Tematiske områder for EU PA GL

                  Foreslåede indikatorer og variabler/enheder

                  Rådighed over data

                  Internationale henstillinger og retningslinjer for fysisk aktivitet
                  (EU PA GL 1-2)

                              1.

                              National anbefaling vedrørende fysisk aktivitet for sundhed
                              ja/nej

                      (5)

                              2.

                              Voksne, der når op på de af WHO anbefalede minimumsniveauer for fysisk aktivitet for sundhed eller tilsvarende nationale anbefalinger
                              Procentdel af voksne, der når et minimum på 150 minutters moderat fysisk aktivitet pr. uge eller 75 minutters hård fysisk aktivitet eller en lignende kombination

                      (5)

                              3.

                              Børn og unge, der når op på de af WHO anbefalede minimumsniveauer for fysisk aktivitet for sundhed eller tilsvarende nationale anbefalinger
                              Procentdel af børn og unge, der når op på mindst 60 minutters moderat til hård fysisk aktivitet dagligt eller mindst 5 dage/uge

                      (5)

                  Tværsektoriel strategi
                  (EU PA GL 3-5)

                              4.

                              National koordineringsmekanisme for fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet
                              Ja/nej; hvis ja, yderligere detaljer

                      (5)

                              5.

                              Finansiering specielt til fremme af sundhedsfremmende fysisk aktivitet
                              Pr. sektor (sundhed, idræt, transport osv.):

                                          —

                                          finansiering i alt

                                          —

                                          pr. indbygger

                                          —

                                          BNP i KKP pr. indbygger, i EUR

                      (2)

                  »Idræt«
                  (EU PA GL 6-13)

                              6.

                              National idræt for alle — politik og/eller handlingsplan
                              Ja/nej; hvis ja, yderligere detaljer

                      (5)

                              7.

                              Foreninger der arbejder målrettet med sundhedsinitiativer (Programmet »Idrætsklubber for sundhed«)
                              Gennemførelse af retningslinjer udarbejdet af HEPA Europe/TAFISA-projektet: ja/nej hvis ja, beskrivelse

                      (3)

                              8.

                              Ramme for at støtte de dårligt stillede socioøkonomiske gruppers muligheder for bedre adgang til fritids- eller motionsfaciliteter
                              Eksistensen af en ramme: ja/forventes inden for de næste 2 år/nej; hvis ja, beskrivelse

                      (4)

                              9.

                              Målgrupper for den nationale politik for sundhedsfremmende fysisk aktivitet
                              Pr. målgruppe (grupper med særligt behov for fysisk aktivitet (f.eks. de dårligt stillede socioøkonomiske grupper, personer med lave FA-niveauer, ældre, etniske minoriteter osv.)

                      (5)

                  »Sundhed«
                  (EU PA GL 14-20)

                              10.

                              Monitorering af og kontrol med fysisk aktivitet og stillesiddende adfærd
                              Fysisk aktivitet og stillesiddende adfærd indeholdt i det nationale sundhedsmonitoreringssystem: ja/nej; hvis ja, yderligere detaljer

                      (4)

                              11.

                              Rådgivning om fysisk aktivitet foretaget af sundhedspersoner
                              Rådgivning om fysisk aktivitet. ja/nej; Hvis ja: refunderet som del af de primære sundhedsydelser: ja/nej

                      (4)

                              12.

                              Uddannelse i fysisk aktivitet i læseplanerne for sundhedspersoner

                                          —

                                          antal timer for sygeplejersker, læger

                                          —

                                          obligatorisk/valgfri

                                          —

                                          klar vurdering og godkendelsesstrukturer for at afspejle personens læringsresultater

                      (3)

                  »Uddannelse«
                  (EU PA GL 21-24)

                              13.

                              Undervisning i idræt i folkeskolen

                                          —

                                          antal timer pr. skoletrin

                                          —

                                          obligatorisk/valgfri

                                          —

                                          national eller regional regulering

                      (4)

                              14.

                              Ordninger til fremme af skolerelateret fysisk aktivitet
                              Eksistens af nationale eller regionale ordninger: ja/nej; hvis ja, yderligere detaljer

                      (3)

                              15.

                              Sundhedsfremmende fysisk aktivitet i uddannelse af idrætslærere
                              Sundhedsfremmende fysisk aktivitet er et modul i uddannelsen af idrætslærere på bachelor- og/eller masterniveau: ja/nej; obligatorisk/valgfri

                      (3)

                              16.

                              Ordninger til fremme af aktiv transport til skole
                              Nationale eller (hvor det er relevant) regionale ordninger til at fremme aktiv transport til skole (f.eks. gang, busser, cykling): ja/nej; hvis ja: beskrivelse

                      (4)

                  »Miljø, byplanlægning, offentlig sikkerhed«
                  (EU PA GL 25-32)

                              17.

                              Omfang af cykling/gang
                              Vigtigste transportform til dine daglige aktiviteter (bil, motorcykel, offentlig transport, gang, cykling, andet)

                      (5)

                              18.

                              Europæiske retningslinjer for forbedrede infrastrukturer for fysisk aktivitet i fritiden
                              Europæiske retningslinjer for forbedrede infrastrukturer for fysisk aktivitet i fritiden anvendes systematisk til at planlægge, bygge og forvalte infrastrukturer
                              ja/endnu ikke, men forventes inden for de næste 2 år/nej;

                      (3)/ (4)

                  »Arbejdsmiljø«
                  (EU PA GL 33-34)

                              19.

                              Ordninger til fremme af aktiv transport til arbejde
                              Eksistensen af national eller (hvor det er relevant) regional tilskyndelsesordning for virksomheder eller ansatte for at fremme aktiv transport til arbejde (f.eks. gang, cykling) ja/nej, hvis ja: beskrivelse

                      (4)

                              20.

                              Ordninger til fremme af fysisk aktivitet på arbejdspladsen
                              Eksistensen af national eller (hvor det er relevant) regional tilskyndelsesordning for virksomheder for at fremme fysisk aktivitet på arbejdspladsen (f.eks. gymnastikrum, brusebade, trapper osv.): ja/nej

                      (4)

                  »Ældre«
                  (EU PA GL 35-37)

                              21.

                              Ordninger for nærmiljøtiltag til fremme af ældres fysiske aktivitet
                              Eksistensen af ordninger for nærmiljøtiltag til fremme af ældres fysiske aktivitet: ja/nej; Hvis ja: beskrivelse

                      (4)

                  »Indikatorer/evaluering«
                  (EU PA GL 38)

                              22.

                              Nationale politikker for sundhedsfremmende fysisk aktivitet, som omfatter en evalueringsplan
                              x ud af y nationale politikker for sundhedsfremmende fysisk aktivitet (idræt, sundhed, transport, miljø, pr. sektor) omfatter en klar hensigt eller evalueringsplan

                      (5)

                  »Oplysning«
                  (EU PA GL 39)

                              23.

                              Eksistensen af en national oplysningskampagne om fysisk aktivitet:
                              ja/nej; hvis ja: beskrivelse

                      (4)

         (1)  De oplysninger og data, som medlemsstaterne anbefales at levere i forbindelse med den begrænsede monitoreringsramme, forventes at blive bedre med tiden. Det foreslås, at der hentes støtte til denne ramme fra de samarbejds- og kapacitetsopbygningsaktiviteter, der er omhandlet i denne henstilling.

         (2)  data endnu ikke indsamlet.

         (3)  data endnu ikke indsamlet, men planlagt inden for NOPA.

         (4)  data til rådighed (dvs. indgår i landemodeller eller gennem anden til rådighed værende kilde), men endnu ikke godkendt, eller behøver ajourføring.

         (5)  data til rådighed og godkendt inden for NOPA.


Avis juridique important

|

31978K0282

78/282/EKSF: Kommissionens henstillling af 9. marts 1978 til medlemsstaternes regeringer om ændring af Kommissionens henstilling 77/330/EKSF af 15. april 1977, senest ændret ved henstilling 77/808/EKSF af 23. december 1977, med henblik på oprettelse af fællesskabstilsyn med importen til Fællesskabet af visse jern- og stålprodukter, henhørende under traktaten om oprettelse af Det europæiske Kul- og Stålfællesskab og med oprindelse i tredjelande

EF-Tidende nr. L 073 af 15/03/1978 s. 0037 - 0038

++++   ( 1 ) EFT nr . L 114 af 5 . 5 . 1977 , s . 15 .   ( 2 ) EFT nr . L 352 af 31 . 12 . 1977 , 15 .   ( 3 ) EFT nr . L 353 af 31 . 12 . 1977 , s . 1 .  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 9 . marts 1978  til medlemsstaternes regeringer om aendring af Kommissionens henstilling 77/330/EKSF af 15 . april 1977 , senest aendret ved henstilling 77/808/EKSF af 23 . december 1977 , med henblik paa oprettelse af faellesskabstilsyn med importen til Faellesskabet af visse jern - og staalprodukter , henhoerende under traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab og med oprindelse i tredjelande   ( 78/282/EKSF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 74 , stk . 3 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved henstilling 77/330/EKSF af 15 . april 1977 ( 1 ) , senest aendret ved henstilling 77/808/EKSF af 23 . december 1977 ( 2 ) , indfoerte Kommissionen faellesskabstilsyn med importen til Faellesskabet af visse jern - og staalprodukter , henhoerende under EKSF-traktaten , isaer med henblik paa at kunne foelge udviklingen og drage omsorg for , at importen , eller de betingelser , hvorunder denne sker , ikke truer med at skabe alvorlige vanskeligheder for faellesskabsproduktionen ;  med henblik herpaa skal importoerens ansoegning anfoere visse oplysninger , som er opregnet i artikel 2 i henstillingen ;  det er ikke laengere noedvendigt , for saa vidt angaar importen af jern - og staalprodukter med oprindelse i visse tredjelande , at importoerens ansoegning anfoerer den faktiske aftalte pris ( basispris plus tillaeg ) fastsat franko graense , fortoldet ;  det er imidlertid noedvendigt , at der for disse samme produkter efter importoerens anmodning , af kontrolgrunde , anfoeres den faktiske pris , frit leveringssted , saavel som alle de data , der har foert til fastsaettelsen af den faktiske pris frit bestemmelsessted _  RETTET FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  Ordlyden af artikel 2 i henstilling 77/330/EKSF af 15 . april 1977 erstattes af foelgende ordlyd :   " 1 . Importoerens ansoegning skal indeholde :  a ) importoerens navn og adresse ;  b ) for saa vidt angaar produkter med oprindelse i de tredjelande , som er anfoert i bilaget , og for armeringsjern henhoerende under pos . ex 73.10 A II i den faelles toldtarif og med oprindelse i Schweiz , beskrivelse af produkterne efter almindelig handelssaedvane , saavel som alle de data i kontrakten , som har foert til fastsaettelsen af den faktiske pris . frit bestemmelsessted ;  c ) for produkter med oprindelse i andre tredjelande beskrivelse af de tilsvarende produkter , eller saa naer som muligt til den liste over produkter som er offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende ( 3 ) ;  d ) oprindelsesland og i givet fald afsendelsesland ;  e ) bestemmelsessted ;  f ) produkternes maengde i tons ;  g ) den faktiske , aftalte pris ( basispris plus tillaeg ) fastsat franko graense , fortoldet , undtagen for produkter med oprindelse i de tredjelande , som er anfoert i bilaget og for armeringsjern henhoerende under pos . ex 73.10 A II i den faelles toldtarif og med oprindelse i Schweiz ;  h ) den faktiske pris , frit bestemmelsessted for produkter med oprindelse i de tredjelande , som er anfoert i bilaget for ameringsstaal henhoerende under pos . ex 73.10 A II i den faelles toldtarif med oprindelse i Schweiz ;  i ) dato for koebekontrakten vedroerende de produkter , der paataenkes indfoert , saavel som det for importen fastsatte sted og tidspunkt .  2 . Importoeren eklaerer , at der ikke vil blive ydet nogen som helst rabat , som ikke er anfoert i koebekontrakten ( erne ) .  3 . Importoeren attesterer noejagtigheden af sin ansoegning om importdokument . "  Artikel 2  Ordlyden af artikel 3 i ovennaevnte henstilling erstattes af foelgende ordlyd :   " 1 . Medlemsstaterne skal meddele Kommissionen foelgende oplysninger , saa snart deres toldmyndigheder konstaterer dem :   _ for produkter med oprindelse i Schweiz ud over armeringsstaal , saavel som for produkter med oprindelse i andre tredjelande end de i bilaget anfoerte : forskellen mellem den i De Europaeiske Faellesskabers Tidende offentliggjorte faktiske pris og den faktisk aftalte pris ( basispris plus tillaeg ) fastsat franko graense , fortoldet .  2 . Inden for de foerste ti dage i hver maaned giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om :  a ) de maengder og de beloeb beregnet paa grundlag af cif-basispriserne , for hvilke der i den forudgaaende maaned er udstedt importdokumenter ;  b ) importen i den maaned , som ligger forud for den maaned , der er anfoert under a ) .  3 . Medlemsstaternes meddelelser skal opdeles efter de tredjelande , hvor produkterne har oprindelse , og efter produkter under anvendelse af de i bilaget anfoerte betegnelser og positioner i den faelles toldtarif . "  Artikel 3  Denne henstilling meddeles regeringerne i medlemsstaterne og offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Den traeder i kraft for hver medlemsstat paa datoen for dens meddelelse .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 9 . marts 1978 .  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Paa Raadets vegne  BILAG  Liste over lande naevnt i artikel 2  Oestrig ,  Finland ,  Norge ,  Portugal ,  Sverige .


title: Henstilling med henblik på Rådets henstilling til Tyskland med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør - Anvendelse af traktatens artikel 104, stk. 7

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


Avis juridique important

|

31977H0173

77/173/EØF: Kommissionens henstilling af 10. februar 1977 til Kongeriget Danmarks regering vedrørende udkast til bekendtgørelse om gennemførelse af visse bestemmelser i direktiv 74/561/EØF

EF-Tidende nr. L 057 af 02/03/1977 s. 0009 - 0010

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 10 . februar 1977  til kongeriget Danmarks regering vedroerende udkast til bekendtgoerelse om gennemfoerelse af visse bestemmelser i direktiv 74/561/EOEF   ( 77/173/EOEF )  Ved skrivelse af 8 . juli 1976 forelagde kongeriget Danmarks faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber med henblik paa hoering Kommissionen teksten til et udkast til bekendtgoerelse , dateret den 9 . maj 1974 , om gennemfoerelse af Raadets direktiv af 12 . november 1974 om adgang til erhvervet med godstransport ad landevej i indenlandsk og international transport ( 1 ) .  Forelaeggelsen skete i henhold til direktivets artikel 7 , stk . 1 , som har foelgende ordlyd : " Efter at have hoert Kommissionen traeffer medlemsstaterne saadanne foranstaltninger , som er noedvendige for inden 1 . januar 1977 at gennemfoere dette direktiv , navnlig artikel 3 , stk . 4 . "  For saa vidt angaar ovennaevnte udkast til bekendtgoerelse retter Kommissionen foelgende henstilling :  1 . Kommissionen konstaterer , at den danske regerings udkast til bekendtgoerelse i overensstemmelse med direktivets artikel 7 , stk . 1 , praeciserer og gennemfoerer det princip om faglig dygtighed , som er fastsat i artikel 3 , stk . 4 , i samme direktiv .  Kommissionen henleder dog den danske regerings opmaerksomhed paa , at de kundskaber , der er noedvendige for at opfylde kravet om faglig dygtighed , ifoelge artikel 3 , stk . 4 , foerste afsnit , enten erhverves ved deltagelse i kursus eller gennem praktisk erfaring i en transportvirksomhed , eller ved en kombination af de to systemer . Denne omgivelse er udtoemmende og udelukker saaledes anvendelsen af enhver anden loesning .  Kommissionen henstiller derfor til den danske regering , at den paa dette punkt aendrer sit udkast til bekendtgoerelse og udelader henvisningen til beskaeftigelse i en speditionsvirksomhed .  Kommissionen henleder ligeledes den danske regerings opmaerksomhed paa ordlyden af artikel 3 , stk . 4 , sidste afsnit , ifoelge hvilken besiddelsen af den kraevede faglige dygtighed skal godtgoeres ved en attest , der udstedes af den myndighed , som er udpeget hertil af hver medlemsstat .  Kommissionen henstiller derfor til den danske regering , at den supplerer udkastet til bekendtgoerelse i denne henseende .  2 . For saa vidt angaar det program for de kraevede kundskaber , som er fastlagt i udkastet til bekendtgoerelse , har Kommissionen ingen bemaerkninger .  3 . Kommissionen bemaerker ligeledes , at baade betingelserne om haederlighed og oekonomisk evne , saadan som de er fastsat i direktivets artikel 3 , og de naermere bestemmelser om , hvorledes en ansoegende virksomhed skal opfylde kravene i artikel 3 , litra a ) og b ) , har vaeret genstand for lovgivning i Danmark .  Kommissionen minder imidlertid den danske regering om ordlyden af artikel 3 , stk . 1 , tredje afsnit , foerste punktum :   " saafremt ansoegeren er en virksomhed , skal de ovenfor under litra a ) og c ) anfoerte krav opfyldes af en af de fysiske personer , som vedvarende faktisk leder virksomhedens transportarbejde . ( ... ) "  Derfor henstiller Kommissionen til den danske regering , at den supplerer § 8 i bekendtgoerelsen af 19 . oktober 1973 paa dette punkt .  4 . I oevrigt minder Kommissionen den danske regering om :   - dels at de bestemmelser , der er naevnt under punkt 3 , skal gennemfoeres i overensstemmelse med de regler , der er fastsat i direktivet af 12 . november 1974 , og forelaegges Kommissionen til hoering som fastsat i artikel 7 , stk . 1 ,   - dels at disse foranstaltninger - som vedroerer baade indenlandsk og international transport - isaer skal omfatte :   - betingelserne for viderefoerelse af driften i de tilfaelde og ifoelge de regler , der er fastsat i artikel 4 , stk . 1 ,   - den kompetente myndigheds inddragelse af tilladelsen , naar den konstaterer , at de i artikel 3 , stk . 1 , litra a ) , b ) eller c ) , anfoerte krav ikke laengere opfyldes ,   - begrundelsen for afgoerelser om at afslaa en ansoegning om adgang til erhvervet ,   - muligheden for , at de paagaeldende ved anvendelse af egnede midler kan goere deres interesser gaeldende over for de i artikel 6 , stk . 1 og 2 , omhandlede afgoerelser ,   - i givet fald de i artikel 5 fastsatte overgangsforanstaltninger .  Da den danske regerings udkast til bekendtgoerelse intet naevner herom , henstiller Kommissionen til den danske regering , at den afhjaelper denne mangel og traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik herpaa .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 10 . februar 1977 .  Paa Kommissionens vegne  Richard BURKE  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 308 af 19 . 11 . 1974 , s . 18 .


64/242/EØF: Kommissionens henstilling af 8. april 1964 til medlemsstaterne om en attest, som godtgør en films anerkendelse som film fra en medlemsstat, og som er fastsat i artikel 11 i det første filmdirektiv


title: Kommissionens henstilling (EU) 2017/1805 af 3. oktober 2017 om professionalisering af offentlige udbud: Udvikling af en arkitektur for professionalisering af offentlige udbud (EØS-relevant tekst. )

text:
               7.10.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 259/28

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2017/1805
   af 3. oktober 2017
   om professionalisering af offentlige udbud: Udvikling af en arkitektur for professionalisering af offentlige udbud
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Offentlige udbud er et instrument til at opnå intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Instrumentet vil kunne få en betydelig økonomisk betydning (1) ved at bidrage til Kommissionens dagsorden for vækst, job og grænseoverskridende handel. Produktive, effektive og konkurrencedygtige offentlige udbud er både en hjørnesten for et velfungerende indre marked og en vigtig kanal for europæiske investeringer (2).

               (2)

               Direktiverne om offentlige udbud, der blev vedtaget i 2014 (3), giver medlemsstaterne en værktøjskasse, der gør dem i stand til at anvende offentlige udbud mere effektivt og strategisk. Offentlige udbud står over for nye udfordringer, da de i stigende grad forventes at: demonstrere, at de fører til størst mulig værdi for de offentlige midler på trods af stadig strammere budgetter, udnytte de muligheder, som digitalisering og markeder i udvikling byder på, bidrage strategisk til horisontale politiske målsætninger og samfundsmæssige værdier som for eksempel innovation, social inklusion og økonomisk og miljømæssig bæredygtighed, maksimere tilgængeligheden og udvise ansvarlighed med hensyn til at minimere ineffektivitet, spild, uregelmæssigheder, svig og korruption samt opbygge ansvarlige forsyningskæder.

               (3)

               Det er nødvendigt at sikre effektiv anvendelse af reglerne for offentlige udbud på alle niveauer for at kunne udnytte denne væsentlige løftestang for europæiske investeringer så godt som muligt, som det kommer til udtryk i investeringsplanen for Europa (4), og for at opnå det stærkere indre marked, som Kommissionens formand, Jean-Claude Juncker, opfordrede til i sin tale om Unionens tilstand i 2017. Effektivitet er også blandt de områder inden for offentlige udbud, hvor det i løbet af processen med det europæiske semester er kommet frem, at der er plads til forbedringer.

               (4)

               Det bør derfor sikres, at offentlige midler anvendes så effektivt som muligt, og offentlige indkøbere bør være i stand til at indkøbe i overensstemmelse med de højeste standarder for professionalisme. Fremme og støtte af professionalisme blandt udbudspraktikere kan hjælpe til, at offentlige udbud indvirker på hele økonomien (5).

               (5)

               Formålet med at professionalisere offentlige udbud er i bred forstand at afspejle den generelle forbedring af hele den række af færdigheder og kompetencer og al den viden og erfaring, som personer, der leder eller deltager i opgaver i forbindelse med udbud, er i besiddelse af (6). Professionaliseringen skal også omfatte de værktøjer, den støtte og den institutionelle politiske arkitektur, der er nødvendige for at udføre arbejdet effektivt og levere resultater (7). Derfor bør en effektiv professionaliseringspolitik være baseret på en overordnet strategisk tilgang med tre supplerende målsætninger:

                           I.

                           Udvikling af en egnet politisk arkitektur for professionalisering: For at have en reel indvirkning bør enhver professionaliseringspolitik kunne regne med politisk støtte på højt niveau. Det betyder, at der — ved anvendelse af institutionelle strukturer, der fremmer specialisering, aggregering og videndeling, hvor det er relevant — skal ske en klar tildeling af ansvarsområder og opgaver til institutioner på et centralt politisk niveau, idet der støttes op om tiltag på lokalt og regionalt plan samt på sektorplan, og idet der sikres kontinuitet på tværs af politiske cyklusser.

                           II.

                           Menneskelige ressourcer — forbedring af uddannelse af og karriereplanlægning for udbudspraktikere: Udbudspraktikere, dvs. personer, der er involveret i indkøb af varer, tjenesteydelser og udførelse af arbejde, samt revisorer og ansatte med ansvar for gennemgangen af sager vedrørende offentlige udbud, skal have de rette kvalifikationer samt den uddannelse, de færdigheder og den erfaring, der er nødvendige for deres ansvarsniveau. Det betyder, at der — ved hjælp af tilbud om den nødvendige uddannelse og fortsat faglig udvikling — skal sikres erfarent, dygtigt og motiveret personale, og at der skal udvikles en karrierestruktur for den offentlige udbudsfunktion samt incitamenter til at gøre denne funktion attraktiv og til at motivere offentligt ansatte til at levere strategiske resultater.

                           III.

                           Systemer — adgang til værktøjer og metoder til at støtte professionel udbudspraksis: Udbudspraktikere skal være udstyret med de rette værktøjer og have den rette støtte til at handle effektivt og få størst mulig værdi for pengene for hvert indkøb. Det betyder, at der skal sikres adgang til værktøjer og processer, der kan levere intelligente udbud, som for eksempel: e-udbudsværktøjer, retningslinjer, manualer, skabeloner og samarbejdsværktøjer med tilhørende uddannelse, støtte og ekspertise, aggregering af viden og udveksling af god praksis.

               (6)

               Denne henstilling (8) tilskynder til udvikling og gennemførelse af professionaliseringspolitikker i medlemsstaterne ved at tilbyde en referenceramme, der kan tages op til overvejelse (9). Det ønskede resultat af dette initiativ er at hjælpe medlemsstaterne med at opbygge deres egen professionaliseringspolitik og herigennem styrke udbuddenes profil, indflydelse, virkning og omdømme med hensyn til at opfylde offentlige målsætninger.

               (7)

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne og til deres offentlige administrationer, primært på nationalt niveau. Dog bør medlemsstaterne — inden for rammerne af deres centraliserede eller decentraliserede udbudssystemer — yderligere tilskynde ordregivende myndigheder/ordregivere til og støtte dem i at igangsætte professionaliseringsinitiativer. Medlemsstaterne bør derfor gøre organer, der er ansvarlige for offentlige udbud på alle niveauer, samt organer, der sørger for uddannelsen af revisorer og offentlige sagsbehandlere med ansvar for gennemgangen af sager vedrørende offentlige udbud, opmærksomme på denne henstilling —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   I.   UDFORMNING AF PROFESSIONALISERINGSPOLITIKKEN FOR OFFENTLIGE UDBUD

               1.

               Medlemsstaterne bør udvikle og gennemføre langsigtede professionaliseringsstrategier for offentlige udbud, der er skræddersyet til deres behov, ressourcer og administrative struktur, og som står alene eller indgår i mere omfattende professionaliseringspolitikker fra den offentlige administrations side. Målet er at tiltrække, udvikle og fastholde færdigheder, fokusere på præstationer og strategiske resultater og få mest muligt ud af de tilgængelige værktøjer og teknikker. Disse strategier bør:

                           a)

                           henvende sig til alle relevante deltagere i udbudsforløbet og være udviklet i et inklusivt forløb på nationalt, regionalt og lokalt niveau

                           b)

                           anvendes koordineret med andre politikker på tværs af den offentlige sektor og

                           c)

                           gøre status over udviklinger i andre medlemsstater og på internationalt plan.

               2.

               Medlemsstaterne bør også tilskynde ordregivende myndigheder/ordregivere til og støtte dem i at gennemgøre de nationale professionaliseringsstrategier, udvikle professionaliseringsinitiativer samt en egnet institutionel arkitektur og samarbejde med henblik på mere koordinerede, effektive og strategiske udbud baseret på blandt andet:

                           a)

                           øget samarbejde mellem relevante tjenestegrene og mellem ordregivende myndigheder/ordregivere og

                           b)

                           den ekspertise og støtte, der findes i uddannelsesinstitutioner, centrale indkøbscentraler og udbudsorienterede faglige organisationer.

         II.   MENNESKELIGE RESSOURCER — FORBEDRING AF UDDANNELSE OG KARRIEREPLANLÆGNING

               3.

               Medlemsstaterne bør identificere og definere de basisfærdigheder og -kompetencer, som enhver udbudspraktiker bør uddannes i og være i besiddelse af, under hensyntagen til udbudsprojekters tværfaglige karakter, både for specialiserede udbudspraktikere og for beslægtede funktioner samt for dommere og revisorer, som for eksempel:

                           a)

                           rammer for færdigheder og kompetencer med henblik på at støtte rekrutterings- og karriereplanlægningsprocesser og udforme uddannelsesprogrammer og

                           b)

                           en fælles kompetenceramme for offentlige udbud på EU-plan.

               4.

               Medlemsstaterne bør udvikle egnede uddannelsesprogrammer — indledende og livslange — på grundlag af data, en vurdering af behov samt kompetencerammer, hvis de er tilgængelige. De bør for eksempel:

                           a)

                           udvikle og/eller støtte udviklingen af det indledende uddannelsestilbud på kandidat- og ph.d.-niveau samt anden kompetencegivende uddannelse

                           b)

                           levere og/eller støtte et bredt, målrettet og tilgængeligt tilbud om livslang uddannelse og læring

                           c)

                           udbrede uddannelsestilbuddet via innovative, interaktive løsninger eller e-læringsværktøjer samt ordninger for datareplikation og

                           d)

                           trække på akademisk samarbejde og forskning og herigennem udvikle et solidt teoretisk fundament for udbudsløsninger.

               5.

               Medlemsstaterne bør også udvikle og støtte de ordregivende myndigheders/ordregivernes anvendelse af solid forvaltning af menneskelige ressourcer, karriereplanlægning og motivationsordninger, der er specifikke for udbudsfunktioner, og som har til formål at tiltrække og fastholde kvalificeret personale på udbudsområdet og tilskynde praktikere til at levere bedre kvalitet og anvende en mere strategisk tilgang til offentlige udbud, som for eksempel:

                           a)

                           anerkendelses- eller certificeringsordninger, der identificerer og belønner udbudsfunktioner

                           b)

                           karrierestrukturer, institutionelle incitamenter og politisk støtte til at levere strategiske resultater og

                           c)

                           excellencepriser med henblik på at fremme god praksis på områder som for eksempel innovation, grønne og socialt ansvarlige offentlige udbud eller bekæmpelse af korruption.

         III.   SYSTEMER — LEVERING AF VÆRKTØJER OG METODER

               6.

               Medlemsstaterne bør tilskynde til og støtte udvikling og anvendelse af tilgængelige IT-værktøjer, der kan forenkle og forbedre funktionen af udbudssystemer. De bør for eksempel:

                           a)

                           sikre adgang til oplysninger ved at oprette fælles onlineportaler

                           b)

                           udvikle IT-værktøjer med tilhørende uddannelse (f.eks. vedrørende stordriftsfordele, energieffektivitet eller teamwork) eller støtte tilsvarende markedsdrevne løsninger og

                           c)

                           fremme en strategisk tilgang til digitalisering via standardisering, deling og genanvendelse af samt interoperabilitet mellem produkter og tjenesteydelser, navnlig via anvendelse af eksisterende IT-løsninger på EU-plan (10), samt bidrage til udvikling af instrumenter som for eksempel onlinekataloger over IKT-standarder for udbud (11).

               7.

               Medlemsstaterne bør støtte og fremme integritet som en iboende del af professionel adfærd på individuelt og institutionelt plan ved at levere værktøjer til at sikre, at reglerne overholdes, og at der er gennemsigtighed og retningslinjer vedrørende forebyggelse af uregelmæssigheder. De bør for eksempel:

                           a)

                           opstille etiske regler samt integritetschartre

                           b)

                           anvende data vedrørende uregelmæssigheder (12) som feedback med henblik på at udvikle tilhørende uddannelsesforløb og retningslinjer samt fremme selvrehabilitering og

                           c)

                           udarbejde specifik vejledning med henblik på at forhindre og opdage svig og korruption, herunder via whistleblowerkanaler.

               8.

               Medlemsstaterne bør yde rådgivning, der på den ene side skal sikre retssikkerheden med hensyn til EU-ret og national ret samt opfyldelsen af krav, der stammer fra EU's internationale forpligtelser, og på den anden side facilitere og fremme strategisk tænkning, kommerciel dømmekraft og intelligent/informeret beslutningstagning, som for eksempel:

                           a)

                           målrettet vejledningsmateriale, metodiske håndbøger og registre over god praksis og de mest almindelige fejl, der er opdaterede, brugervenlige, let tilgængelige og baseret på erfaringer fra udbudspraktikere, og

                           b)

                           standardiserede skabeloner og værktøjer til forskellige procedurer som for eksempel kriterier for grønne offentlige udbud.

               9.

               Medlemsstaterne bør fremme udvekslingen af god praksis og yde støtte til udbudspraktikeremed henblik på at sikre professionelle udbudsprocedurer, samarbejde og overførsel af ekspertise. De bør for eksempel:

                           a)

                           yde teknisk bistand ved hjælp af reaktive helpdeske, hotlines og/eller e-mailtjenesteydelser

                           b)

                           tilrettelægge seminarer og workshops med henblik på at dele nye retlige udviklinger, politiske prioriteter og god praksis og

                           c)

                           tilskynde til fællesskaber for udbudspraktikere via onlinefora og faglige sociale netværk.

         IV.   OPFØLGNING AF DENNE HENSTILLING — RAPPORTERING OG OVERVÅGNING

               10.

               Der henstilles til, at medlemsstaterne oplyser Kommissionen om foranstaltninger, der træffes i henhold til denne henstilling, når de rapporterer i henhold til artikel 83 i direktiv 2014/24/EU, artikel 45 i direktiv 2014/23/EU og artikel 99 i direktiv 2014/25/EU.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 3. oktober 2017.

            På Kommissionens vegne

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Opgradering af det indre marked: flere muligheder for borgerne og virksomhederne (COM(2015) 550 final).

      (2)  Næsten halvdelen af samhørighedsmidlerne kanaliseres gennem offentlige udbud. I perioden 2014-2020 vil EU investere 325 mia. EUR — næsten en tredjedel af det samlede EU-budget — i Europas regioner gennem de europæiske struktur- og investeringsfonde, der har til formål at fremme økonomisk vækst, jobskabelse og konkurrenceevne og reducere udviklingsforskelle.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65) (»det klassiske direktiv«), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU af 26. februar 2014 om tildeling af koncessionskontrakter (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 1) (»koncessionsdirektivet«) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU af 26. februar 2014 om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester og om ophævelse af direktiv 2004/17/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 243) (»forsyningsvirksomhedsdirektivet«), navnlig henholdsvis artikel 83, stk. 4, artikel 45, stk. 4, og artikel 99, stk. 4.

      (4)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Den Europæiske Centralbank, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank: En investeringsplan for Europa (COM(2014) 903 final).

      (5)  I det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene (SWD(2015) 202), der ledsagede strategien for det indre marked, blev den potentielle økonomiske gevinst ved at løse problemer i forbindelse med professionalisering anslået til 80 mia. EUR.

      (6)  Dette omfatter alle aspekter af det arbejde, der udføres af udbudspraktikere, der er involveret i én eller anden fase af udbudsforløbet fra identifikation af behov til kontraktforvaltning — hvad enten disse praktikere er ansat i centrale eller decentraliserede administrationer eller institutioner, har funktioner, der er specifikt defineret som udbudsrelaterede, eller slet og ret er ansvarligt for visse opgaver i forbindelse med udbud.

      (7)  Behovet for at udvikle en udbudsarbejdsstyrke med evnen til kontinuerligt at levere valuta for pengene er også understreget i OECD's anbefaling om offentlige udbud fra 2015. http://www.oecd.org/gov/ethics/OECD-Recommendation-on-Public-Procurement.pdf.

      (8)  Kommissionen ønsker ikke at foreskrive en særlig model, men at opfordre medlemsstater og relevante administratorer til at adressere relevante spørgsmål. Der er en klar anerkendelse af, at alle befinder sig i forskellige faser af deres forløb. Ikke desto mindre stilles der ved de nye direktiver krav om, at medlemsstaterne sikrer, at a) der foreligger vederlagsfri information og vejledning vedrørende fortolkning og anvendelse af EU-retten om offentlige udbud til hjælp for ordregivende myndigheder og økonomiske aktører, navnlig SMV'er, og b) at ordregivende myndigheder har adgang til støtte til planlægning og gennemførelse af udbudsprocedurerne.

      (9)  Denne henstilling vil blive ledsaget af en samling af god praksis fra medlemsstaterne.

      (10)  Blandt andet: den fælles digitale portal og Connecting Europe-facilitetens digitaltjenesteinfrastrukturs tekniske moduler (e-identitet, e-signatur, e-levering og e-fakturering).

      (11)  https://joinup.ec.europa.eu/community/european_catalogue/.

      (12)  Samtidig med at databeskyttelseslovgivningen og den grundlæggende ret til beskyttelse af personoplysninger overholdes.


title: Kommissionens henstilling af 17. december 2007 om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (meddelt under nummer K(2007) 5406) (EØS-relevant tekst )

text:
               28.12.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 344/65

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 17. december 2007
   om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester
   (meddelt under nummer K(2007) 5406)
   (EØS-relevant tekst)
   (2007/879/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (1), særlig artikel 15, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I direktiv 2002/21/EF fastlægges en lovramme for den elektroniske kommunikationssektor med henblik på at reagere på konvergenstendenserne ved at dække alle elektroniske kommunikationsnet og -tjenester inden for sit anvendelsesområde. Målet er at begrænse den sektorspecifikke forhåndsregulering, efterhånden som konkurrencen spredes til hele markedet.

               (2)

               Formålet med denne henstilling er at udpege de produkt- og tjenestemarkeder, hvor der kan være grund til at anvende forhåndsregulering i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, i direktiv 2002/21/EF. Sigtet med enhver form for forhåndsregulering er i sidste instans at opnå fordele for slutbrugerne ved at gøre detailmarkederne konkurrencedygtige på varigt grundlag. Afgrænsningen af relevante markeder kan ændre sig med tiden i takt med, at produkter og tjenester videreudvikles, og der sker ændringer i mulighederne for substitution på efterspørgsels- og udbudssiden. Eftersom henstilling 2003/311/EF nu har været i kraft i over fire år, er det hensigtsmæssigt at revidere den første udgave i lyset af markedsudviklingen. Denne henstilling erstatter derfor Kommissionens henstilling 2003/311/EF (2).

               (3)

               Ifølge artikel 15, stk. 1, i direktiv 2002/21/EF skal Kommissionen afgrænse markederne under anvendelse af principperne i konkurrenceretten. Der anvendes derfor konkurrenceretlige principper i denne henstilling til at afgrænse produktmarkederne inden for den elektroniske kommunikationssektor, samtidig med at udpegningen og udvælgelsen af afgrænsede markeder til forhåndsregulering er betinget af, at forholdene på de pågældende markeder er af en sådan art, at det er berettiget at indføre regulerende forpligtelser. Terminologien i denne henstilling bygger på terminologien i direktiv 2002/21/EF og direktiv 2002/22/EF; de forklarende bemærkninger til denne henstilling beskriver teknologiudviklingen på disse markeder. I henhold til direktiv 2002/21/EF er det op til de nationale tilsynsmyndigheder at afgrænse de relevante markeder tilpasset de nationale forhold, navnlig relevante geografiske markeder på deres område.

               (4)

               Udgangspunktet for udpegningen af markeder i denne henstilling er at afgrænse detailmarkederne ud fra et fremadrettet synspunkt under hensyntagen til, hvorvidt der findes muligheder for substitution på efterspørgsels- og udbudssiden. Efter at have afgrænset detailmarkeder er det derefter hensigtsmæssigt at afgrænse relevante engrosmarkeder. Hvis det efterfølgende marked forsynes af en eller flere vertikalt integrerede virksomheder, kan det forekomme, at der ikke findes noget (handels)engrosmarked som følge af manglende regulering. Det kan derfor, hvis markedet berettiger til afgrænsning, være nødvendigt at opbygge et fiktivt foregående engrosmarked. Markederne inden for den elektroniske kommunikationssektor er ofte tosidede derved, at de omfatter tjenester, som stilles til rådighed over netværk eller platforme, som benyttes af brugere på begge sider af markedet; f.eks. slutbrugere, der udveksler information, eller afsendere og modtagere af information eller indhold. Disse aspekter skal der tages højde for i overvejelserne om udpegning og afgrænsning af markeder, idet de både kan påvirke den måde, hvorpå markeder afgrænses, og spørgsmålet om, hvorvidt forholdene er af en sådan art, at det er berettiget at indføre regulerende forpligtelser.

               (5)

               For at udpege markeder, som egner sig for forhåndsregulering, bør følgende kumulative kriterier anvendes. Det første kriterium er, at der er store og varige hindringer for markedsadgang. Disse kan være af strukturel, retlig eller reguleringsmæssig karakter. På grund af de elektroniske kommunikationsmarkeders dynamiske karakter og funktion må mulighederne for, at hindringerne overvindes inden for en relevant tidshorisont, dog også tages i betragtning ved gennemførelsen af en fremadrettet analyse med henblik på at udpege relevante markeder til eventuel forhåndsregulering. Derfor medtager det andet kriterium kun de markeder, hvis struktur ikke tenderer mod en reel konkurrencesituation inden for den relevante tidshorisont. Når dette kriterium anvendes, skal konkurrencesituationen bag adgangshindringerne også undersøges. Det tredje kriterium er, om det ikke er muligt alene ved anvendelse af konkurrenceretten at imødegå de pågældende markedssvigt.

               (6)

               De vigtigste indikatorer, som skal tages i betragtning ved vurderingen af det første og det andet kriterium, svarer til dem, der lægges til grund som led i en fremadrettet markedsanalyse, nemlig indikatorer for hindringer for markedsadgang som følge af manglende regulering (herunder omfanget af irreversible omkostninger), markedsstrukturen, markedets ydeevne og dynamik, herunder indikatorer som markedsandele og markedstendenser, markedspriser og tendenser samt konkurrerende netværks eller infrastrukturers omfang og dækning. Ethvert marked, der opfylder de tre kriterier, og hvor der ikke findes forhåndsregulering, egner sig for forhåndsregulering.

               (7)

               Nye fremspirende markeder bør ikke pålægges urimelige forpligtelser, selv om markedslederen indtager en fortrinsstilling, jf. direktiv 2002/21/EF. Nye fremspirende markeder anses for at omfatte produkter eller tjenester, hvor det på grund af deres nyhedsværdi er meget vanskeligt at forudsige efterspørgselsforholdene eller markedsadgangs- og udbudsforholdene og dermed vanskeligt at anvende de tre kriterier. Formålet med ikke at pålægge nye fremspirende markeder urimelige forpligtelser er at fremme innovation, således som det kræves i artikel 8 i direktiv 2002/21/EF; samtidig bør markedsafskærmning på sådanne markeder fra markedslederens side forhindres, således som det anføres i Kommissionens retningslinjer for markedsanalyse og beregning af stærk markedsposition i henhold til EU-rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (3). Trinvise forbedringer af den bestående netværksinfrastruktur fører sjældent til et nyt eller fremspirende marked. Et produkts manglende substituérbarhed skal fastslås både fra et efterspørgsels- og et udbudssidesynspunkt, inden det kan konkluderes, at det ikke er en del af et allerede eksisterende marked. Fremkomsten af nye detailtjenester kan give anledning til et nyt afledt engrosmarked, for så vidt som sådanne detailtjenester ikke kan tilvejebringes ved brug af de eksisterende engrosprodukter.

               (8)

               Hvad angår hindringer for markedsadgang, er der to typer, som er relevante for denne henstilling: strukturelle hindringer og retlige eller reguleringsmæssige hindringer.

               (9)

               Strukturelle hindringer for markedsadgang følger af oprindelige omkostnings- eller efterspørgselsforhold, som skaber et asymmetrisk forhold mellem gamle og nye markedsaktører ved at bremse eller forhindre sidstnævntes markedsadgang. F.eks. kan der være tale om store strukturelle hindringer, hvis markedet er kendetegnet ved fordele i relation til de absolutte omkostninger, betydelige stordrifts- og/eller tæthedsfordele, kapacitetsbegrænsninger og høje irreversible omkostninger. Hidtil findes der stadig sådanne hindringer for en almen indførelse og/eller tilrådighedsstillelse af abonnentnetforbindelser på faste steder. En lignende strukturel hindring kan også forekomme, hvor leveringen af tjenester forudsætter en netværkskomponent, som teknisk set ikke kan duplikeres eller kun kan duplikeres til en pris, som gør det uattraktivt for konkurrenterne.

               (10)

               Retlige eller reguleringsmæssige hindringer skyldes ikke økonomiske forhold, men lovgivningsmæssige, administrative eller andre statslige foranstaltninger, som direkte påvirker betingelserne for markedsadgang og/eller operatørernes stilling på det relevante marked. Et eksempel på en retlig eller reguleringsmæssig hindring for markedsadgang er begrænsninger i antallet af virksomheder, som har adgang til frekvensspektret til levering af basistjenester. Andre eksempler på retlige eller reguleringsmæssige hindringer er priskontrol og andre prisrelaterede foranstaltninger, som pålægges virksomheder, og som ikke kun påvirker markedsadgangen, men også virksomhedernes stilling på markedet. Retlige eller reguleringsmæssige hindringer, som kan fjernes inden for den relevante tidshorisont, bør normalt ikke anses for at udgøre en økonomisk hindring for markedsadgang af en art, der kan opfylde det første kriterium.

               (11)

               Hindringer for markedsadgang kan også blive mindre relevante på innovationsdrevne markeder, som er kendetegnet ved en hurtig teknologisk udvikling. På disse markeder kan truslen om innovative tilbud fra potentielle konkurrenter, der endnu ikke er på markedet, skabe konkurrencepres. På innovationsdrevne markeder kan der forekomme dynamisk eller langsigtet konkurrence mellem virksomheder, som ikke nødvendigvis er konkurrenter på et eksisterende »statisk« marked. Denne henstilling udpeger ikke markeder, hvor hindringer for markedsadgang ikke forventes at bestå over et længere tidsrum. Ved vurderingen af, om hindringer for markedsadgang vil vedblive at bestå ved manglende regulering, er det nødvendigt at undersøge, om det pågældende erhverv hyppigt har oplevet vellykket markedsadgang, og om markedsadgangen har været eller fremover efter al sandsynlighed vil være tilstrækkelig umiddelbar og vedvarende til at begrænse en stærk markedsposition. Relevansen af hindringer for markedsadgang afhænger bl.a. af minimumsniveauet for en effektiv produktion og størrelsen af de irreversible omkostninger.

               (12)

               Selv om et marked har store hindringer for markedsadgang, kan der være tale om andre strukturelle faktorer, som kan betyde, at markedet faktisk tenderer i retning af en reel konkurrencesituation inden for den relevante tidshorisont. Markedsdynamik kan f.eks. forårsages af teknologisk udvikling eller ved konvergens mellem produkter og markeder, hvilket kan give anledning til, at der udøves konkurrencepres mellem operatører, der er aktive på hver sit produktmarked. Dette kan også være tilfældet på markeder, hvor et begrænset — men tilstrækkelig stort — antal virksomheder har forskellige omkostningsstrukturer og står over for en priselastisk efterspørgsel. Der kan også være overskudskapacitet på markedet, hvilket normalt vil give konkurrerende virksomheder muligheder for at øge produktionen meget hurtigt i tilfælde af en prisstigning. På sådanne markeder kan markedsandelene ændre sig over tid, og/eller der kan observeres faldende priser. Hvor markedets dynamik ændrer sig hurtigt, bør der udvises omhu ved valget af den relevante tidshorisont, så den afspejler den relevante markedsudvikling.

               (13)

               Beslutningen om at udpege et marked som egnet til forhåndsregulering bør også afhænge af en vurdering af, om det er tilstrækkeligt alene at anvende konkurrenceretten til at imødegå de markedssvigt, der er konsekvensen af opfyldelsen af de første to kriterier. Konkurrenceretlig indgriben vil efter al sandsynlighed ikke være tilstrækkelig, hvis overholdelseskravene i forbindelse med en indgriben for at korrigere et markedssvigt er omfattende, eller hvis det er uomgængelig nødvendigt med hyppig og/eller rettidig indgriben.

               (14)

               Anvendelsen af de tre kriterier bør begrænse antallet af markeder i den elektroniske kommunikationssektor, hvor der pålægges regulerende forpligtelser, og derved bidrage til at opfylde lovrammens mål om gradvis at reducere sektorspecifikke forhåndsregler, efterhånden som konkurrencen på markederne øges. Kriterierne bør anvendes kumulativt, således at manglende opfyldelse af et hvilket som helst af dem bør indikere, at et marked ikke bør udpeges som egnet til forhåndsregulering.

               (15)

               Der bør dog kun indføres reguleringsmæssig kontrol af tjenester i detailleddet, hvis de nationale tilsynsmyndigheder mener, at målsætningen om sikring af en reel konkurrence og varetagelse af samfundsinteresser ikke ville kunne nås gennem relevante foranstaltninger i engrosleddet eller vedrørende operatørforvalg eller fast operatørvalg. Ved at gribe ind i engrosleddet, herunder med retsmidler, som kan påvirke detailmarkederne, kan medlemsstaterne sikre, at så stor en del som muligt af værdikæden er åben for konkurrence, hvilket sikrer det bedste resultat for slutbrugerne. I denne henstilling udpeges derfor primært engrosmarkeder, hvor en rimelig regulering har til formål at råde bod på mangelen på en reel konkurrence, som viser sig på slutbrugermarkederne. Påviser en national tilsynsmyndighed, at en indgriben på engrosmarkederne ikke har haft den tilsigtede virkning, kan det være berettiget at pålægge det relevante detailmarked forhåndsregulering, forudsat at de tre kriterier ovenfor er opfyldt.

               (16)

               Udpegningen af markeder i denne henstilling sker, uden at det berører markeder, som kan være afgrænset i specifikke sager efter konkurrenceretten. Endvidere berører omfanget af forhåndsregulering ikke omfanget af de aktiviteter, som måtte blive analyseret efter konkurrenceretten.

               (17)

               Markederne i bilaget er blevet udpeget på grundlag af disse tre kumulative kriterier. For markeder, som ikke er opført i denne henstilling, bør de nationale tilsynsmyndigheder anvende prøven med de tre kriterier på det pågældende marked. For de markeder i bilaget til henstilling 2003/311/EF af 11. februar 2003, som ikke er opført i bilaget til denne henstilling, bør de nationale tilsynsmyndigheder have beføjelse til at anvende prøven med de tre kriterier, så de kan vurdere, om et marked set ud fra de nationale forhold stadig egner sig for forhåndsregulering. For markeder, som er opført i denne henstilling, kan en national tilsynsmyndighed vælge ikke at gennemføre en markedsanalyseprocedure, hvis den fastslår, at de tre kriterier ikke er opfyldt for et bestemt markeds vedkommende. De nationale tilsynsmyndigheder kan udpege markeder, som er forskellige fra markederne i denne henstilling, forudsat at det sker i overensstemmelse med artikel 7 i direktiv 2002/21/EF. Manglende indberetning af et udkast til en foranstaltning, der påvirker samhandelen mellem medlemsstater som beskrevet i betragtning 38 i direktiv 2002/21/EF, kan føre til, at der indledes en overtrædelsesprocedure. Andre markeder end dem, som er opført i denne henstilling, bør afgrænses i henhold til de konkurrenceretlige principper, der er fastsat i Kommissionens meddelelse om afgrænsning af det relevante marked i forbindelse med Fællesskabets konkurrenceret (4), og være i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer for markedsanalyse og vurdering af stærk markedsposition (5) samt ovenstående tre kriterier.

               (18)

               Blot fordi der i henstillingen udpeges produkt- og tjenestemarkeder, hvor det kan være berettiget at pålægge forhåndsregulering, kan det ikke udledes, at det altid er berettiget at pålægge regulering, eller at disse markeder skal underlægges reguleringsforpligtelserne i særdirektiverne. Navnlig kan der ikke pålægges regulering, eller reguleringen skal trækkes tilbage, hvis der er en reel konkurrence på disse markeder ved manglende regulering, dvs. hvis ingen operatør har en stærk markedsposition i den betydning, der er fastsat i artikel 14 i direktiv 2002/21/EF. Reguleringsforpligtelser skal være rimelige og tage udgangspunkt i det konstaterede problem, de skal være proportionale, og de skal være berettigede vurderet i lyset af de målsætninger, som angives i direktiv 2002/21/EF, navnlig ved at sikre brugerne de størst mulige fordele, modvirke konkurrenceforvridning eller -begrænsning, fremme effektive investeringer i infrastruktur og tilskynde til innovation og fremme en effektiv anvendelse og forvaltning af radiofrekvenser og nummerressourcer.

               (19)

               Denne henstilling har været genstand for en offentlig høring og drøftelser med de nationale tilsyns- og konkurrencemyndigheder —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:

               1)

               Det henstilles, at de nationale tilsynsmyndigheder analyserer de produkt- og tjenestemarkeder, der er anført i bilaget, når de afgrænser relevante markeder i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, i direktiv 2002/21/EF.

               2)

               Ved afgrænsningen af andre markeder end dem, der er anført i bilaget, bør de nationale tilsynsmyndigheder sikre, at følgende tre kriterier er opfyldt kumulativt:

                           a)

                           store og varige hindringer for markedsadgang. Disse kan være af strukturel, retlig eller reguleringsmæssig karakter

                           b)

                           en markedsstruktur, som ikke tenderer mod en reel konkurrence inden for den relevante tidshorisont. Når dette kriterium anvendes, skal konkurrencesituationen bag adgangshindringerne undersøges

                           c)

                           utilstrækkelige muligheder for alene at anvende konkurrenceretten til at imødegå det eller de pågældende markedssvigt.

               3)

               Denne henstilling berører ikke markedsafgrænsninger, resultater af markedsanalyser og regulerende forpligtelser, som er vedtaget af nationale tilsynsmyndigheder i henhold til artikel 15, stk. 3, og artikel 16 i direktiv 2002/21/EF inden datoen for vedtagelse af denne henstilling.

               4)

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2007.

            På Kommissionens vegne

         Neelie KROES

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 108 af 24.4.2002, s. 33. Ændret ved forordning (EF) nr. 717/2007 (EUT L 171 af 29.6.2007, s. 32).

      (2)  EUT L 114 af 8.5.2003, s. 45.

      (3)  EFT C 165 af 11.7.2002, s. 6.

      (4)  EFT C 372 af 9.12.1997, s. 5.

      (5)  EFT C 165 af 11.7.2002, s. 6.

      BILAG
      Detailniveau

                  1.

                  Adgang til det offentlige telefonnet på et fast sted for privat- og erhvervskunder.

            Engrosniveau

                  2.

                  Access i det offentlige telefonnet på et fast sted.
                  I denne henstilling omfatter access også fremføring af opkald afgrænset på en sådan måde, at det i en national sammenhæng stemmer overens med de grænser, der er fastlagt for markederne for transit og terminering af opkald på det offentlige telefonnet leveret på et fast sted.

                  3.

                  Opkaldsterminering i individuelle offentlige telefonnet på et fast sted.
                  I denne henstilling omfatter opkaldsterminering også fremføring af opkald afgrænset på en sådan måde, at det i en national sammenhæng stemmer overens med de grænser, der er fastlagt for markederne for access og transit af opkald på det offentlige telefonnet leveret på et fast sted.

                  4.

                  Engrossalg af (fysisk) netværksinfrastrukturadgang (herunder delt eller fuldt ubundtet adgang) på et fast sted.

                  5.

                  Engrossalg af bredbåndstilslutning.
                  Dette marked omfatter ikke-fysisk eller virtuel netværksadgang, herunder bitstrømstilslutning på et fast sted. Dette marked er et efterfølgende marked i forhold til den fysiske adgang, der er omhandlet under 4, idet engrossalg af bredbåndstilslutning kan opnås ved brug af dette input i kombination med andre elementer.

                  6.

                  Engrossalg af terminerende segmenter af faste kredsløb, uanset hvilken teknologi der benyttes til at levere lejet kapacitet eller kapacitet til bestemte formål.

                  7.

                  Terminering af taleopkald på individuelle mobiltelefonnet.


Avis juridique important

|

31981H0263

81/263/EØF: Rådets henstilling af 9. april 1981 om meddelelse af godkendelse til Kommissionen vedrørende gennemførelsen af transaktionerne under Den europæiske Udviklingsfond (1975) (fjerde EUF) for regnskabsåret 1979

EF-Tidende nr. L 122 af 06/05/1981 s. 0030

++++   ( 1 ) EFT nr . L 25 af 30 . 1 . 1976 , s . 1 .   ( 2 ) EFT nr . L 176 af 1 . 7 . 1976 , s . 8 .   ( 3 ) EFT nr . L 25 af 30 . 1 . 1976 , s . 168 .   ( 4 ) EFT nr . L 229 af 20 . 8 . 1976 , s . 9 .   ( 5 ) EFT nr . C 342 af 31 . 12 . 1980 , s . 1 .  RAADETS HENSTILLING  af 9 . april 1981  om meddelelse af godkendelse til Kommissionen vedroerende gennemfoerelsen af transaktionerne under Den europaeiske Udviklingsfond ( 1975 ) ( fjerde EUF ) for regnskabsaaret 1979   ( 81/263/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  som henviser til Lomé konventionen AVS-EOEF ( 1 ) , undertegnet den 28 . februar 1975 ,  som henviser til Raadets afgoerelse 76/568/EOEF af 29 . juni 1976 om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ( 2 ) ,  som henviser til den interne aftale om finansiering og forvaltning af Faellesskabets bistand ( 3 ) , undertegnet den 11 . juli 1975 , saerlig artikel 31 , stk . 3 ,  som henviser til finansforordningen af 27 . juli 1976 vedroerende Den fjerde europaeiske Udviklingsfond ( 4 ) , saerlig artikel 64-67 ,  som har gennemgaaet forvaltningsregnskabet og status pr . 31 . december 1979 vedroerende transaktionerne under Den europaeiske Udviklingsfond ( 1975 ) ( fjerde EUF ) samt Revisionsrettens beretning vedroerende regnskabsaaret 1979 med Kommissionens tilhoerende svar ( 5 ) , og  som tager foelgende i betragtning :  I henhold til artikel 31 i den interne aftale meddeles der Kommissionen godkendelse af den finansielle forvaltning af Den europaeiske Udviklingsfond ( 1975 ) ( fjerde EUF ) efter fremgangsmaaden i artikel 206 i traktaten ;  Kommissionens gennemfoerelse af alle transaktioner under Den europaeiske Udviklingsfond ( 1975 ) ( fjerde EUF ) i regnskabsaaret 1979 har vaeret tilfredsstillende _  HENSTILLER  til Europa-Parlamentet , at det meddeler Kommissionen godkendelse vedroerende gennemfoerelsen af transaktionerne under den europaeiske Udviklingsfond ( 1975 ) ( fjerde EUF ) for regnskabsaaret 1979 .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 9 . april 1981 .  Paa Raadets vegne  D.F . van der MEI  Formand


Avis juridique important

|

31999H0232

1999/232/EF: Rådets henstilling af 22. marts 1999 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) for regnskabsåret 1997

EF-Tidende nr. L 086 af 30/03/1999 s. 0016 - 0016

RÅDETS HENSTILLING af 22. marts 1999 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) for regnskabsåret 1997 (1999/232/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 206,som henviser til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé,som henviser til Rådets aførelse 91/482/EØF af 25. juli 1991 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (1),som henviser til den interne aftale om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand (2), undertegnet den 16. juli 1990 i Bruxelles, særlig artikel 33, stk. 3,som henviser til finansforordningen af 29. juli 1991 vedrørende Den Syvende Europæiske Udviklingsfond (3), særlig artikel 69-77,som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 1997 vedrørende transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) samt Revisionsrettens beretning vedrørende regnskabsåret 1997 med Kommissionens tilhørende svar (4),som tager i betragtning, at Europa-Parlamentet i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale meddeler Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) efter henstilling fra Rådet, ogsom tager i betragtning, at Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) i regnskabsåret 1997 har været tilfredsstillende,HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) for regnskabsåret 1997.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. marts 1999.På Rådets vegneG. VERHEUGENFormand(1) EFT L 263 af 19. 9. 1991, s. 1.(2) EFT L 229 af 17. 8. 1991, s. 288.(3) EFT L 266 af 21. 9. 1991, s. 1.(4) EFT C 349 af 17. 11. 1998, s. 149.


title: 65/97/CEE: Recommandation de la Commission, du 25 janvier 1965, adressée au Grand-Duché de Luxembourg au sujet de la loi du 25 mai 1964 concernant le remboursement des biens ruraux

text:
Avis juridique important

|

31965H0097

EF-Tidende nr. 029 af 20/02/1965 s. 0459 - 0460

 /* Der findes ingen dansk version af dette dokument, da det ikke er indeholdt i den danske Specialudgave. Kriterierne for at udelade retsakter var foelgende:  - akter, som ikke laengere havde virkning paa tidspunktet for Danmarks indtraeden i Faellesskabet (1. jan. 1973)  - akter, hvis virkning automatisk ophoerte paa indtraedelsestidspunktet (f.eks. visse aftaler mellem Faellesskabet og Det Forenede Kongerige, Irland eller Danmark)  - akter, som kun er bindende for dem, de er rettet til, og som derfor kun er autentiske paa originalsproget  - ikke-bindende akter  - akter, som ikke skoennedes tilstraekkeligt betydningsfulde til at blive medtaget  - visse akter, som tilbagekaldtes under udarbejdelsen af specialudgaven.  oknoda73 */