title: Kommissionens henstilling nr. 267/79/EKSF af 9. februar 1979 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold for visse profiler, herunder U-, I- og H-profiler, af jern og stål, kun varmtvalsede eller strengpressede, med oprindelse i Spanien

text:
 13 . 2 . 79                                   De Europæiske Fællesskabers Tidende                                Nr. L 37/ 21
                                 KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 267/79/ EKSF
                                                         af 9. februar 1979
                om indførelse af en midlertidig antidumpingtold for visse profiler, herunder U -,
                I- og H-profiler, af jern og stål, kun varmtvalsede eller strengpressede , med op
                                                         rindelse i Spanien
 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE                                      under disse omstændigheder har Kommissionen ved
 FÆLLESSKABER HAR —                                                  henstilling nr. 1758/78/EKSF (7) suspenderet den en
                                                                     delige antidumpingtold ;
 under henvisning til traktaten om oprettelse af Det
 europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 74 og             disse arrangementer er udløbet den 31 . december
 86,                                                                  1978 og står foran fornyelse med de fleste leverandør
                                                                     lande med undtagelse af Spanien ;
under henvisning til Kommissionens henstilling 77/
329/EKSF om beskyttelse mod dumping, præmier el                     Kommissionen har besluttet at importprisen til Fælles
ler subventioner fra lande, der ikke tilhører Det euro              skabet for de pågældende varer med oprindelse i Spa
pæiske Kul- og Stålfællesskab (1), som ændret ved hen               nien ligger under de basispriser, som Kommissionen
stilling nr. 3004/77/EKSF (2) og nr. 158/79/EKSF (3),                har offentliggjort for disse varer ; det fremgår af en fo
særlig artikel 15 og 19,                                             reløbig undersøgelse at dumping finder sted ;
under henvisning til udtalelse fra Det rådgivende Ud                Med hensyn til den skade der er forvoldt på nævnte
valg, som er nedsat i henhold til henstilling 77/329/                produktion, fremgår det af beviserne fremsendt til
EKSF, og                                                             Kommissionen at mens indførslerne til Fællesskabet
                                                                     af varerne er tiltaget fra ialt 347 000 tons i 1974 til
ud fra følgende betragtninger :                                      517 000 tons i 1977, er indførsler med oprindelse i
                                                                     Spanien tiltaget fra cirka 32 000 tons til 259 000 tons i
Fællesskabet har offentliggjort basispriser (4) fastsat på           samme periode ; således at de samlede indførsler til
grundlag af den laveste normale pris eller normale                   Fællesskabet har opnået en markedsandel på 10,3 %
omkostninger i leveringslandet eller - landene, hvor                 og indførsler med oprindelse i Spanien en markedsan
normale markedsmekanismer fungerer og omfattende                     del på 5,1 % ;
transport- og forsikringsomkostninger og fortoldning ;
                                                                     i 1978 er udviklingen af indførsler blevet påvirket af
Fællesskabet har konstateret at underbydning af disse                antidumpingforanstaltninger og af indgåelse af aftaler
basispriser finder sted hos spanske, sydafrikanske, ja              om handel med jern - og stålprodukter mellem Fælles
panske, ungarnske og tjekkoslovakiske eksportører af                 skabet og størstedelen af leveringslandene ; ikke desto
de i artikel 1 i denne henstilling nævnte produkter ; i              mindre har Spanien kunnet bevare en vigtig markeds
det en betydelig skade er resultatet, har den ved hen               andel på 3,8 % i første halvår 1978 , som efter udløbet
stilling nr. 1758/78 /EKSF (5) ændret ved henstilling                af ovennævnte arrangement risikerer at stige på ny i
                                                                      1979 :
nr. 3140/78/EKSF (6) pålagt en endelig antidumping
told for de pågældende varer ;
                                                                     pa den anden side befinder Fællesskabets stålindustri
dette arrangement for stålproduktmarkedet blev afslut               sig i en krisesituation præget af nedskæring på om
tet i 1978 mellem Fællesskabet og de vigtigste leveran              kring 15 % i leveringerne i Fællesskabet af oven
dørlande, nemlig Spanien ;                                           nævnte varer mellem 1974 og 1978 og af afskedigelser
                                                                     og arbejdstidsnedsættelse i de berørte firmaer som er
Kommissionen skønnede at denne beslutning var til                   faldet fra 780 000 til 675 000 mellem 1974 og 1978 og
fredsstillende ;                                                     endelig har stålindustrien konstateret nedsat fortjene
                                                                     ste eller alvorlige tab i de fleste af de berørte firmaer ;
(!)  EFT nr. L 114 af 5. 5. 1977, s. 6 .
(2)  EFT nr. L 352 af 31 . 12. 1977, s. 13 .                         importpriserne til Fællesskabet på produkter med op
(3)  EFT nr. L 21 af 30 . 1 . 1979, s. 14.                           rindelse i Spanien er væsentligt lavere end salgsprisen
(4) Jf. Kommissionens meddelelse af 31 . 12. 1977 om basis-
    priserne for visse jern- og stålprodukter (EFT nr. L 353 af      i Fællesskabet for disse stålprodukter fremstillet af den
    31 . 12. 1977, s. 1 ), som ændret ved meddelelse af 1. 4 .       europæiske industri ; denne underbydning forhindrer
    1978 (EFT nr. L 87, s. 4), 13 . 5 . 1978 (EFT nr. L 126, s. 6)   de europæiske producenter i at opnå den vejledende
    og 5. 7. 1978 (EFT nr. L 183, s. 3) og 30. 12. 1978 (EFT         pris og forstyrrer ligevægten i hele prissystemet for de
    nr. L 372, s. 2)
(5) EFT nr. L 203 af 27 . 7 . 1978 , s. 28 .
(*) EFT nr. L 372 af 30 . 12. 1978 , s . 1 .                         (7) EFT nr. L 203 af 27. 7. 1978, s. 28 .
 ---pagebreak--- Nr. L 37/22                             De Europæiske Fællesskabers Tidende                                13 . 2 . 79
europæiske producenter og producenterne i de andre          »franko grænse, fortoldet«, og den seneste faktiske pris
leveringslande som har fornyet arrangementerne med          (basispris plus tillæg), som Kommissionen har offent
hensyn til stålvarermarkedet, og følgelig bevirker en       liggjort senest for denne vare ved dens overgang til fri
væsentlig ny skade for fællesskabsproducenterne eller       omsætning i Fællesskabet.
størstedelen af dem ;
                                                            3. Toldbeløbet nedsættes i det omfang, importøren
en medlemsstat har anmodet om øjeblikkelig hand            over for de kompetente nationale myndigheder godt
ling ;                                                      gør, at den i stk. 2 nævnte prisforskel skyldes en lavere
i betragtning af den alvorlige situation som Fællesska     værdi som følge af, at varernes kvalitet er ringere end
bets jern- og stålindustri befinder sig i, er det nødven   den ringeste kvalitet, som er beskrevet i Kommissio
dig af hensyn til Fællesskabets interesser at handle        nens seneste offentligørelse af basispriser.
omgående ;                                                  4. Antidumpingtolden skal opkræves efter samme
det er Kommissionens opgave uden præjudice overfor          fremgangsmåde som anden told.
resultatet af den undersøgelse åbnet i henhold til arti
kel 1 1 af 77/329/EKSF at beslutte øjeblikkeligt at an                              Artikel 2
vende midlertidige forholdsregler der består af midler
tidig antidumpingtold på indførsler af varer med op        Indførselen af varerne omtalt i artikel 1 til fri omsæt
rindelse i Spanien med en takst som svarer til forskel     ning i Fællesskabet skal afhænge af et depositum som
len mellem basisprisen offentliggjort af Kommissio         sikkerhed for den midlertidige told.
nen for disse varer og deres importpris til Fællesska
bet —
                                                                                Artikel 3
RETTET FØLGENDE HENSTILLING :                                Denne henstilling meddeles medlemsstaterne.
                                                             Den træder i kraft for hver enkelt medlemsstats ved
                        Artikel 1                            kommende på datoen for offentliggørelsen i De Euro
                                                            pæiske Fællesskabers Tidende.
 1.    En midlertidig antidumpingtold pålægges de føl
gende varer med oprindelse i Spanien :
— visse profiler, herunder U-, I- og H-profiler, af jern     Udfærdiget i Bruxelles, den 9 . februar 1979 .
    og stål, kun varmtvalsede eller strengpresset,
— position i den fælles toldtarif ex 73.11 A I,                                      På Kommissionens vegne
— NIMEXE-nummer 73.11-11 , 12, 14 og 16.
                                                                                Wilhelm HAFERKAMP
2.     Denne told er lig med forskellen mellem den
faktiske kontraherede pris (basispris plus tillæg) fastsat                                 Næstformand


HENSTILLING MED HENBLIK PÅ RÅDETS FORORDNING om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den arabiske republik Egypten om handel med tekstilvarer (forelagt Rådet af Kommissionen)


Avis juridique important

|

32001H0838

Kommissionens henstilling af 7. november 2001 om resultaterne af risikovurdering og strategier for risikobegrænsning for stofferne acrylaldehyd; dimethylsulfat; nonylphenol; phenol, 4-nonyl-, forgrenet; tert-butylmethylether (EØS-relevant tekst) (meddelt under nummer K(2001) 3380)

EF-Tidende nr. L 319 af 04/12/2001 s. 0030 - 0044

Kommissionens henstillingaf 7. november 2001om resultaterne af risikovurdering og strategier for risikobegrænsning for stofferne acrylaldehyd; dimethylsulfat; nonylphenol; phenol, 4-nonyl-, forgrenet; tert-butylmethylether(meddelt under nummer K(2001) 3380)(EØS-relevant tekst)(2001/838/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,som henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer(1), særlig artikel 11, stk. 2, ogsom tager følgende i betragtning:(1) I artikel 10 i forordning (EØF) nr. 793/93 fastsættes det, hvilken procedure der skal følges ved risikovurdering af stofferne på prioriteringslisterne i den medlemsstat, der er udpeget som referent.(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94(2) indeholder principperne for vurdering af risikoen for mennesker og miljø ved eksisterende stoffer i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 793/93.(3) Når den medlemsstat, der er referent for et givet prioriteret stof, har vurderet den risiko, det pågældende stof udgør for mennesker og miljø, foreslår den, hvis det er relevant, en strategi for begrænsning af disse risici, herunder kontrolforanstaltninger og/eller overvågningsprogrammer.(4) Ifølge artikel 11 i forordning (EØF) nr. 793/93 skal risikovurderingen og den anbefalede strategi med henblik på begrænsning af risikoen ved stoffer på de prioriterede lister vedtages på fællesskabsplan efter fremgangsmåden i artikel 15 og offentliggøres af Kommissionen.(5) Ifølge artikel 1 i forordning (EØF) nr. 793/93 finder forordningen anvendelse med forbehold af andre fællesskabsforskrifter om beskyttelse af arbejdstagere og forbrugere, særlig Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(3).(6) Den første liste over prioriterede stoffer, som kræver særlig opmærksomhed, blev fastlagt ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1179/94(4). Ifølge denne liste skal bl.a. følgende stof vurderes:- acrylaldehyd.(7) Den anden liste over prioriterede stoffer, som kræver særlig opmærksomhed, blev fastlagt ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2268/95(5). Ifølge denne liste skal bl.a. følgende stoffer vurderes:- dimethylsulfat- nonylphenol- phenol, 4-nonyl-, forgrenet.(8) Den tredje liste over prioriterede stoffer, som kræver særlig opmærksomhed, blev fastlagt ved Kommissionens forordning (EF) nr. 143/97(6). Ifølge denne liste skal bl.a. følgende stof vurderes:- tert-butylmethylether.(9) De medlemsstater, der er referenter, har for ovennævnte fem stoffer afsluttet deres vurdering af risikoen for mennesker og miljø(7) og har i de relevante tilfælde foreslået strategier med henblik på begrænsning af disse risici.(10) Resultaterne af risikovurderingen af de fem stoffer og de strategier, der anbefales til at begrænse risikoen ved de fem stoffer, bør godkendes på fællesskabsplan.(11) Ifølge artikel 11, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 793/93 skal Kommissionen tage resultaterne af risikovurderingen og de anbefalede strategier til risikobegrænsning i betragtning, når den fremsætter forslag til fællesskabsforanstaltninger i medfør af Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater(8), direktiv 89/391/EØF og andre relevante gældende fællesskabsinstrumenter.(12) Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE) er blevet hørt og har afgivet udtalelse om de risikovurderingsrapporter, der er nævnt i denne henstilling.(13) De i denne henstilling nævnte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 15 i forordning (EØF) nr. 793/93 -HENSTILLER:1. Alle sektorer, hvori der foregår import, produktion, transport, opbevaring, anvendelse i præparater eller anden fremstilling, brug, bortskaffelse eller genvinding af følgende stoffer:- acrylaldehydCAS-nr. 107-02-8Einecs-nr. 203-453-4- dimethylsulfatCAS-nr. 77-78-1Einecs-nr. 201-058-1- nonylphenolCAS-nr. 25154-52-3Einecs-nr. 246-672-0- phenol, 4-nonyl-, forgrenetCAS-nr. 84852-15-3Einecs-nr. 284-325-5- tert-butylmethyletherCAS-nr. 1634-04-4Einecs-nr. 216-653-1bør tage hensyn til resultaterne af den risikovurdering, som er gengivet i resuméform i afsnit I (sundhed/miljø) i del 1, 2, 3, 4 og 5 i bilaget, og i fornødent omfang indarbejde dem i sikkerhedsdatabladene(9). Disse resultater er formuleret i lyset af vurderingerne fra Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE)(10).2. De strategier for risikobegrænsning, som er beskrevet i afsnit II (strategi for risikobegrænsning) i del 1, 2, 3, 4 og 5 i bilaget, bør gennemføres.Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2001.På Kommissionens vegneMargot WallströmMedlem af Kommissionen(1) EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1.(2) EFT L 161 af 29.6.1994, s. 3.(3) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.(4) EFT L 131 af 26.5.1994, s. 3.(5) EFT L 231 af 28.9.1995, s. 18.(6) EFT L 25 af 28.1.1997, s. 13.(7) De fuldstændige risikovurderingsrapporter, som Kommissionen har modtaget dem fra referentmedlemsstaterne, er tilgængelige for offentligheden. Der foreligger tillige resuméer af dem. Begge ligger på det internetsted, der tilhører Det Europæiske Kemikaliekontor ved Det Fælles Forskningscenters Institut for Beskyttelse for Forbrugerne og deres Sundhed i Ispra, Italien (http://ecb.ei.jrc.it/existing-chemicals/).(8) EFT L 262 af 27.9.1976, s. 201.(9) I overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 196 af 1.8.1967, s. 1), Kommissionens direktiv 91/155/EØF af 5. marts 1991 om fastsættelse i henhold til artikel 10 i Rådets direktiv 88/379/EØF af de nærmere bestemmelser for en særlig informationsordning vedrørende farlige præparater (EFT L 76 af 22.3.1991, s. 35), Rådets direktiv 98/24/EF af 7. april 1998 om beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed mod farerne ved at være udsat for kemiske agenser under arbejdet (fjortende særdirektiv som omhandlet i artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (EFT L 131 af 5.5.1998, s. 11) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF af 31. maj 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater (EFT L 200 af 30.7.1999, s. 1).(10) Risikovurderingsrapporterne blev gennemgået af CSTEE, og udvalgets udtalelser blev afgivet på det 13. møde i CSTEE-forsamlingen (i Bruxelles, den 4. februar 2000), det 15. møde i CSTEE-forsamlingen i Bruxelle, den 19. juni 2000), det 22. møde i CSTEE-forsamlingen (i Bruxelles, den 6.-7. marts 2001) og det 23. møde i CSTEE-forsamlingen (i Bruxelles, den 24. april 2001). CSTEE's udtalelser er på internettet på adressen (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sct/outcome_en.html).BILAGDEL 1>TABELPOSITION>Risikovurderingen vedrører gængs praksis under stoffets livscyklus som beskrevet i den risikovurdering, referentmedlemsstaten har fremsendt til Kommissionen, for stoffet, som det bliver fremstillet og importeret i Det Europæiske Fællesskab.Af risikovurderingen, der bygger på foreliggende oplysninger, fremgår det, at stoffet i Det Europæiske Fællesskab udelukkende benyttes som mellemprodukt til fremstilling af en række forskellige stoffer (f.eks. tilsætningsstoffer til foderstoffer, biocider, pesticider, stoffer til garvning af læder og duftstoffer). Uden for Det Europæiske Fællesskab anvendes stoffet tillige som et effektivt bredspektret biocid, som fiksativ til vævsprøver, til forethering af stivelse til levnedsmidler og til femstilling af kolloide metaller. Da det ikke har været muligt at fremskaffe oplysninger om det samlede forbrug af stoffet i Det Europæiske Fællesskab ved fremstilling eller import, kan der være anvendelser, der ikke er omfattet af risikovurderingen.Ved risikovurderingen er der påvist andre eksponeringskilder for mennesker og miljø, især udledninger fra industrielle forbrændingsprocesser, biludstødning og tobaksrøg, som ikke er en del af selve stoffets livscyklus, således som det bliver fremstillet og importeret i Det Europæiske Fællesskab. Risiciene fra denne eksponering indgår ikke i nærværende risikovurdering. Den risikovurdering, som referentmedlemsstaten har fremsendt til Kommissionen, indeholder imidlertid oplysninger, der kan benyttes til en vurdering af de nævnte risici.I. RISIKOVURDERINGA. SUNDHEDKonklusionen af risikovurderingen forARBEJDSTAGERE1. er, at der er behov for særlige foranstaltniger for at begrænse risikoen. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende: tænkelig irritation af øjne, næse og luftveje ved engangsudsættelse og gentagen udsættelse for stoffet under fremstilling og forarbejdning, og2. er, at risikovurderingen ud over førnævnte konklusion peger på, at der er usikkerhed om stoffets mulige gentoksiske og kræftfremkaldende virkninger lokalt på det eksponerede område efter lang tids eksponering ved ikke-cytotoksiske koncentrationer. Der findes imidlertid ikke i dag nogen validerede gentoksicitetstest, hvormed dette kan undersøges, og det forholdsvis lave eksponeringsniveau berettiger ikke et krav om en inhalationsundersøgelse af carcinogenicitet.Konklusionen af risikovurderingen forFORBRUGEREer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.Denne konklusion er nået, fordi risikovurderingen viser, at stoffet ikke anvendes i produkter, som forbrugerne har adgang til.Konklusionen af risikovurderingen forOFFENTLIGHEDENS UDSÆTTELSE VIA MILJØETer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.Konklusionen af risikovurderingen forSUNDHEDEN (fysiske og kemiske egenskaber)er, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.B. MILJØKonklusionen af risikovurderingen forATMOSFÆREN, AKVATISKE ØKOSYSTEMER OG TERRESTRISKE ØKOSYSTEMERer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.Konklusionen af risikovurderingen forMIKROORGANISMER I SPILDEVANDSBEHANDLINGSANLÆGer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.II. STRATEGI FOR RISIKOBEGRÆNSNINGFOR ARBEJDSTAGERNEGældende lovgivning om beskyttelse af abejdstagerne på fællesskabsplan anses generelt som en tilfredsstillende ramme for den fornødne begrænsning af risiciene ved stoffet.Inden for denne ramme anbefales følgende: at der på fællesskabsplan etableres grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering, som er lavere end niveauet for irritation. Indtil der på Fællesskabsplan er fastsat grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for stoffet, bør eksponering på arbejdspladsen reduceres så meget, som det er teknisk muligt, på grund af de mulige lokale kræftfremkaldende virkninger.DEL 2>TABELPOSITION>Risikovurderingen vedrører gængs praksis under stoffets livscyklus som beskrevet i den fuldstændige risikovurdering, referentmedlemsstaten har fremsendt til Kommissionen, for stoffet, som det bliver fremstillet og importeret i Det Europæiske Fællesskab.Af risikovurderingen, der bygger på tilgængelige oplysninger, fremgår det, at stoffet i Det Europæiske Fællesskab hovedsagelig benyttes som mellemprodukt og methyleringsmiddel ved fremstilling af en lang række organiske kemiske stoffer (farvestoffer, parfume og farmaceutiske produkter). Det benyttes endvidere som sulfateringsmiddel ved fremstilling af forskellige produkter (f.eks. farvestoffer og tekstilblødgøringsmidler). Da det ikke har været muligt at fremskaffe oplysninger om det samlede forbrug af stoffet i Det Europæiske Fællesskab ved fremstilling eller import, kan der være anvendelser, der ikke er omfattet af risikovurderingen.Ved risikovurderingen er der påvist andre eksponeringskilder for mennesker og miljø, især udledning af stoffet fra forbrænding af svovlholdigt fossilt brændsel og dannelse af det i atmosfæren som reaktionsprodukt mellem svovldioxid og organiske forbindelser, hvilket ikke er en del af selve stoffets livscyklus, således som det bliver fremstillet og importeret i Det Europæiske Fællesskab. Risiciene fra denne eksponering indgår ikke i nærværende risikovurdering. Den risikovurdering, som referentmedlemsstaten har fremsendt til Kommissionen, indeholder imidlertid oplysninger, der kan benyttes til en vurdering af de nævnte risici.Stoffet er ikke undersøgt for alle aspekter af reproduktionstoksicitet; derfor er risikovurderingen ikke fyldestgørende udtryk for risiciene for befolkningen fra dette endpoint. En sådan undersøgelse er ikke rekvireret, da stoffet er identificeret som kræftfremkaldende uden nedre grænse.I. RISIKOVURDERINGA. SUNDHEDKonklusionen af risikovurderingen forARBEJDSTAGEREer, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- tænkelig risiko for irritation af luftvejene, mutagenicitet og carcinogenicitet ved eksponering for stoffet ved indånding under fremstilling, forarbejdning og brug- sundhedsskadelige virkninger for gravide kvinder ved gentagen eksponering ved indånding som følge af brug af stoffet som mellemprodukt.Konklusionen af risikovurderingen forFORBRUGERE OG OFFENTLIGHEDENS UDSÆTTELSE VIA MILJØETer, at den viser, at enhver risiko ikke ved nogen eksponering kan udelukkes, da stoffet er klassificeret som kræftfremkaldende uden nedre grænse. Risiciene under denne risikovurdering er imidlertid ikke af en sådan størrelse, at umiddelbar handling anses for påkrævet. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige til yderligere at nedbringe og begrænse eksponeringen for stoffet.Konklusionen af risikovurderingen forSUNDHEDEN (fysiske og kemiske egenskaber)er, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.B. MILJØKonklusionen af risikovurderingen forATMOSFÆREN, AKVATISKE ØKOSYSTEMER OG TERRESTRISKE ØKOSYSTEMERer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.Konklusionen af risikovurderingen forMIKROORGANISMER I SPILDEVANDSBEHANDLINGSANLÆGer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er næet på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.II. STRATEGI FOR RISIKOBEGRÆNSNINGFOR ARBEJDSTAGERNEGældende lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne på fællesskabsplan anses generelt som en tilfredsstillende ramme for den fornødne begrænsning af risiciene ved stoffet.Inden for denne ramme anbefales, at der på fællesskabsplan etableres grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for stoffet.DEL 3>TABELPOSITION>Risikovurderingen vedrører gængs praksis under stoffets livscyklus som beskrevet i den fuldstændige risikovurdering, referentmedlemsstaten har fremsendt til Kommissionen, for stoffet, som det bliver fremstillet og importeret i Det Europæiske Fællesskab.Af risikovurderingen, der bygger på foreliggende oplysninger, fremgår det, at stoffets hovedanvendelse i Det Europæiske Fællesskab er som mellemprodukt til fremstilling af nonylphenolethoxylater (f.eks. til vaskemidler og malinger) og fremstilling af harpikser, plast og stabilisatorer til polymerindustrien. Det benyttes endvidere til fremstilling af phenoloximer til brug uden for Det Europæiske Fællesskab i metaludvindingsindustrien og i visse specialmalinger.I. RISIKOVURDERINGA. SUNDHEDKonklusionen af risikovurderingen forARBEJDSTAGERE, FORBRUGERE OG OFFENTLIGHEDENS UDSÆTTELSE VIA MILJØETer, at der er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser. Denne konklusion er nået, fordi en fyldestgørende beskrivelse af risiciene for menneskers sundhed forudsætter bedre information.Denne konklusion er draget på et tidspunkt, hvor evalueringen af de data, der er forelagt i henhold til de relevante bestemmelser i forordning (EØF) nr. 793/93, endnu ikke er afsluttet(1).B. MILJØKonklusionen af risikovurderingen forATMOSFÆRENer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.Konklusionen af risikovurderingen forAKVATISKE ØKOSYSTEMER OG TERRESTRISKE ØKOSYSTEMER1. er, at der er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- tænkelige virkninger for vandmedier, herunder sediment.Behovet for oplysninger og/eller undersøgelser er- yderligere toksicitetsundersøgelser på sedimentorganismer.Dog vil gennemførelse af strategien for begrænsning af miljørisikoen i afsnit II fjerne behovet for yderligere information, og2. er, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- tænkelige virkninger for det lokale vandmiljø, herunder sediment, som følge af eksponering fra nonylphenolproduktion(2), produktion af phenoloximer, phenolformaldehydharpikser(3), epoxyharpikser(4) og andre plaststabilisatorer samt produktion, formulering og brug af nonylphenolethoxylat- tænkelige virkninger for det terrestriske miljø som følge af eksponering fra produktion, formulering og brug af nonylphenolethoxylater inden for veterinærmedicin, intern brug i den kemiske industri, elteknik, industri- og institutionsrengøring, læderforarbejdning, metaludvinding, i foto-, papir-, papirmasse-, polymer- og tekstilindustrien, inden for malingfremstilling og inden for bygge- og anlægssektoren og maskinindustrien- tænkelige virkninger i form af sekundær forgiftning af fisk og regnormsprædatorer som følge af eksponering fra produktion og formulering af nonylphenolethoxylater, brug af nonylphenolethoxylater inden for industri- og institutionsrengøring, elektroteknisk industri, maling- og lakindustrien, bygge- og anlægssektoren, læderforarbejdning, metaludvinding, papir-, papirmasse- og papirindustrien samt tekstilforarbejdning.Konklusionen af risikovurderingen forMIKROORGANISMER I SPILDEVANDSBEHANDLINGSANLÆGer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.II. STRATEGI FOR RISIKOBEGRÆNSNINGFOR MILJØETMan bør overveje at begrænse markedsføring og brug på fællesskabsplan for at beskytte miljøet mod brug af nonylphenol/nonylphenolethoxylater (NP/NPE), især inden for:- rengøring i industri, institutioner og private hjem- textilforarbejdning- læderforarbejdning- landbrug (biocider, især brug i pattedyp)- metalforarbejdning- papir- og papirmasseindustri- kosmetik, herunder hårshampoo og andre midler til personlig pleje.For at bestemme, hvilke anvendelser det er berettiget at give dispensation for, er der behov for yderligere arbejde.I betragtning af, at nye fællesskabsprocedurer er under etablering, bør der ud over ovenstående tages yderligere foranstaltninger under overvejelse for nonylphenol og nonylphenolethoxylater, herunder forureningsforebyggende foranstaltninger(5) på Fællesskabsplan, for følgende sektorer:- produktion af nonylphenol og nonylphenolethoxylater- brug af nonylphenolethoxylater til syntese af andre kemiske stoffer (intern brug)- brug af nonylphenolethoxylater ved emulsionspolymerisation, især af acrylater til specialmalinger, klæbestoffer og fibermatrix- produktion af phenol-formaldehydharpikser med nonylphenol- produktion af andre plaststabilisatorer med nonylphenol.Man bør overvåge, hvilke resultater begrænsning af markedsføring og brug og forureningsbegrænsende foranstaltninger får, og om nødvendigt tage supplerende foranstaltninger under overvejelse. Bl.a. kan andre fællesskabsinstrumenter(6) komme på tale til begrænsning af koncentrationen af nonylphenol og nonylphenolethoxylater i miljøet, via de pågældende instrumenters egne mål. Sådanne foranstaltninger bør træffes i ovennævnte sektorer og på følgende områder:- formulering (i sektorer, hvor der fortsat bruges nonylphenoler/nonylphenolethoxylater)- bygge- og anlægsvirksomhed og maskinindustri, herunder fremstilling af byggevarer til vægge, vejbelægningsmaterialer samt rengøring af metaller- additiver til smøreolie og brændstof- elektronik/elektroteknik, især anvendelse i flusmidler til fremstilling af printkort, i farvestoffer til identifikation af revner i printkort og som bestanddel af kemiske bade til ætsning af printkort- fotobranchen (stor og lille skala), isære i produkter til privat brug af amatørfotografer, til virksomheder, der fremkalder film for amatørfotografer, professionelle produkter og røntgenfilm- produktion af phenoloximer/epoxyharpikser- fremstilling af malingharpikser og som malingstabilisator.Man bør overveje yderligere begrænsninger af markedsføring og brug af stoffet på fællesskabsplan, hvis foranstaltningerne i disse sektorer viser sig utilstrækkelige.Ved eventuel brug som aktivt stof i biocider inden for rammerne af gældende EU-lovgivning om biocider anbefales det, at der tages behørigt hensyn til resultaterne af risikovurderinger.Ved brug som aktivt stof i pesticider inden for rammerne af gældende EU-lovgivning om plantebeskyttelsesmidler(7) bør de nationale myndigheder tage behørigt hensyn til resultaterne af risikovurderingen, når de udsteder tilladelser, især i tilfælde, hvor det lokale miljø allerede er betydeligt påvirket. I sådanne tilfælde bør udvikling og brug af alternativer til nonylphenoler og nonylphenolethoxylater stimuleres.Ved brug som hjælpestof/tilsætningsstof(8) i pesticider og biocidprodukter bør de nationale myndigheder tage behørigt hensyn til resultaterne af risikovurderingen, når de udsteder tilladelser, især i tilfælde, hvor det lokale miljø allerede er betydeligt påvirket. Udvikling og brug af alternativer til nonylphenoler og nonylphenolethoxylater og andre foranstaltninger, der kan ændre forbrugernes adfærd, bør stimuleres.Endvidere bør alle interesserede parter i Det Europæiske Fællesskab informeres, således at beskyttelsen af miljøet sikres.Ved eventuel brug af nonylphenoler og nonylphenolethoxylater i veterinærmedicinske produkter inden for rammerne af gældende EU-lovgivning om veterinærmedicinske produkter anbefales det at de, der har tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder disse stoffer, erstatter dem med mindre skadelige alternativer.Ved eventuel brug af slam, der indeholder nonylphenoler og nonylphenolethoxylater, inden for rammerne af gældende EU-lovgivning om håndtering af slam anbefales det, at det overvejes at udarbejde forskrifter for grænseværdier for koncentrationer af nonylphenoler og nonylphenolethoxylater ved udbringning af slam på landbrugsjord.Foranstaltningerne til beskyttelse af miljøet vil også mindske menneskers udsættelse for stoffet.DEL 4>TABELPOSITION>Risikovurderingen vedrører gængs praksis under stoffets livscyklus som beskrevet i den risikovurdering, referentmedlemsstaten har fremsendt til Kommissionen, for stoffet, som det bliver fremstillet og importeret i Det Europæiske Fællesskab.Af risikovurderingen, der bygger på foreliggende oplysninger, fremgår det, at stoffets hovedanvendelse i Det Europæiske Fællesskab er som mellemprodukt til fremstilling af nonylphenolethoxylater(f.eks. til vaskemidler og malinger) og fremstilling af harpikser, plast og stabilisatorer til polymerindustrien. Det benyttes endvidere til fremstilling af phenoloximer til brug uden for Det Europæiske Fællesskab i metaludvindingsindustrien og i visse specialmalinger.I. RISIKOVURDERINGA. SUNDHEDKonklusionen af risikovurderingen forARBEJDSTAGERE, FORBRUGERE OG OFFENTLIGHEDENS UDSÆTTELSE VIA MILJØETer, at der er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser. Denne konklusion er nået, fordi en fyldestgørende beskrivelse af risciene for menneskers sundhed forudsætter bedre information.Denne konklusion er draget på et tidspunkt, hvor evalueringen af de data, der er forelagt i henhold til de relevante bestemmelser i forordning (EØF) nr. 793/93, endnu ikke er afsluttet(9).B. MILJØKonklusionen af risikovurderingen forATMOSFÆRENer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlage af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.Konklusionen af risikovurderingen forAKVATISKE ØKOSYSTEMER OG TERRESTRISKE ØKOSYSTEMER1. er, at der er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- tænkelige virkninger for vandmedier, herunder sediment.Behovet for oplysninger og/eller undersøgelser er:- yderligere toksicitetsundersøgelser på sedimentorganismer.Dog vil gennemførelse af strategien for begrænsning af miljørisikoen i afsnit II fjerne behovet for yderligere information, og2. er, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- tænkelige virkninger for det lokale vandmiljø, herunder sediment, som følge af eksponering fra nonylphenolproduktion(10), produktion af phenoloximer(11), phenol-formaldehydharpikser, epoxyharpikser(12) og andre plaststabilisatorer samt produktion, formulering og brug af nonylphenolethoxylat- tænkelige virkninger for det terrestriske miljø som følge af eksponering fra produktion, formulering og brug af nonylphenolethoxylater inden for veterinærmedicin, intern brug i den kemiske industri, elteknik, industri- og institutionsrengøring, læderforarbejdning, metaludvinding, i foto-, papir-, papirmasse-, polymer- og tekstilindustrien, inden for malingfremstilling og inden for bygge- og anlægssektoren og maskinindustrien- tænkelige virkninger i form af sekundær forgiftning af fisk og regnormsprædatorer som følge af eksponering fra produktion og formulering af nonylphenolethoxylater, brug af nonylphenolethoxylater inden for industri- og institutionsrengøring, elektroteknisk industri, maling- og lakindustrien, bygge- og anlægssektoren, læderforarbejdning, metaludvinding, papir-, papirmasse- og papindustrien samt tekstilforarbejdning.Konklusionen af risikovurderingen forMIKROORGANISMER I SPILDEVANDSBEHANDLINGSANLÆGer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.II. STRATEGI FOR RISIKOBEGRÆNSNINGFOR MILJØETMan bør overveje at begrænse markedsføring og brug på fællesskabsplan for at beskytte miljøet mod brug af nonylphenol/nonylphenolethoxylater (NP/NPE), især inden for:- rengøring i industri, institutioner og private hjem- textilforarbejdning- læderforarbejdning- landbrug (biocider, især brug i pattedyp)- metalforarbejdning- papir- og papirmasseindustri- kosmetik, herunder hårshampoo og andre midler til personlig pleje.For at bestemme, hvilke anvendelser det er berettiget at give dispensation for, er der behov for yderligere arbejde.I betragtning af, at nye fællesskabsprocedurer er under etablering, bør der ud over ovenstående tages yderligere foranstaltninger under overvejelse for nonylphenol og nonylphenolethoxylater, herunder forureningsforebyggende foranstaltninger(13) på fællesskabsplan, for følgende sektorer:- produktion af nonylphenol og nonylphenolethoxylater- brug af nonylphenolethoxylater til syntese af andre kemiske stoffer (intern brug)- brug af nonylphenolethoxylater ved emulsionspolymerisation, især af acrylater til specialmalinger, klæbestoffer og fibermatrix- produktion af phenol-formaldehydharpikser med nonylphenol- produktion af andre plaststabilisatorer med nonylphenol.Man bør overvåge, hvilke resultater begrænsning af markedsføring og brug og forureningsbegrænsende foranstaltninger får, og om nødvendigt tage supplerende foranstaltninger under overvejelse. Bl.a. kan andre fællesskabsinstrumenter(14) komme på tale til begrænsning af koncentrationen af nonylphenol og nonylphenolethoxylater i miljøet, via de pågældende instrumenters egne mål. Sådanne foranstaltninger bør træffes i ovennævnte sektorer og på følgende områder:- formulering (i sektorer, hvor der fortsat bruges nonylphenoler/nonylphenolethoxylater)- bygge- og anlægsvirksomhed og maskinindustri, herunder fremstilling af byggevarer til vægge, vejbelægningsmaterialer samt rengøring af metaller- additiver til smøreolie og brændstof- elektronik/elektroteknik, især anvendelse i flusmidler til fremstilling af printkort, i farvestoffer til identifikation af revner i printkort og som bestanddel af kemiske bade til ætsning af printkort- fotobranchen (stor og lille skala), især i produkter til privat brug af amatørfotografer, til virksomheder, der fremkalder film for amatørfotografer, professionelle produkter og røntgenfilm- produktion af phenoloximer/epoxyharpikser- fremstilling af malingharpikser og som malingstabilisator.Man bør overveje yderligere begrænsninger af markedsføring og brug af stoffet på fællesskabsplan, hvis foranstaltningerne i disse sektorer viser sig utilstrækkelige.Ved eventuel brug som aktivt stof i biocider inden for rammerne af gældende EU-lovgivning om biocider anbefales det, at der tages behørigt hensyn til resultaterne af risikovurderingen.Ved brug som aktivt stof i pesticider inden for rammerne af gældende EU-lovgivning om plantebeskyttelsesmidler(15) bør de nationale myndigheder tage behørigt hensyn til resultaterne af risikovurderingen, når de udsteder tilladelser, især i tilfælde, hvor det lokale miljø allerede er betydeligt påvirket. I sådanne tilfælde bør udvikling og brug af alternativer til nonylphenoler og nonylphenolethoxylater stimuleres.Ved brug som hjælpestof/tilsætningsstof(16) i pesticider og biocidprodukter bør de nationale myndigheder tage behørigt hensyn til resultaterne af risikovurderingen, når de udsteder tilladelser, især i tilfælde, hvor det lokale miljø allerede er betydeligt påvirket. Udvikling og brug af alternativer til nonylphenoler og nonylphenolethoxylater og andre foranstaltninger, der kan ændre forbrugernes adfærd, bør stimuleres.Endvidere bør alle interesserede parter i Det Europæiske Fællesskab informeres, således at beskyttelsen af miljøet sikres.Ved eventuel brug af nonylphenoler og nonylphenolethoxylater i veterinærmedicinske produkter inden for rammerne af gældende EU-lovgivning om veterinærmedicinske produkter anbefales det, at de, der har tilladelse til markedsføring af produkter, der indeholder disse stoffer, erstatter dem med mindre skadelige alternativer.Ved eventuel brug af slam, der indeholder nonylphenoler og nonylphenolethoxylater, inden for rammerne af gældende EU-lovgivning om håndtering af slam anbefales det, at det overvejes at udarbejde forskrifter for grænseværdier for koncentrationer af nonylphenoler og nonylphenolethoxylater ved udbringning af slam på landbrugsjord.Foranstaltningerne til beskyttelse af miljøet vil også mindske menneskers udsættelse for stoffet.DEL 5>TABELPOSITION>Risikovurderingen vedrører gængs praksis under stoffets livscyklus som beskrevet i den fuldstændige risikovurdering, referentmedlemsstaten har fremsendt til Kommissionen, for stoffet, som det bliver fremstillet og importeret i Det Europæiske Fællesskab.Af risikovurderingen, der bygger på foreliggende oplysninger, fremgår det, at stoffet i Det Europæiske Fællesskab hovedsagelig benyttes som additiv i benzin. Det benyttes endvidere i den kemiske og den farmaceutiske industri og i laboratorier.I. RISIKOVURDERINGA. SUNDHEDKonklusionen af risikovurderingen forARBEJDSTAGEREer, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- tænkelige lokale virkninger ved gentagen hudpåvirkning som følge af eksponering ved vedligehold og reparation af biler.Konklusionen af risikovurderingen forFORBRUGEREer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.Konklusionen af risikovurderingen forOFFENTLIGHEDENS UDSÆTTELSE VIA MILJØETer, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risiko for drikkevandets kvalitet med hensyn til smag og lugt ved eksponering som følge af lækage fra nedgravede lagertanke og spild fra overfyldning af lagertanke.Konklusionen af risikovurderingen forSUNDHEDEN (fysiske og kemiske egenskaber)er, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.B. MILJØKonklusionen af risikovurderingen forDET AKVATISKE ØKOSYSTEM1. er, at der er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- der er behov for yderligere oplysninger, således at risikoen for det akvatiske økosystem ved emission af stoffet til overfladevand bliver beskrevet bedre.Behovet for oplysninger og/eller undersøgelser er:- en flerstrenget teststrategi for undersøgelse af undvigereaktioner hos fisk og eventuelt vild fauna over for vand, der er forurenet med stoffet, og2. er, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risiko for det akvatiske økosystem ved eksponering som følge af udledning af bundslam fra terminallagertanke til overfladevand.Konklusionen af risikovurderingen forGRUNDVANDer, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risiko for grundvandets kvalitet med hensyn til smag og lugt ved eksponering som følge af lækage fra nedgravede lagertanke og spild fra overfyldning af lagertanke.Konklusionen af risikovurderingen forATMOSFÆREN OG TERRESTRISKE ØKOSYSTEMERer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.Konklusionen af risikovurderingen forMIKROORGANISMER I SPILDEVANDSBEHANDLINGSANLÆGer, at der på nuværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet. Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.II. STRATEGI FOR RISIKOBEGRÆNSNINGFOR ARBEJDSTAGERNEGældende lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne på fællesskabsplan anses generelt som en tilfredsstillende ramme for den fornødne begrænsning af risiciene ved stoffet.Endvidere anbefales det - uden at anden EU-lovgivning på området berøres(17) - at lade undersøge, hvordan brændstoffilterets placering i biler og brændstofpumper kan forbedres, således at huden udsættes mindst muligt for benzin ved vedligehold og reparation. Det anbefales derfor at fortsætte drøftelserne heraf med de relevante brancheorganisationer.FOR OFFENTLIGHEDENS UDSÆTTELSE VIA MILJØETDe nedenfor anførte foranstaltninger til beskyttelse af grundvandet anses for at medvirke til at beskytte mod forurening af drikkevandet.FOR MILJØETForebyggelse af enhver form for menneskeskabte udledninger, herunder af MTBE, i grundvandet er et af de centrale mål med gældende EU-lovgivning(18). Følgelig anbefales det, at der iværksættes sådanne overvågningsprogrammer, at forurening af grundvandet med MTBE hurtigt kan påvises.Det anbefales videre, at de bedste tilgængelige teknikker bringes i anvendelse ved etablering og brug af nedgravede lagertanke og distributionsanlæg på tankstationer. Medlemsstaterne bør overveje at fastsætte obligatoriske krav herom, især for tankstationer, der er beliggende i et grundvandsopland. Det anbefales videre, at Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) udarbejder harmoniserede tekniske standarder for etablering og brug af lagertanke på europæisk plan. Lokaliteter, hvor der tidligere kan være sket udslip, og som ligger i et kritisk område, bør undersøges og om nødvendigt retableres.Endvidere bør informationsudveksling om sådanne programmer og resultaterne deraf fremmes.Det anbefales tillige, at MTBE-holdigt bundslam fra overjordiske lagertanke kontrolleres via anlægsgodkendelser(19) eller nationale bestemmelser.For at lette godkendelse (og fastsættelse af nationale bestemmelser) er disse spørgsmål inddraget i det igangværende arbejde om en vejledning om bedste tilgængelige teknik (BAT)(20).Det anbefales, at medlemsstaterne nøje følger anvendelsen af BAT og giver Kommissionen meddelelse om betydningsfulde fremskridt inden for BAT inden for rammerne af informationsudveksling om BAT.(1) Det indebærer, at der kan blive tale om at ajourføre konklusionerne af risikovurderingen vedrørende sundhed ved en senere kommissionshenstilling.(2) Risiciene for vandmiljøet som følge af disse anvendelser består kun i et bidrag til den lokale baggrundskoncentration. Det samme gør sig gældende for anvendelse af nonylphenolethoxylater i pesticidformuleringer til landbrugsformål, fotografiske processer i lille skala og emulsionsmalinger til hjemme- og industribrug.(3) Risiciene for vandmiljøet som følge af disse anvendelser består kun i et bidrag til den lokale baggrundskoncentration. Det samme gør sig gældende for anvendelse af nonylphenolethoxylater i pesticidformuleringer til landbrugsformål, fotografiske processer i lille skala og emulsionsmalinger til hjemme- og industribrug.(4) Risiciene for vandmiljøet som følge af disse anvendelser består kun i et bidrag til den lokale baggrundskoncentration. Det samme gør sig gældende for anvendelse af nonylphenolethoxylater i pesticidformuleringer til landbrugsformål, fotografiske processer i lille skala og emulsionsmalinger til hjemme- og industribrug.(5) Inden for rammerne af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26) arbejdes der i øjeblikket på fællesskabsplan med udarbejdelse af BAT-referencedokumenter (BREF) for en række forskellige kemiske processer, og dette arbejde kan i denne henseende blive særligt betydningsfuldt. Der er flere oplysninger herom på webstedet for Det Europæiske Kontor for Integreret Forureningsforebyggelse og -bekæmpelse: http://eippcb.jrc.es.(6) Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1) indføres der bestemmelser om forureningsbegrænsende foranstaltninger på EU-niveau. Kommissionen vil på grundlag af listen over prioriterede stoffer i bilag X dertil fremsætte forslag til miljøkvalitetskrav og emissionskontrol, herunder emissionsgrænseværdier, to år efter vedtagelse af listen. For nogle af de "prioriterede farlige stoffer" skal emissionskravene sigte mod at standse eller udfase udledninger, emissioner og tab inden for 20 år. Nonylphenoler er et af de "prioriterede farlige stoffer" på den første liste over prioriterede stoffer, som Kommissionen fremsatte forslag om i februar 2000 (KOM (2000) 47 endelig udgave (EFT C 177 E 27.6.2000, S. 74), ændret ved KOM (2001) 17 endelig udgave af 16. januar 2001). Rådet vedtog den 11. juni 2001 den første liste over prioriterede stoffer, herunder nonylphenoler, således at foranstaltningerne i direktiv 2000/60/EF kan benyttes som endnu et instrument til at nedbringe risiciene for og via vandmiljøet.(7) Ifølge Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230 af 19.8.1991) skal nonylphenoler og nonylphenolethoxylater trækkes ud af markedet som aktive stoffer i pesticider med virkning fra juli 2003.(8) Denne anvendelse er for tiden ikke omfattet af en fællesskabsvurdering inden for rammerne af direktiv 91/414/EØF.(9) Det indebærer, at der kan blive tale om at ajourføre konklusionerne af risikovurderingen vedrørende sundhed ved en senere kommissionshenstilling.(10) Risiciene for vandmiljøet som følge af disse anvendelser består kun i et bidrag til den lokale baggrundskoncentration. Det samme gør sig gældende for anvendelse af nonylphenolethoxylater i pesticidformuleringer til landbrugsformål, fotografiske processer i lille skala og emulsionsmalinger til hjemme- og industribrug.(11) Risiciene for vandmiljøet som følge af disse anvendelser består kun i et bidrag til den lokale baggrundskoncentration. Det samme gør sig gældende for anvendelse af nonylphenolethoxylater i pesticidformuleringer til landbrugsformål, fotografiske processer i lille skala og emulsionsmalinger til hjemme- og industribrug.(12) Risiciene for vandmiljøet som følge af disse anvendelser består kun i et bidrag til den lokale baggrundskoncentration. Det samme gør sig gældende for anvendelse af nonylphenolethoxylater i pesticidformuleringer til landbrugsformål, fotografiske processer i lille skala og emulsionsmalinger til hjemme- og industribrug.(13) Inden for rammerne af direktiv 96/61/EF arbejdes der i øjeblikket på Fællesskabsplan med udarbejdelse af BAT-referencedokumenter (BREF) for en række forskellige kemiske processer, og dette arbejde kan i denne henseende blive særligt betydningsfuldt. Der er flere oplysninger herom på webstedet for Det Europæiske Kontor for Integreret Forureningsforebyggelse og -bekæmpelse: http://eippcb.jrc.es.(14) Ved direktiv 2000/60/EF indføres der bestemmelser om forureningsbegrænsende foranstaltninger på EU-niveau. Kommissionen vil på grundlag af listen over prioriterede stoffer i bilag X dertil fremsætte forslag til miljøkvalitetskrav og emissionskontrol, herunder emissionsgrænseværdier, to år efter vedtagelse af listen. For nogle af de "prioriterede farlige stoffer" skal emissionskravene sigte mod at standse eller udfase udledninger, emissioner og tab inden for 20 år. Nonylphenoler er et af de "prioriterede farlige stoffer" på den første liste over prioriterede stoffer, som Kommissionen fremsatte forslag om i februar 2000 (KOM (2000) 47 endelig udgave). Rådet vedtog den 11. juni 2001 den første liste over prioriterede stoffer, herunder nonylphenoler, således at foranstaltningerne i direktiv 2000/60/EF kan benyttes som endnu et instrument til at nedbringe risiciene for og via vandmiljøet.(15) Ifølge direktiv 91/414/EØF skal nonylphenoler og nonylphenolethoxylater trækkes ud af markedet som aktive stoffer i pesticider med virkning fra juli 2003.(16) Denne anvendelse er for tiden ikke omfattet af en fællesskabsvurdering inden for rammerne af direktiv 91/414/EØF.(17) Rådets direktiv 70/220/EØF af 20. marts 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af udstødningsgas fra køretøjsmotorer med styret tænding (EFT L 76 af 6.4.1970, s. 1).(18) Direktiv 2000/60/EF.(19) Anlægsgodkendelser i henhold til direktiv 96/61/EF eller national lovgivning.(20) Inden for rammerne af direktiv 96/61/EF arbejdes der i øjeblikket på fællesskabsplan med udarbejdelse af BAT-referencedokumenter (BREF), som omfatter MTBE-produktion og -håndtering, herunder konstruktion og styring af lagerformer.


Avis juridique important

|

51999SC1302

99/669/EF, Euratom: Kommissionens henstilling af 15. september 1999 om et klassificeringssystem for fast radioaktivt affald (SEK(1999) 1302 endelig udg.)

EF-Tidende nr. L 265 af 13/10/1999 s. 0037 - 0045

KOMMISSIONENS HENSTILLINGaf 15. september 1999om et klassificeringssystem for fast radioaktivt affald(SEK(1999) 1302 endelig udg.)(1999/669/EF, Euratom)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 155 og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 124, ogsom tager følgende i betragtning:(1) Ifølge EF-traktatens artikel 174 skal der på internationalt plan fremmes foranstaltninger til bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten;(2) Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger(1) kræver i artikel 7, at "medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at give offentligheden generelle oplysninger om miljøsituationen, bl.a. ved regelmæssig offentliggørelse af miljørapporter";(3) i Rådets resolution 92/C 158/02 af 15. juni 1992 om fornyelse af Fællesskabets handlingsplan for radioaktivt affald(2) kræves i punkt 1 i bilaget om "Fortløbende analyse af situationen", at Kommissionen regelmæssigt forelægger Rådet en analyse af situationen og udsigterne for forvaltningen af radioaktivt affald i medlemsstaterne under hensyntagen til kravene til sikkerhed og miljøbeskyttelse og til de behov, der følger af kerneprogrammer og aktiviteter, hvor der forekommer radioaktive isotoper; Kommissionen holder også Europa-Parlamentet underrettet om disse analyser;(4) i Fællesskabets handlingsplan for radioaktivt affald(3) kræves der "samråd vedrørende sikkerhed i forvaltningen og oplagringen af radioaktivt affald", således at der bliver mulighed for "indbyrdes at tilnærme nationale metoder og forskrifter vedrørende sikker oplagring for de forskellige affaldskategorier";(5) Regionsudvalget mener i artikel 11 i sin resolution 98/C 251/06 om "Nuklear sikkerhed og lokalt og regionalt demokrati"(4), "at mange af de spørgsmål, som vedrører forslag om bortskaffelse af radioaktivt affald, er komplekse og har ikke bred forståelse i befolkningen; derfor må det anses for afgørende at sikre befolkningen adgang til alle relevante oplysninger, at inddrage de lokale og regionale myndigheder samt befolkningen i beslutningstagningen, og at søge at opnå befolkningens opbakning om de principper, som ligger til grund for sikker oplagring og affaldsforvaltningsprogrammer",HENSTILLER:med henvisning til begrundelsen i bilaget,at medlemsstaterne og deres nukleare industri lægger sig fast på et fælles klassificeringssystem for radioaktivt affald, som kan benyttes ved national og international kommunikation, og som også har til formål at gøre informationsforvaltningen på området lettere;at et sådant klassificeringssystem anvendes, når der udleveres information om fast radioaktivt affald til offentligheden, nationale og internationale institutioner og ikke-statslige organisationer. Det skal ikke træde i stedet for tekniske kriterier, når sådanne er nødvendige i specifik sikkerhedssammenhæng, f.eks. ved udstedelse af driftstilladelser til anlæg mv.;at medlemsstaterne kan anvende samme klassificeringssystem. I perioden indtil 1. januar 2002 vil det kunne anvendes parallelt med bestående nationale systemer.Klassificeringssystemet kan sammenfattes således:1. Temporært radioaktivt affaldRadioaktiv affaldstype (hovedsagelig fra sundhedssektoren), som henfalder under den midlertidige deponering og derefter muligvis er egnet til forvaltning uden for kontrolsystemet, forudsat at bestemte frigivelsesniveauer er overholdt.2. Lav- og mellemaktivt affald (LILW)LILW har en sådan koncentration af radioaktive isotoper, at varmeudviklingen er tilstrækkeligt lav under deponeringen. Hvilken varmeudvikling der er tilstrækkeligt lav afhænger af en sikkerhedsvurdering af det enkelte anlæg.2.1. Kortlivet affald (LILW-SL)Denne kategori omfatter radioaktivt affald, der indeholder isotoper med højst samme halveringstid som Cs-137 og Sr-90 (ca. 30 år) og har en begrænset koncentration af langlivede alfa-emittere (højst 4000 Bq/g langlivede alfa-emittere i hver enkelt affaldskolli og højst 400 Bq/g i affaldet som helhed).2.2. Langlivet affald (LILW-LL)Materiale indeholdende langlivede radioaktive isotoper og alfa-emittere i højere koncentration end tilladt i kortlivet affald.3. Højaktivt affaldAffald med en så høj koncentration af radioaktive isotoper, at varmeudviklingen skal tages i betragtning under oplagring og deponering. (Varmeudviklingens størrelse er specifik for det enkelte anlæg, og sådant affald stammer først og fremmest fra behandling/konditionering af brugt reaktorbrændsel.Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 15. september 1999.På Kommissionens vegneRitt BJERREGAARDMedlem af Kommissionen(1) EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56.(2) EFT C 158 af 25.6.1992, s. 3.(3) EFT C 158 af 25.6.1992, s. 3.(4) EFT C 251 af 10.8.1998, s. 34.BILAG1. IndledningRadioaktivt affald består af en lang række forskellige materialer med forskellige fysiske, kemiske og radioaktive egenskaber. Det indebærer en tilsvarende lang række forskellige potentielle farer.Klassificeringssystemerne for radioaktivt affald i EU er vidt forskellige med hensyn til indfaldsvinkel og anvendelsesmåde. Nogle bruges kun til kommunikationsformål, andre tjener til at fastsætte bortskaffelsesmåden.Medlemsstaternes klassificeringssystemer for radioaktivt affald er baseret på aktivitetskoncentration, total aktivitet, affaldsoprindelse eller bortskaffelsesmåde.Størst forskel er der fra lande, der har kernekraft, til lande, der ikke har. Desuden er grænserne mellem kategorierne ikke altid helt kvantificerbare, så der kan være store variationer fra land til land.Forskelle mellem, hvordan radioaktivt affald klassificeres, kan vanskeliggøre medlemsstaternes samarbejde i forbindelse med det indre marked og fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser. Eksempelvis kan en fælles sprogbrug ved defineringen af de forskellige kategorier af radioaktivt affald være til stor nytte ved optimering af deponeringsanlæg og ved returnering af affald efter behandling og/eller konditionering.Et EU-klassificeringssystem vil ligeledes være til nytte, når der gives sammenlignende oplysninger om radioaktivt affald til offentligheden, nationale og internationale institutioner og ikke-statslige organisationer.Nedenfor følger en begrundelse for harmonisering, en diskussion af kravene og en beskrivelse af klassificeringsforslaget.2. BaggrundI Fællesskabets handlingsplan for radioaktivt affald(1) kræves der "Samråd vedrørende sikkerhed i forvaltningen og oplagringen af radioaktivt affald", således at der bliver mulighed for1. at udvikle en fælles linje samt at iværksætte bestræbelser med henblik på harmonisering på fællesskabsniveau af strategier og metoder til forvaltning af radioaktivt affald, hvor dette er muligt2. indbyrdes at tilnærme nationale metoder og forskrifter vedrørende sikker oplagring for de forskellige affaldskategorier3. at formulere henstillinger om evaluering af sikkerheden ved oplagring af radioaktivt affald og kriterier herfor4. generelt set at opnå et indbyrdes tilsvarende og tilfredsstillende niveau for beskyttelse af arbejdstagere, offentligheden og miljøet, der giver den højeste grad af sikkerhed, der kan opnås i praksis.Generelt produceres der ved aktiviteter inden for industri, forskning og medicin restmaterialer, der indeholder radioaktive isotoper. Efter eventuel adskillelse, genanvendelse i den nukleare industri og behandling er der i princippet to slags materiale tilbage, nemlig>TABELPOSITION>Materiale i kategori 1 kan frigives af de nationale myndigheder, forudsat at de overholder de frigivelsesniveauer, der er fastsat ved hjælp af de grundlæggende kriterier i bilag I til direktiv 96/29/Euratom(2). De nationale myndigheder skal tage hensyn til tekniske retningslinjer fra Fællesskabet. Det bør dog bemærkes, at der endnu ikke er noget fælles grundlag for harmonisering af kategori 1.Kun materialer i kategori 2 betragtes som radioaktivt affald, og nærværende henstilling omhandler kun dette. Man kan definere to grundlæggende håndteringsalternativer:1. Opbevaring i et begrænset tidsrum, indtil affaldet enten kan overføres til kategori 1 eller deponeres.2. Deponering på veldefineret måde (på eller nær jordoverfladen eller i undergrunden).De faktorer, der generelt anses for mest relevante ved oprettelse af systemer til klassificering af radioaktivt affald og forvaltningsprocedurer, er de radioaktive isotopers type, den totale aktivitet, aktivitetskoncentrationen, halveringstiden, dosishastigheden, varmeudviklingen og andre fysiske og kemiske egenskaber.Internationale organer, nationale myndigheder og affaldsbehandlingsanlæg har oprettet systemer til klassificering af radioaktivt affald inden for deres kompetence- eller ansvarsområde (affaldsbehandling, transport, deponering, kommunikation i internationale forskerkredse og med offentligheden, mv.), idet affald med samme egenskaber og farer anbringes i samme kategori, hvorved håndteringen bliver lettere og sikkerheden større.De fleste af medlemsstaternes nationale behov opfyldes med de nationale klassificeringssystemer, de har opbygget (se kapitel 4, "Den nuværende situation"). Da disse systemer er opbygget hver for sig og til forskellige formål, kan der være betydelige indbyrdes forskelle, idet nogle bygger på aktivitetskoncentration, medens andre er baseret på oprindelse eller deponeringsmåde.Den kendsgerning, at alle lande benytter den internationale IAEA-klassificering af kolli til radioaktivt affald, er et godt grundlag for oprettelse af et fælles klassificeringssystem for EU's medlemsstater. Et referenceklassificeringssystem vil kunne give visse lande nyttig vejledning, når de udformer deres egen håndteringsstrategi, og samtidig gøre generel og kommerciel kommunikation lettere. Men selv om et sådant referenceklassificeringssystem kan være til nytte i forbindelse med generiske og grundlæggende sikkerhedsovervejelser, vil det ikke kunne træde i stedet for de specifikke sikkerhedsvurderinger, der foretages til bestemte forvaltningsformål, bl.a. valg af deponeringsmåde.3. Formålet med et EU-klassificeringssystem for affaldHovedformålet med et klassificeringssystem er at opnå bedre kommunikation og lettere informationsstyring, idet et sådant system vil være et velegnet værktøj til at beskrive mængder af radioaktivt affald i EU for politikere og befolkning på en standardiseret og let forståelig måde.Sammenhængen mellem klassificeringssystemet og den måde, som selve affaldet i praksis håndteres og bortskaffes på, er noget mere usikkert. Derfor mener Kommissionens tjenestegrene, at klassificeringssystemet bør være vejledende (kvalitativt) og ikke obligatorisk.Som hovedregel må det konstateres, at et kvalitativt klassificeringssystem aldrig vil kunne overflødiggøre de nationale regeludstedende myndigheders kontrolfunktion ved håndtering og deponering af radioaktivt affald ved specifikke anlæg. De detaljerede sikkerhedsvurderinger, som de anvender med udgangspunkt i deres egne specifikke forvaltnings- og regelsystemer, kræver langt mere detaljerede oplysninger om de enkelte affaldsstrømme, end et klassificeringssystem kan give. De forskellige affaldsklassificeringssystemer, der i praksis anvendes i medlemsstaterne i dag, er sjældent omtalt i hverken lovgivning eller foreskrevne procedurer.Forbindelsen mellem affaldets klassificering og slutdeponeringsmåden bliver yderligere kompliceret af, at der i de enkelte medlemsstater er forskellige planer for slutdeponering af radioaktivt affald. Nogle medlemsstater har konkrete planer for både dybtliggende og overfladenære deponier for forskellige affaldstyper. Andre går kun ind for en af disse anlægstyper, og atter andre har ikke besluttet sig.Efter nogle medlemsstaters opfattelse vil et hensigtsmæssigt opbygget klassificeringssystem kunne give nogle grundlæggende retningslinjer for, hvordan den generelle struktur i forvaltningen af radioaktivt affald, især deponering, kan forbedres. Eksempelvis kan det i de medlemsstater, hvor der kunne være valgmulighed mellem deponering på jordoverfladen og i undergrunden, give et fingerpeg om, hvilke grupper af affaldsstrømme der skal i de enkelte deponityper.Da der i dag er stor forskel mellem de nationale klassificeringssystemer for affald, kan et EU-klassificeringssystem indledningsvis kunne anvendes parallelt med de nuværende nationale systemer indtil 1. januar 2002. Systemet skal endvidere kunne rumme alle nuværende og fremtidige affaldsstrømme, så der kan laves detaljerede rapporter om lagerbeholdninger. Det kan benyttes i forbindelse med regelfastsættelse og forbedre kommunikationen med offentligheden, f.eks. som led i fri adgang til miljøoplysninger (direktiv 90/313/EØF).4. Den nuværende situationEU har beskrevet(3) de klassificeringssystemer, der benyttes i medlemsstaterne og i de central- og østeuropæiske lande, der har ansøgt om optagelse i EU. Rapporten indeholder omfattende oplysninger om de enkelte landes klassificeringssystem.Klassificeringssystemerne er kort beskrevet nedenfor.4.1. EU-medlemsstaterneBelgienKlassificeringen i Belgien afhænger af, om det radioaktive affald er konditioneret eller ikke. Ikke-konditioneret affald klassificeres efter fysisk tilstandsform, emitternes art, aktivitetens koncentrationsniveau og mulig behandling. Disse parametre udtrykkes ved hjælp af en kode bestående af tre tal/bogstaver. Konditioneret affald inddeles efter bortskaffelsesmåde i tre kategorier, A, B og C. Klassificeringen bygger på egnetheden til deponering ved jordoverfladen eller i undergrunden og på affaldets varmeafgivelse. Det overvejes at tilføje endnu en affaldstype, radiumkontamineret affald. Der forventes ingen andre ændringer af klassificeringssystemet.DanmarkI Danmark har man indtil nu ingen planer om at deponere radioaktivt affald, så klassificeringssystemet omfatter kun midlertidig opbevaring. Systemet bygger i første række på affaldets oprindelse og dernæst på måling og sortering. Ved modtagelsen på opbevaringsanlægget inddeles affaldet efter ekstern stråling, og efter behandling går affaldsbeholderne til opbevaring enten i lageret for lavaktivt affald eller for lav- og mellemaktivt affald, alt efter dosishastighed og indhold af fissilt materiale. Brugte forseglede kilder opbevares ved Forskningscenter Risø. Der forventes ingen ændringer af klassificeringssystemet.FinlandRadioaktivt affald opdeles først i to hovedtyper, radioisotopaffald og nukleart affald. Radioisotopaffald kommer fra hospitaler, forskningsinstitutter og industri, medens nukleart affald kommer fra kernekraftværker og en forskningsreaktor. Radioisotopaffald opdeles yderligere efter aktivitetskoncentration i frigivet affald og laboratorieaffald. Nukleart affald deles op i tre kategorier alt efter oprindelse og tilsigtet bortskaffelsesmåde, nemlig højaktivt brugt brændsel, lav- og mellemaktivt affald fra drift af kernekraftværker og lav- og mellemaktivt affald fra nedlukning af kernekraftværker. Det lav- og mellemaktive affald opdeles derefter yderligere i frigivet affald, lavaktivt affald og mellemaktivt affald alt efter aktivitetskoncentrationen. Der forventes ingen ændringer af klassificeringssystemet.FrankrigI den nukleare sektor deles affald op i konventionelt affald og nukleart affald, alt efter dets geografiske og funktionelle oprindelse (zoneinddeling af anlæggene). Systemet for klassificering af nukleart affald består af en tabel, som knytter affaldets toksicitet sammen med bortskaffelsesmåderne. Toksiciteten defineres ved to parametre, nemlig de vigtigste radionukleiders levetid (under og over 30 år) og aktivitetsindholdet (meget lavt, lavt, middel og højt). Med dette som udgangspunkt når man frem til en af klassificeringssystemets otte affaldskategorier, og til hver af dem er der knyttet en eller flere forvaltningsmåder. Nogle af disse er endnu ikke færdigundersøgt.TysklandTysklands system for klassificering af radioaktivt affald afhænger af, hvor det deponeres. Anlæggets operatør lægger klassificeringssystemet til rette ud fra en stedsspecifik sikkerhedsvurdering, hvori der bl.a. tages hensyn til gældende lovgivning og administrative bestemmelser. Der fastsættes dernæst kvantitative forskrifter for de enkelte depoter, bl.a. et system af grupper af affaldsformer, klasser af affaldsbeholdere og begrænsninger med hensyn til radionukleiders specifikke aktivitet. Der forventes ingen grundlæggende ændringer af klassificeringssystemet.GrækenlandI Grækenland har man intet officiel system for klassificering af radioaktivt affald, eftersom kun forskningsinstitutter, hospitaler og erhvervsliv producerer radioaktivt affald. Brugere, der ønsker at påbegynde aktiviteter, der frembringer radioaktivt affald, skal imidlertid forud indhente tilladelse hertil hos myndighederne.Lovgivningen om strålingsbeskyttelse er under ændring, hvilket eventuelt kan få virkninger for klassificeringssystemet.IrlandDa der hverken findes kernekraftværker eller brændselsanlæg i Irland, bliver radioaktivt affald blot klassificeret efter halveringstid og dernæst efter, om det er en forseglet kilde eller ikke. Der forventes ingen ændringer af det nuværende system.ItalienDet italienske system for klassificering af konditioneret affald bygger på bortskaffelsesmåden. Radioaktivt affald deles op i tre kategorier efter de radioaktive isotopers art og koncentration. Affald klassificeres i kategori I, hvis det henfalder til frigivelsesniveau på nogle måneder, medens andet affald kommer i kategori II og III alt efter halveringstid og aktivitet. I kategori II er der to underkategorier, som er baseret på kravene til affaldets konditionering inden slutdeponeringen.Der forventes kun at blive foretaget ændringer i "Technical Guide No 26", således at også højaktivt affald, forglasset affald og mellemaktivt affald (ikke-varmeudviklende) bliver omfattet heraf.NederlandeneDa der endnu ikke er truffet beslutning om, hvordan radioaktivt affald skal bortskaffes, er klassificeringssystemet koncentreret om at behandle og konditionere radioaktivt affald på en sådan måde, at ingen bortskaffelsesmuligheder udelukkes på forhånd. Der er tre kategorier af radioaktivt affald, som hver har flere underkategorier. Kategori 1 omfatter alt lav- og mellemaktivt affald under en vis dosishastighed, og underinddelingen afhænger af oprindelse, indhold af radioaktive isotoper og halveringstid. Affald i kategori 2 og 3 klassificeres på grundlag af varmeudvikling, og underinddeles efter affaldets oprindelse og type. Der forventes ingen ændringer af det nuværende system.PortugalRadioaktivt affald klassificeres efter bortskaffelsesmåde. Der er tre kategorier, kortlivet lavaktivt affald (fra forskning, sundhedsvæsen og industri, herunder også brugte forseglede beta/gammakilder med halveringstid under 30 år, konditioneret for sig), alfa-affald (først og fremmest brugte forseglede radium- og americiumkilder) og affald fra uranbrydning og -udvinding. Der forventes ingen ændringer af det nuværende system.SpanienI det spanske klassificeringssystem er der to affaldskategorier, som bygger på, hvordan affaldet bliver eller agtes bortskaffet. Det er lav- og mellemaktivt affald, som er egnet til deponering i nærheden af jordoverfladen, og alt andet affald. Desuden er der fastsat specifikke kriterier for de enkelte deponier, f.eks. krav til affaldsbeholdernes egenskaber, konditioneringen og indholdet af specifikke radioaktive isotoper og krav til anlægget som helhed.Der forventes ingen ændringer af det nuværende system, selv om det kan blive nødvendigt at ændre beskrivelsen af forvaltningen af brugt brændsel, der i øjeblikket klassificeres som højaktivt affald, for at opnå overensstemmelse med de seneste Wienerkonventioner om sikker forvaltning af brugt brændsel.SverigeRadioaktivt affald opdeles i nukleart og ikke-nukleart affald, f.eks. affald fra hospitaler og forskningsinstitutioner. Noget lavaktivt nukleart affald deponeres i overfladenære deponier i henhold til kriterier som aktivitetskoncentration og total aktivitet. Nukleart affald, som ikke er frigivet eller deponeret i overfladenære deponier, følger en af tre forskellige bortskaffelsesmåder. Det er undergrundsdeponering af driftsaffald (operationel), undergrundsdeponering af nedlukningsaffald (planlagt) og deponering af brugt brændsel og andet langlivet affald (planlagt). Ikke-nukleart affald, der ikke kan frigives, konditioneres og deponeres sammen med nukleart affald eller opbevares midlertidigt, indtil de planlagte anlæg er opført. Der forventes ingen ændringer af det nuværende system.Det Forenede KongerigeI Det Forenede Kongerige har man fire generelle kategorier af radioaktivt affald, som karakteriseres ved varmeafgivelse og aktivitetsindhold. De fire kategorier er meget lavaktivt affald, lavaktivt affald, mellemaktivt affald og højaktivt affald.En kritisk gennemgang i 1995 viste, at der muligvis var behov for at revidere dette klassificeringssystem på baggrund af forhandlinger i EU. Eventuelle ændringer af systemet vil antagelig kunne kobles sammen med implementeringen af de nye grundlæggende Euratom-sikkerhedsnormer.4.2. Central- og østeuropæiske landeBulgarienI Bulgarien deles radioaktivt affald op i tre kategorier efter den ækvivalente gamma-dosishastighed 0,1 m fra overfladen eller den specifikke alfa- eller beta-aktivitet. Institutionsaffald og brugte forseglede kilder klassificeres på samme måde.TjekkietI Tjekkiet findes der intet klassificeringssystem i lovgivningen, men producenter af affald er forpligtet til at fastlægge deres eget klassificeringssystem på grundlag af de behandlings- og konditioneringssystemer og teknologi, de anvender, under iagttagelse af kriterier, som det statslige kontor for nuklear sikkerhed fastsætter. I den nationale kommunikation benyttes betegnelserne lav- og mellemaktivt affald, højaktivt affald og brugt brændsel, selv om de ikke er defineret nogetsteds.EstlandEstland er ved at ændre sit system for klassificering af radioaktivt affald, og de nye regler skulle være på plads ved udgangen af 1998. Indtil da fortsætter Estland med at bruge det gamle USSR-klassificeringssystem (SPORO-85). SPORO-85 indeholder grænseværdier for frigivelse af radioaktivt affald, som bygger på specifik aktivitet og overfladekontaminering. Derefter deles radioaktivt affald op i tre grupper, genstande, biologisk affald og brugte strålingskilder. De deles igen op i tre undergrupper efter dosishastighed.UngarnUngarns system for affaldsklassificering tager udgangspunkt i affaldets oprindelse og aktivitetskoncentration. De tre kategorier er lavaktivt affald, mellemaktivt affald og højaktivt affald, afhængigt af affaldets aktivitetskoncentration eller dosishastighed på overfladen.LetlandMyndighederne i Letland er ved at udarbejde nye regler for forvaltning af radioaktivt affald. Det nye system bliver baseret på bortskaffelsesmåde og klassificering af affaldet efter halveringstid og aktivitetsindhold. Eksisterende affald kan tilhøre en af tre kategorier, nemlig affald, der deponeres i gamle underjordiske rum, affald, der deponeres i nye underjordiske rum, og brugte forseglede kilder, der opbevares midlertidigt.PolenI Polen har man grænseværdier for, hvornår affald skal betragtes som radioaktivt affald, og derpå klassificeres radioaktivt affald efter dets indhold af radioaktive isotoper (beta/gamma og alfa); lukkede strålingskilder udgør en tredje kategori. Beta/gamma-affald deles yderligere op i lav-, mellem- og højaktivt affald på grundlag af aktivitetskoncentrationen. For de enkelte kolli til opbevaring og deponering gælder der yderligere kriterier.RumænienRadioaktivt affald opdeles i tre kategorier, højaktivt, mellemaktivt og lavaktivt affald efter dets specifikke aktivitet eller dosishastighed ved overfladen. Fast lavaktivt affald deles derefter op i brændbart, ikke-brændbart og særligt affald. Brændbart affald underopdeles i bionedbrydeligt og ikke-bionedbrydeligt affald, og ikke-brændbart affald underopdeles efter om det kan kompakteres eller ikke. Affald fra uranbrydning og -udvinding klassificeres for sig efter dets fysiske egenskaber og aktivitetskoncentration. Det nuværende system for forvaltning af radioaktivt affald skal revideres i nær fremtid, og man regner med at indføre et system, der bygger på IAEA's system og EU-henstillinger.SlovakietI Slovakiet findes der endnu ikke noget formelt klassificeringssystem. Generelt benyttes et kvalitativt system med kategorierne lavaktivt, mellemaktivt og højaktivt affald, men grænsen mellem dem ligger ikke fast. Det nuværende system tager først og fremmest udgangspunkt i affaldets oprindelse, men der er en revision af systemet på vej, som sandsynligvis bliver baseret på bortskaffelsesmåden.SlovenienSlovenien har tre kategorier af radioaktivt affald, nemlig lavaktivt, mellemaktivt og højaktivt affald. De bygger på affaldets oprindelse med grænseværdier for den specifikke aktivitet. Det lavaktive og det mellemaktive affald underopdeles i affald med alfa-emittere og affald med beta/gamma-emittere. Der arbejdes på et klassificeringssystem, der er baseret på IAEA's system, inklusive undtagelsesordningen.5. Kommissionens forslag til klassificeringssystemSystemer til forvaltning af radioaktivt affald bør indrettes efter affaldets egenskaber, dets skadevoldende potentiale for mennesker og/eller dets indvirkning på miljøet. Kriterierne for, om radioaktivt affald kan modtages i et deponeringsanlæg, er afledt fra (og underbygger) sikkerhedsvurderinger, hvor der er taget hensyn til de specifikke forhold på stedet (lovmæssige krav, deponeringsprincip, vurderingens forudsætninger, mv.). Disse forhold har endnu større betydning ved definering af kriterier for overfladenære anlæg. Heri indgår deponeringsprincip, typen af kunstige og naturlige barrierer og deres funktion, type og hyppighed af forudsat institutionel kontrol og relevante scenarier ved vurderingen.Deponeringsbaserede systemer for klassificering af radioaktivt affald til generel brug kan kun være kvalitative (vejledende), medmindre det er muligt forudgående at fastsætte vigtige variable i sikkerhedsvurderingen meget realistisk og pålideligt.Et vejledende system giver en kvalitativ beskrivelse af de enkelte affaldskategorier, og de fleste generelle egenskaber ved det radioaktive affald benyttes som kriterier for klassificeringen. Samtidig kan talværdier til angivelse af brede intervaller eller størrelsesordener for enkelte centrale egenskaber også være til nytte.Kommissionens klassificeringssystem er baseret på IAEA's klassificeringsordning(4), idet europæiske nationale eksperters synspunkter og praktiske erfaringer har foranlediget enkelte ændringer. Eksempelvis har man ikke beholdt den grænse for varmeafgivelse på 2 kW/m3 i LILW-affald, som IAEA anbefaler. De sagkyndige har ikke kunnet finde nogen begrundelse for en sådan værdi og er nået frem til, at denne værdi må være relateret til anlægsspecifikke sikkerhedsanalyser. Klassificeringssystemet omhandler kun materiale, der indeholder eller er kontamineret med radionukleider, og som ikke påtænkes anvendt (Rådets direktiv 92/3/Euratom(5)).Klassificeringsordningen tænkes kun anvendt på fast affald; det bemærkes dog, at visse former for flydende affald kan være omfattet af den foreslåede kategori for temporært radioaktivt affald (hovedsagelig radioaktivt affald fra sundhedsvæsnet).Indledningsvis kan klassificeringssystemet anvendes parallelt med nationale systemer frem til 1. januar 2002. Nationale tekniske klassificeringskriterier bør ikke skiftes ud, da de udspringer af specifikke sikkerhedshensyn, bl.a. ved udstedelse af driftstilladelser til anlæg og lignende. Det skal bemærkes, at det ikke i et simpelt klassificeringssystem er muligt at tage højde for alle forhold i forbindelse med systemets brug; sådanne spørgsmål af denne art må behandles i en særskilt mere detaljeret vejledning. Det må dog fremhæves, at et nøje beskrevet og underbygget, men i bund og grund kvalitativt affaldsklassificeringssystem alligevel giver mange nyttige oplysninger, som kan gøre informationsforvaltningen lettere og forbedre kommunikationen på europæisk plan.Nedenfor beskrives forslaget til klassificeringssystem, som bygger på indhold af radioaktivitet, varighed og varmeafgivelse.5.1. Temporært radioaktivt affaldRadioaktivt affaldstype (hovedsagelig fra sundhedssektoren), som henfalder under den midlertidige deponering og derefter muligvis er egnet til forvaltning uden for kontrolsystemet, forudsat at bestemte frigivelsesniveauer er overholdt. Det foreslås at sætte den maksimale varighed til fem år; er varigheden længere end fem år, betragtes affaldet som lav- og mellemaktivt affald. Frigivelsesniveauernes værdier fastsættes af de nationale kompetente myndigheder og udtrykkes ved den aktivitetskoncentration og/eller aktivitet, hvorved eller hvorunder radioaktive stoffer og materialer indeholdende radioaktive stoffer, som hidrører fra en praksis, der er omfattet af anmeldelseskravet, ikke længere er omfattet af bestemmelserne i direktiv 96/29/Euratom. Niveauerne skal følge de grundlæggende kriterier i de grundlæggende Euratom-sikkerhedsnormer i bilag I til direktiv 96/29/Euratom og afspejle alle andre tekniske vejledninger fra EU.5.2. Lav og mellemaktivt affald (LILW)LILW har en sådan koncentration af radioaktive isotoper, at varmeudviklingen er tilstrækkeligt lav under deponeringen. Hvilken varmeudvikling, der er tilstrækkeligt lav, afhænger af en sikkerhedsvurdering af det enkelte anlæg.5.2.1. Kortlivet affald (LILW-SL)Denne kategori omfatter radioaktivt affald, der indeholder isotoper med højst samme halveringstid som Cs-137 og Sr-90 (ca. 30 år) og har en begrænset koncentration af langlivende alfa-emittere (højst 4000 Bq/g langlivede alfa-emittere i hver enkelt affaldskolli og højst 400 Bq/g i affaldet som helhed).5.2.2. Langlivet affald (LILW-LL)Materialer indeholdende langlivede radioaktive isotoper og alfa-emittere i højere koncentration end tilladt i kortlivet affald.5.3. Højaktivt affaldAffald med en så høj koncentration af radioaktive isotoper, at varmeudviklingen skal tages i betragtning under oplagring og deponering. (Varmeudviklingens størrelse er specifik for det enkelte anlæg, og sådant affald stammer først og fremmest fra behandling/konditionering af brugt reaktorbrændsel.)6. KonklusionerKommissionen henstiller til medlemsstaterne og industrien, at de indfører det foreslåede klassificeringssystem til national og international kommunikation.Klassificeringssystemet skal benyttes, når der gives oplysninger om fast radioaktivt affald til offentligheden, nationale og internationale institutioner og ikke-statslige organisationer.Kommissionen henstiller til medlemsstaterne, at de benytter dette klassificeringssystem. I tiden frem til 1. januar 2002 kan det benyttes sideløbende med eksisterende nationale systemer.Derfor er det hensigtsmæssigt, at Kommissionen retter henstilling til medlemsstaterne om et klassificeringssystem for fast radioaktivt affald.(1) Rådets resolution af 15. juni 1992 om fornyelse af Fællesskabets handlingsplan for radioaktivt affald (92/C 158/02), EFT C 158 af 25.6.1992, s. 2.(2) Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling (EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1).(3) Radioactive Waste Categories. Current Position (98) in the EU Member States and in the Baltic and Central European Countries. 1998 OPOCE Luxembourg EUR 18324.(4) IAEA Safety Series No 111-G-1.1 Classification of Radioactive Waste, A safety guide. Wien 1994.(5) EFT L 35 af 12.2.1992, s. 24.


Avis juridique important

|

31967H0082

67/82/CEE: Recommandation de la Commission, du 13 janvier 1967, en vertu de l'article 115, alinéa 1 du traité, au Royaume des Pays-Bas Belgique, au sujet du régime d'importation de fils de fibres textiles synthétiques et artificielles originaires de Tchécoslovaquie (Kun den nederlandske udgave er autentisk) /* Den danske udgave er ikke til rådighed */

EF-Tidende nr. 016 af 27/01/1967 s. 0244 - 0245

 /* Der findes ingen dansk version af dette dokument, da det ikke er indeholdt i den danske Specialudgave. Kriterierne for at udelade retsakter var foelgende:  - akter, som ikke laengere havde virkning paa tidspunktet for Danmarks indtraeden i Faellesskabet (1. jan. 1973)  - akter, hvis virkning automatisk ophoerte paa indtraedelsestidspunktet (f.eks. visse aftaler mellem Faellesskabet og Det Forenede Kongerige, Irland eller Danmark)  - akter, som kun er bindende for dem, de er rettet til, og som derfor kun er autentiske paa originalsproget  - ikke-bindende akter  - akter, som ikke skoennedes tilstraekkeligt betydningsfulde til at blive medtaget  - visse akter, som tilbagekaldtes under udarbejdelsen af specialudgaven.  oknoda73 */


title: Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Italiens opdaterede stabilitetsprogram, 2002-2006

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---