Avis juridique important

|

31981H0972

81/972/EØF: Rådets henstilling af 3. december 1981 om genanvendelse af returpapir og anvendelse af genbrugspapir

EF-Tidende nr. L 355 af 10/12/1981 s. 0056 - 0057 den spanske specialudgave: Kapitel 15 bind 3 s. 0083  den portugisiske specialudgave: Kapitel 15 bind 3 s. 0083

++++   ( 1 ) EFT nr . C 28 af 9 . 2 . 1981 , s . 66 .   ( 2 ) EFT nr . C 331 af 17 . 12 . 1980 , s . 27 .   ( 3 ) EFT nr . C 139 af 13 . 6 . 1977 , s . 1 .   ( 4 ) EFT nr . L 194 af 25 . 7 . 1975 , s . 39 .  RAADETS HENSTILLING  af 3 . december 1981  om genanvendelse af returpapir og anvendelse af genbrugspapir   ( 81/972/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  som henviser til udkast til henstilling forelagt af Kommissionen ,  som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  som henviser til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  som tager foelgende i betragtning :  i resolutionen fra Raadet for De europaeiske Faellesskaber og repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer , forsamlet i Raadet , af 17 . maj 1977 om viderefoerelse og gennemfoerelse af en politik og et handlingsprogram for De europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet ( 3 ) , fastslaas det , at for saa vidt angaar arbejdet med affald , skal blandt andet returpapir have prioritet ;  i henhold til artikel 3 , stk . 1 , i Raadets direktiv 75/442/EOEF af 15 . juli 1975 om affald ( 4 ) skal medlemsstaterne traeffe hensigtsmaessige foranstaltninger til fremme af forebyggelse , recirkulation og forarbejdning af affald , udvinding af raavarer og eventuelt energi heraf samt fremme af alle andre metoder , der muliggoer genanvendelse af affald ;  returpapir udgoer en betydelig del af byaffald og lader sig teknisk set paa et selektivt grundlag genvinde som et sekundaert raastof til fremstilling af visse papir - og papprodukter ;  Faellesskabets nuvaerende underskud af raastoffer til fremstilling af papir og pap daekkes ved indfoersler fra tredjelande af saavel papirmasse som papir og papirprodukter , idet disse sidstnaevnte hovedsageligt fremstilles af nye fibre ;  der maa tages hensyn til loensomheden i forbindelse med genbrug af returpapir til fremstilling af papir og pap , herunder til udsving i priserne paa returpapir , omkostningerne ved indsamling og sortering af returpapir og -pap samt til eventuelle besparelser ved bortskaffelsen af affald ;  anvendelsen af returpapir i stedet for cellulose og traemasse til fremstilling af papir - og papprodukter goer det muligt at opnaa betydelige energi - og ferskvandsbesparelser , formindsker udledningen af spildevand , nedsaetter luftforureningen og bidrager til at lette bortskaffelsen af affald ;  HENSTILLER  til medlemsstaterne og Faellesskabernes institutioner , at de fastlaegger og gennemfoerer en politik , der fremmer anvendelsen af genbrugspapir og -pap , og isaer :  i ) tilskynder til anvendelse af genbrugspapir og -pap og af genbrugeligt papir og pap navnlig i Faellesskabernes institutioner og i statsadministrationerne , offentlige organer og saadanne nationale offentlige tjenestegrene , som kan vaere et eksempel til efterfoelgelse ;  ii ) tilskynder til anvendelse af genbrugspapir og -pap med hoejt indhold af blandet returpapir i de tilfaelde , hvor det er gennemfoerligt ;  iii ) paa baggrund af de seneste teknologiske fremskridt tager de eksisterende specifikationer for papirprodukter , som af andre grunde end produktets egnethed til dets formaal begraenser genanvendelsen af returpapir og anvendelsen af genbrugspapir og -pap , op til fornyet overvejelse ;  iv ) gennemfoerer programmer for vejledning af forbrugere og fabrikanter med henblik paa at fremme anvendelsen af papir - og papprodukter , der er fremstillet af genbrugspapir og -pap ;  v ) udvikler og fremmer andre anvendelsesmuligheder for returpapir end anvendelse som raavare til fremstilling af papir og pap , samt  vi ) tilskynder til anvendelse af produkter ( tryksvaerte , lim , osv . ) , der ikke forhindrer senere genbrug af papir og pap .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 3 . december 1981 .  Paa Raadets vegne  T . KING  Formand


Avis juridique important

|

31977H0356

77/356/EØF: Kommissionens Henstilling af 6. maj 1977 til storhertugdømmet Luxembourgs regering vedrørende et lovforslag om gennemførelse af Rådets direktiver 74/561/EØF og 74/562/EØF af 12. november 1974 om henholdsvis adgang til erhvervet med godstransport ad landevej og adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport

EF-Tidende nr. L 123 af 17/05/1977 s. 0024 - 0025

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 6 . maj 1977  til storhertugdoemmet Luxembourgs regering vedroerende et lovforslag om gennemfoerelse af Raadets direktiver 74/561/EOEF og 74/562/EOEF af 12 . november 1974 om henholdsvis adgang til erhvervet med godstransport ad landevej og adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport   ( 77/356/EOEF )  Storhertugdoemmet Luxembourgs faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber har ved skrivelse af 10 . december 1976 med henblik paa at hoere Kommissionen meddelt den teksten til et lovforslag om gennemfoerelse af Raadets to direktiver af 12 . november 1974 om henholdsvis adgang til erhvervet med godstransport ad landevej og adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport ( 1 ) .  Denne meddelelse sker i henhold til henholdsvis artikel 7 , stk . 1 , og artikel 6 , stk . 1 , i de to ovennaevnte direktiver , hvorefter medlemsstaterne efter at have hoert Kommissionen traeffer saadanne foranstaltninger som er noedvendige , for inden 1 . januar 1977 at gennemfoere de paagaeldende direktiver , navnlig deres respektive artikel 3 , stk . 4 , og artikel 2 , stk . 4 .  Kommissionen beklager , at storhertugdoemmets regering ved den sene meddelelse af gennemfoerelsesforanstaltningerne ikke rettidigt har opfyldt de forpligtelser , der paahviler den i henhold til bestemmelserne i henholdsvis artikel 7 og artikel 6 i Raadets to direktiver af 12 . november 1974 , hvorved den ydermere har forhindret Kommissionen i at rette denne henstilling i tide .  For saa vidt angaar ovennaevnte lovforslag retter Kommissionen foelgende henstilling :  1 . Kommissionen konstaterer , at storhertugdoemmets regerings lovforslag i overensstemmelse med henholdsvis artikel 7 , stk . 1 , og artikel 6 , stk . 1 , indeholder naermere bestemmelser om og gennemfoerer alle de faelles regler for adgang til henholdsvis erhvervet med godstransport og erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport , saaledes som de er defineret i de to direktiver af 12 . november 1974 .  2 . Kommissionen henleder dog storhertugdoemmets regerings opmaerksomhed paa forskellen mellem ordvalget i lovforslaget og ordvalget i de to ovennaevnte direktiver .  Medens der i de to direktiver anvendes udtrykkene  " adgang til transporterhvervet " , hedder det i artikel 2 , stk . 1 , i lovforslaget , at " ingen kan udoeve transportvirksomheder ( ... ) som hoved - eller bierhverv , saafremt han ikke er i besiddelse af en tilladelse  ( ... ) " .  I bemaerkningerne til lovforslaget anfoeres det imidlertid for saa vidt angaar personbefordring ad landevej , at den kommende lov kun omhandler adgangen til erhvervet med personbefordring ad landevej . Den faktiske udoevelse af befordringen er ydermere afhaengig af en tilladelse , der udstedes af trafikministeren efter transportpolitiske overvejelser .  For at respektere de udtryk , der anvendes i de to ovennaevnte direktiver , og for at undgaa enhver risiko for uklarhed , henstiller Kommissionen derfor til storhertugdoemmets regering at affatte artikel 2 , stk . 1 , saaledes :   " Ingen kan som hoved - eller bierhverv faa adgang til hverken erhvervet med godstransport ad landevej eller erhvervet med personbefordring ad landvej , saafremt han ikke er i besiddelse af en skriftlig tilladelse fra den minister , der er ansvarlig for etableringstilladelser , udstedt i overensstemmelse med de i foelgende bestemmelser fastsatte kriterier . "  3 . Kommissionen erindrer ligeledes storhertugdoemmets regering om de udtryk , der anvendes i artikel 1 , stk . 2 , i det andet direktiv af 12 . november 1974 , for at definere , hvad der forstaas ved " erhvervet med personbefordring ad landevej " :   " I dette direktiv forstaas ved " erhvervet med personbefordring ad landevej " den aktivitet , der udoeves af fysiske personer eller virksomheder , som med motorkoeretoejer , der som foelge af deres indretning og udstyr er egnet og bestemt til befordring af mere end ni personer , herunder foereren , foretager saadan befordring af rejsende , som tilbydes offentligheden eller visse kategorier af brugere mod et vederlag , som erlaegges af den befordrede person eller af den , som tilrettelaegger transporten . "  Ved denne faellesskabsdefinition opstilles saaledes visse betingelser , navnlig hvad angaar de benyttede motorkoeretoejers egnethed og bestemmelse .  I betragtning af , at definitionen i artikel 1 , stk . 3 , i lovforslaget kun omhandler motorkoeretoejer , " der som foelge af deres indretning og udstyr er bestemt til at befordre personer ( ... ) " og saaledes udelader betingelsen om egnethed , henstiller Kommissionen til storhertugdoemmets regering at aendre teksten i artikel 1 , stk . 3 , paa dette punkt for at bringe den i overensstemmelse med den definition , der er fastsat i artikel 1 , stk . 2 , i naevnte direktiv .  4 . Endelig henleder Kommissionen storhertugdoemmets regerings opmaerksomhed paa reglerne vedroerende overgangsforanstaltninger i henholdsvis artikel 5 og artikel 4 i de to direktiver .  For det foerste bestemmes det i stk . 1 i disse to artikler , at fysiske personer og virksomheder , som godtgoer , at de inden 1 . januar 1978 i henhold til nationale bestemmelser , i en medlemsstat har haft tilladelse til at udoeve erhverv med godstransport eller med personbefordring ad landevej i indenlandsk og/eller international transport , er fritaget for at bevise , at de efter forholdene opfylder de krav , som er fastsat i artikel 3 ( godstransport ) eller artikel 2 ( personbefordring ) under hensyntagen til bestemmelserne i stk . 2 i samme artikler . Artikel 11 , stk . 1 , i lovforslaget indfoerer imidlertid , selv om den gengiver de to direktivers ordlyd , som en betingelse , at det godtgoeres , at erhvervet indtil datoen for lovens ikrafttraeden er udoevet uafbrudt .  Kommissionen henstiller derfor til storhertugdoemmets regering , at den aendrer orlyden af artikel 11 , stk . 1 , saaledes at den bringes i overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne .  For det andet fastsaettes i henholdsvis artikel 5 , stk . 1 og 2 , og i artikel 4 i de to direktiver den 31 . december 1977 som sidste trist for anvendelse af overgangsbestemmelserne .  I betragtning af , at der i artikel 11 , stk . 1 og 2 , i lovforslaget vedroerende dette spoergsmaal udelukkende henvises til datoen for lovens ikrafttraeden , henstiller Kommissionen til storhertugdoemmets regering at drage omsorg for , at den i de to direktiver fastsatte frist - inden 1 . januar 1978 - overholdes .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 6 . maj 1977 .  Paa Kommissionens vegne  Richard BURKE  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 308 af 19 . 11 . 1974 , s . 18 og 23 .


Avis juridique important

|

31982K3024

Kommissionens henstilling nr. 3024/82/EKSF af 11. november 1982 om ændring af henstilling nr. 2242/82/EKSF om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på bredflangede profiler med oprindelse i Spanien, og om forlængelse af perioden for opkrævning af denne midlertidige antidumpingtold

EF-Tidende nr. L 317 af 13/11/1982 s. 0016 - 0016

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING Nr. 3024/82/EKSF  af 11. november 1982  om aendring af henstilling nr. 2242/82/EKSF om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa bredflangede profiler med oprindelse i Spanien, og om forlaengelse af perioden for opkraevning af denne midlertidige antidumpingtold  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- Staalfaellesskab,  under henvisning til Kommissionens henstilling nr. 3018/79/EKSF af 21. december 1979 om beskyttelse mod dumpet eller subsidieret import fra lande, der ikke tilhoerer Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab (1), aendret ved henstilling nr. 1995/82/EKSF (2), saerlig artikel 11,  efter konsultationer i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte henstilling, og  ud fra foelgende betragtninger:  Kommissionen indfoerte ved henstilling nr. 2242/82/EKSF (3) paa grundlag af de paa det paagaeldende tidspunkt foreliggende oplysninger en midlertidig antidumpingtold paa importen af bredflangede profiler med oprindelse i Spanien; denne told fastsattes til et mindstebeloeb paa 8,63 ECU/1 000 kg netto;  af de senest oplysninger, som den tyske regering har forelagt Kommissionen, fremgaar det, at der i perioden fra januar 1982 til juli 1982 blev indfoert 82 493 tons bredflangede profiler fra Spanien i Forbundsrepublikken Tyskland; det vejede gennemsnit af priserne paa disse importvarer, cif den tyske graense, fortoldet, var 60 ECU/1 000 kg lavere end de offentliggjorte basispriser;  i betragtning af disse ekstraordinaert lave priser og den sandsynlige indvirkning paa den vanskelige balance mellem maengder og priser, som soeges opretholdt gennem Faellesskabets staalpolitik, og for at hindre, at der forvoldes skade under proceduren, er det af hensyn til beskyttelsen af Faellesskabets interesser paakraevet, at den midlertidige told aendres under hensyntagen til ovennaevnte oplysninger;  i betragtning af de noedvendige undersoegelsers kompleksitet meddelte Kommissionen de eksportoerer, den vidste var beroert af sagen, at den havde til hensigt at forlaenge perioden for opkraevning af den midlertidige told med to maaneder; de eksportoerer, der tegner sig for hele den paagaeldende eksport fra Spanien, gjorde ikke indsigelse herimod -  RETTET FOELGENDE HENSTILLING:  Artikel 1  Artikel 1, stk. 2, i henstilling nr. 2242/82/EKSF affattes saaledes:  »2. a) Tolden fastsaettes til 60 ECU/1 000 kg netto.  b) Denne told nedsaettes imidlertid, hvis importoeren over for de kompetente nationale myndigheder paa tilfredsstillende maade godtgoer, at kvaliteten af disse varer ligger under den ringeste kvalitet, der er anfoert i den af Kommissionen senest offentliggjorte meddelelse om basispriser.«  Artikel 2  Perioden for opkraevning af den midlertidige antidumpingtold paa bredflangede profiler med oprindelse i Spanien, som indfoertes ved henstilling nr. 2242/82/EKSF, forlaenges med hoejst to maaneder.  Artikel 3  Naervaerende henstilling finder anvendelse indtil Kommissionen vedtager endelige foranstaltninger eller senest indtil udloebet af en periode paa to maaneder, der begynder den 13. december 1982, jf. endvidere artikel 12 og 14 i henstilling nr. 3018/79/EKSF.  Artikel 4  Denne henstilling traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. november 1982.  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand  (1) EFT nr. L 339 af 31. 12. 1979, s. 15.  (2) EFT nr. L 215 af 23. 7. 1982, s. 28.  (3) EFT nr. L 238 af 13. 8. 1982, s. 32.


title: Kommissionens henstilling (EU) 2016/2124 af 30. november 2016 om harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for generelle overførselslicenser for certificerede modtagere, jf. artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/43/EF (meddelt under nummer C(2016) 7728)

text:
               3.12.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 329/105

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2016/2124
   af 30. november 2016
   om harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for generelle overførselslicenser for certificerede modtagere, jf. artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/43/EF

         (meddelt under nummer C(2016) 7728)

   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/43/EF (1) skal medlemsstaterne offentliggøre mindst fire generelle overførselslicenser.

               (2)

               Generelle overførselslicenser er et centralt element i det forenklede licenssystem, der blev indført ved direktiv 2009/43/EF.

               (3)

               Forskelle i anvendelsesområdet for generelle overførselslicenser, der offentliggøres af medlemsstaterne, for så vidt angår hvilke forsvarsrelaterede produkter der er omfattet, og de forskellige betingelser, der gælder for overførsel af disse produkter, kan hindre gennemførelsen af direktiv 2009/43/EF og opnåelsen af dets målsætning om forenkling. Harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for overførsler i henhold til de generelle overførselslicenser, der offentliggøres af medlemsstaterne, er vigtige for at sikre, at disse licenser er attraktive og bruges.

               (4)

               Medlemsstaternes repræsentanter i det udvalg, der er nedsat ved artikel 14 i direktiv 2009/43/EF, har foreslået, at der gennem en henstilling fra Kommissionen vil kunne opnås en harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for overførsler i henhold til de generelle overførselslicenser, der offentliggøres af medlemsstaterne.

               (5)

               Retningslinjerne i denne henstilling er resultatet af forhandlinger med medlemsstaterne om harmonisering af anvendelsesområdet og betingelserne for overførsler i henhold til de generelle overførselslicenser for modtagere, der er certificeret i henhold til artikel 9 i direktiv 2009/43/EF.

               (6)

               Denne henstilling betragtes som grundlaget for medlemsstaternes generelle overførselslicenser for certificerede modtagere. De forsvarsrelaterede produkter i punkt 1.1 i denne henstilling er en ikkeudtømmende minimumsliste over produkter, til hvilke medlemsstaterne giver tilladelse til overførsler i henhold til deres generelle overførselslicens for certificerede modtagere. Dette betyder, at der i henhold til den generelle overførselslicens for certificerede modtagere, som en medlemsstat offentliggør, også kan overføres andre forsvarsrelaterede produkter, der er omfattet af bilaget til direktiv 2009/43/EF, og som ikke er anført i denne henstilling.

               (7)

               Medlemsstaterne minder om, at de er bundet af forpligtelser i henhold til europæisk lovgivning, f.eks. Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP (2), samt af internationale forpligtelser på eksportkontrolområdet.

               (8)

               Denne henstilling finder anvendelse på EU's fælles liste over militært udstyr som fastsat i bilaget til direktiv 2009/43/EF. Den henstilling ajourføres, når det er nødvendigt for at afspejle fremtidige ajourføringer af EU's fælles liste over militært udstyr —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   1.   GENERELLE OVERFØRSELSLICENSER FOR MODTAGERE, DER ER CERTIFICERET I HENHOLD TIL ARTIKEL 9, STK. 2, I DIREKTIV 2009/43/EF
   1.1.   Forsvarsrelaterede produkter, der kan overføres i henhold til den generelle overførselslicens for modtagere, der er certificeret i henhold til artikel 9 i direktiv 2009/43/EF

   Følgende ML-kategorier med underpunkter er en undergruppe på listen over forsvarsrelaterede produkter som fastlagt i bilaget til direktiv 2009/43/EF. Den generelle overførselslicens for modtagere, der er certificeret i henhold til artikel 9 i nævnte direktiv, giver som minimum mulighed for overførsel af forsvarsrelaterede produkter i nedenstående ML-kategorier. Medlemsstaterne kan vælge at medtage flere ML-kategorier med tilhørende forsvarsrelaterede produkter i deres generelle overførselslicens for certificerede modtagere.
   Liste over ML-kategorier, der som minimum skal omfattes:

               —

               ML6. Alle varer er inkluderet undtagen:

                           —

                           Komplette køretøjer

                           —

                           Chassiser og tårne

                           —

                           Udstyr og komponenter udelukket fra andre kategorier i den samme generelle overførselslicens.

               —

               ML9. Alle varer undtagen:

                           —

                           Komplette fartøjer og ubåde

                           —

                           Undervandsdetektionsudstyr og specielt designede komponenter hertil

                           —

                           Luftuafhængige fremdriftssystemer til ubåde og specielt designede komponenter hertil

                           —

                           Komplette skrog

                           —

                           Modforanstaltninger

                           —

                           Udstyr og komponenter udelukket fra andre kategorier i den samme generelle overførselslicens.

               —

               ML10. Alle varer undtagen:

                           —

                           Komplette fly

                           —

                           Komplette ubemandede luftfartøjer (UAV'er) og komponenter, som er specielt designet eller modificeret til ubemandede luftfartøjer

                           —

                           Fuselager til kampfly og kamphelikoptere

                           —

                           Motorer til kampfly

                           —

                           Udstyr og komponenter udelukket fra andre kategorier i den samme generelle overførselslicens.

               —

               ML11.a. Kun følgende varer:

                           —

                           Styre- og navigationsudstyr, undtagen systemer til MANPADS eller som defineret af MTCR I

                           —

                           Automatiske kommando- og kontrolsystemer

               —

               ML13.c og d.

               —

               ML15.b, c og d.

               —

               ML16. Alle varer undtagen:

                           —

                           MANPADS-relaterede varer

                           —

                           Alle genstande, der vedrører varer, hvis eksport ikke er tilladt i den samme generelle overførselslicens

               —

               ML17.a, b, d, e, j, k, l, m, n, o og p. Alle varer undtagen:

                           —

                           ML17.n: Testmodeller er udelukket, hvis de er specielt designet til udvikling af genstande, der er nævnt i ML.4, 6, 9 eller 10, samt komponenter, der er specielt designet til disse testmodeller.

               —

               ML21.a. Kun følgende varer, og kun hvis de er tilladt i andre kategorier i den pågældende generelle licens:

                           a)

                           »Software« specielt designet eller modificeret til et af følgende formål:

                                       1.

                                       Drift eller vedligeholdelse af udstyr fastsat i bilaget til direktiv 2009/43/EF

                           b)

                           Speciel »software« bortset fra software nævnt i ML21.a som følger:

                                       1.

                                       »Software« specielt designet til militær anvendelse og specielt designet til modellering, simulering eller evaluering af militære våbensystemer

                                       4.

                                       »Software« specielt designet til militær anvendelse og specielt designet til applikationer til kommando, kommunikation, kontrol og efterretningsvirksomhed (C3I) eller til applikationer til kommando, kommunikation, kontrol, computerbehandling og efterretningsvirksomhed (C4I).

               —

               ML22.a. Alle teknologier undtagen dem, der kræves til udvikling og produktion, og kun hvis de er tilladt i andre kategorier i samme generelle overførselslicens.

         1.2.   Betingelser, som skal integreres i den generelle overførselslicens for certificerede modtagere

   Følgende liste over betingelser er ikke udtømmende. Andre betingelser, som en medlemsstat tilføjer til en generel overførselslicens for certificerede modtagere, må dog ikke være i modstrid med eller undergrave nedennævnte betingelser.

               —

               Geografisk gyldighed: Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EU 28 + Island og Norge (3)).

               —

               Genoverførsler inden for EØS er tilladt uden forudgående kontrol; der kan kun kræves efterfølgende rapportering.

               —

               Genudførsel Medlemsstaterne skal godkende frigørelsen fra eksportbegrænsninger i en af eller begge følgende situationer:

                           —

                           for integrerede komponenter i overensstemmelse med målsætningen i artikel 4, stk. 8, i direktiv 2009/43/EF

                           —

                           hvis slutbrugeren befinder sig i følgende lande: Australien, Canada, Japan, New Zealand, Schweiz, Liechtenstein og USA.

                     I begge disse tilfælde af reeksport kan den nationale kompetente myndighed fra oprindelsesmedlemsstaten bede leverandøren om et anvendelsescertifikat, som skal fremlægges af den certificerede modtager i henhold til artikel 9 i direktiv 2009/43/EF.

               —

               Med henblik på efterfølgende kontrol i henhold til overførselslicensen for certificerede modtagere sikrer medlemsstaterne, at leverandører aflægger rapport om brugen af overførselslicensen for certificerede modtagere i overensstemmelse med de minimumsindberetningskrav, der er specificeret i artikel 8, stk. 3, i direktiv 2009/43/EF.

         2.   OPFØLGNING
   Medlemsstaterne opfordres til at følge denne henstilling senest den 1. juli 2017.
   Medlemsstaterne opfordres til at orientere Kommissionen om eventuelle foranstaltninger, de har truffet for at følge denne henstilling.
   3.   ADRESSATER
   Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2016.

            På Kommissionens vegne

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/43/EF af 6. maj 2009 om forenkling af vilkår og betingelser for overførsel af forsvarsrelaterede produkter inden for Fællesskabet (EUT L 146 af 10.6.2009, s. 1).

      (2)  Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP af 8. december 2008 om fælles regler for kontrol med eksport af militærteknologi og -udstyr (EUT L 335 af 13.12.2008, s. 99).

      (3)  Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 111/2013 af 14. juni 2013 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen (EUT L 318 af 28.11.2013, s. 12), som indarbejdede direktiv 2009/43/EF i EØS-aftalen, indeholdt en eksplicit tilpasning: »Direktivet gælder ikke for Liechtenstein.«


title: Kommissionens henstilling (EU) 2017/1803 af 3. oktober 2017 om forbedring af mulighederne for lovlig migration for personer med behov for international beskyttelse (meddelt under nummer C(2017) 6504)

text:
               7.10.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 259/21

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2017/1803
   af 3. oktober 2017
   om forbedring af mulighederne for lovlig migration for personer med behov for international beskyttelse

         (meddelt under nummer C(2017) 6504)

   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Genbosætning er et vigtigt redskab til at yde beskyttelse til fordrevne personer og et klart eksempel på global solidaritet med tredjelande med det formål at hjælpe dem med at håndtere det store antal personer, der flygter fra krig eller forfølgelse. Genbosætning er med til at redde liv, bidrager til at mindske irregulær migration og forvalte migrationspresset og imødegår smuglernetværkenes narrativ ved at skifte farlige og irregulære migrationsstrømme til Unionen ud med sikre og lovlige muligheder for migration. Genbosætning er derfor også et vigtigt element i EU's omfattende asyl- og migrationspolitik.

               (2)

               I september 2015 fik krisen i Middelhavsområdet EU-institutionerne til øjeblikkeligt at erkende, at der var tale om en nødsituation som følge af de usædvanligt store migrationsstrømme i området, og opfordre til vedtagelsen af kortsigtede og langsigtede foranstaltninger, fra håndtering af migrationsstrømme fra lande uden for EU til sikring af en effektiv kontrol ved de ydre grænser, styrkelse af EU's tilbagesendelsespolitik samtidig med en reform af det fælles europæiske asylsystem og en forbedring af mulighederne for sikre og lovlige veje til EU.

               (3)

               Den 8. juni 2015 henstillede Kommissionen som led i de øjeblikkelige foranstaltninger og med henblik på overordnet at tackle migrationskrisen og vise solidaritet med de tredjelande, der er særligt hårdt ramt af den globale flygtningekrise, at der indføres en EU-ordning med henblik på at genbosætte 20 000 personer med behov for international beskyttelse over en periode på to år (1). Den 20. juli 2015 enedes medlemsstaterne sammen med de lande, der har tilsluttet sig Dublinsystemet, om at genbosætte 22 504 personer fra Mellemøsten, Afrikas Horn og Nordafrika, som har behov for international beskyttelse (2).

               (4)

               For at optrævle migrantsmuglernetværk og tilbyde migranterne et alternativ til at sætte deres liv på spil besluttede EU og Tyrkiet den 18. marts 2016 at bryde den cirkel af ukontrollerede strømme af migranter, som har skabt en humanitær krise, og nåede til enighed om en række foranstaltninger, herunder genbosætning af syrere med behov for international beskyttelse i medlemsstaterne.

               (5)

               Rådet ændrede efter erklæringen fra EU og Tyrkiet Rådets afgørelse (EU) 2015/1601 (3) for at gøre det muligt for medlemsstaterne under deres nationale og multilaterale ordninger at opfylde deres omfordelingsforpligtelser for så vidt angår 54 000 ansøgere gennem genbosætning, indrejse af humanitære årsager eller andre former for lovlig indrejse af syrere med behov for international beskyttelse fra Tyrkiet.

               (6)

               New York-erklæringen om flygtninge og migranter af 19. september 2016, der blev vedtaget af alle 193 FN-medlemsstater, opfordrede til en mere retfærdig fordeling af byrden og ansvaret for at tage imod og støtte verdens flygtninge. FN's medlemsstater gav udtryk for, at de agter at udvide antallet af lovlige muligheder for flygtninge for at få tilladelse til indrejse eller blive genbosat i tredjelande (4).

               (7)

               Mere end 23 000 personer er pr. 20. september 2017 blevet genbosat i henhold til den ordning, der blev aftalt den 20. juli 2015, og i henhold til erklæringen fra EU og Tyrkiet. Medlemsstaterne har derudover genbosat personer med behov for international beskyttelse gennem deres egne nationale ordninger.

               (8)

               Alene i 2016 genbosatte medlemsstaterne 14 205 flygtninge, hvilket er en betydelig stigning i forhold til de 8 155 personer, der blev genbosat i 2015, de 6 550 i 2014 og de mellem 4 000 og 5 000 om året i perioden 2010-2013. Denne stigning viser merværdien af og potentialet for samarbejde på EU-plan og koordinering i forbindelse med genbosætning. Den viser også betydningen af tilstrækkelige midler til genbosætning fra EU's budget, da der er afsat 293,3 mio. EUR for perioden fra 2014 til 2017.

               (9)

               Medlemsstater, der endnu ikke har opfyldt deres tilsagn i henhold til de nuværende ordninger, bør gøre dette snarest muligt. De eventuelle tilsagn, der ikke er opfyldt efter udløbet af begge ordninger, bør fremføres til næste tilsagnsrunde om genbosætning og være et supplement til de nye tilsagn, som medlemsstaterne skal give.

               (10)

               EU bør gå fra ad hoc-ordninger for genbosætning og indrejse af humanitære årsager til en fast ramme for genbosætning i EU. Med henblik herpå har Kommissionen som led i revisionen af EU's asylsystem fremsat et forslag til en EU-genbosætningsramme (5), der skal åbne sikre og lovlige veje til international beskyttelse for dem, der har behov for det. En hurtig vedtagelse af forslaget er en vigtigt forudsætning for en mere effektiv, retfærdig og stabil europæisk asyl- og migrationspolitik.

               (11)

               For at sikre, at genbosætningen fortsætter, indtil en EU-genbosætningsramme er på plads, opfordrede Kommissionen på det 8. forum om genbosætning og omfordeling den 4. juli 2017 medlemsstaterne til at give ambitiøse tilsagn om genbosætning baseret på de aftalte prioriteter for denne periode og i overensstemmelse med FN's Højkommissariat for Flygtninges (UNHCR) forventede globale behov for 2018.

               (12)

               Formålet med denne henstilling er at sikre, at genbosætningsindsatsen kan fortsætte i perioden mellem afslutningen af de nuværende EU-ordninger for genbosætning og den praktiske gennemførelse af EU-genbosætningsrammen, og at følge op på den tilsagnsrunde, der blev indledt den 4. juli 2017 i lyset af de nye behov fastsat i UNHCR's forventede globale behov for genbosætning for 2018.

               (13)

               Henstillingen har til formål at støtte medlemsstaternes løbende bestræbelser på at åbne og forbedre de lovlige og sikre muligheder for personer med behov for international beskyttelse. Medlemsstaternes tiltag i overensstemmelse med denne henstilling skal vise solidaritet med de tredjelande, hvortil et stort antal personer, der har behov for international beskyttelse, er blevet fordrevet, og de skal bidrage til internationale genbosætningsinitiativer og til en bedre overordnet forvaltning af migrationssituationen. Målene for denne henstilling er således i overensstemmelse med forslaget om en EU-genbosætningsramme.

               (14)

               Valget af prioriterede regioner er baseret på behovet for at fortsætte gennemførelsen af erklæringen fra EU og Tyrkiet af 18. marts 2016, herunder gennem den fremtidige frivillige ordning om indrejse af humanitære årsager, fortsætte genbosætningen fra Jordan og Libanon og følge op på meddelelsen i handlingsplanen om foranstaltninger til at støtte Italien, reducere presset langs den centrale Middelhavsrute og øge solidariteten (6) med henblik på at genbosætte personer fra afrikanske nøglelande, der ligger langs med eller fører til den centrale Middelhavsrute, herunder Libyen, Niger, Tchad, Egypten, Etiopien og Sudan.

               (15)

               Tilsagnsrunden, der blev indledt den 4. juli 2017, har pr. 20. september ført til ca. 14 000 tilsagn fra medlemsstaterne. Der er behov for et stærkere engagement fra alle medlemsstater for at bidrage til den fælles indsats for at redde liv og tilbyde troværdige alternativer til de irregulære bevægelser.

               (16)

               Det globale behov for genbosætning er på 1,2 mio. personer, og UNHCR har gentagne gange opfordret alle lande til gradvis at øge omfanget af deres genbosætningsprogrammer i overensstemmelse med de hensigter, der gives udtryk for i New York-erklæringen om flygtninge. På denne baggrund og med udgangspunkt i de fremskridt, der er opnået siden 2015, bør Unionen tilbyde mindst 50 000 genbosætningspladser med henblik på senest den 31. oktober 2019 at tage imod personer, der har behov for international beskyttelse, fra tredjelande.

               (17)

               Som hjælp til medlemsstaternes gennemførelse af dette mål bør 500 mio. EUR stilles til rådighed fra EU's budget. Medlemsstaterne kan på de betingelser, der gælder for Asyl-, Migrations- og Integrationsfondens tildeling af midler, modtage et fast beløb på 10 000 EUR pr. genbosat person fra prioriterede regioner.

               (18)

               UNHCR planlægger en midlertidig mekanisme for hurtig evakuering fra Libyen af de mest sårbare grupper af migranter fra Libyen. EU bør sammen med andre globale aktører bidrage til denne mekanisme, således at den reelt bidrager til, at de mest sårbare personer med behov for international beskyttelse, som i dag befinder sig i Libyen, kan få adgang til muligheden for genbosættelse. Den irregulære migration vil kun ophøre, hvis der findes et reelt alternativ til at begive sig ud på farlige rejser. Medlemsstaterne bør i forbindelse med overvejelserne om deres genbosætningstilsagn derfor også tage hensyn til og støtte dette UNHCR-initiativ.

               (19)

               Repræsentanter for Frankrig, Tyskland, Italien, Spanien og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik sammen med repræsentanter for Niger og Tchad og formanden for Libyens præsidentråd anerkendte i en fælles erklæring om migration og asyl den 28. august 2017 behovet for at tilrettelægge genbosætningen af personer med behov for international beskyttelse, som er særligt udsatte, i takt med at den smuglerstyrede migration mindskes.

               (20)

               Mindst 50 000 genbosætningspladser, der skal udbydes af Unionen fra de prioriterede regioner, skal bidrage til globale solidaritetsinitiativer om at øge antallet af lovlige muligheder for migration, herunder UNHCR's seneste globale indkaldelse af tilsagn om 40 000 pladser til genbosætning fra landene langs den centrale Middelhavsrute i 2018.

               (21)

               For at sikre overvågning af gennemførelsen bør medlemsstaterne rapportere månedligt til Kommissionen om personer, der er blevet genbosat på deres område i overensstemmelse med deres tilsagn, idet de angiver, fra hvilket land personen er blevet genbosat.

               (22)

               Kommissionen bør gøre status over, hvilke fremskridt der gøres med gennemførelsen af denne henstilling, senest den 31. oktober 2018. På baggrund af gennemgangen og under hensyntagen til den generelle migrationssituation i EU og globalt kan medlemsstaterne blive opfordret til at revidere deres tilsagn yderligere.

               (23)

               Denne henstilling bør rettes til medlemsstaterne. De associerede stater opfordres til at bidrage til de fælles europæiske genbosætningsbestræbelser —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

      FORØGELSE AF GENBOSÆTNINGSTILSAGN

               1)

               På grundlag af de erfaringer, der er opnået i forbindelse med gennemførelsen af EU's aktuelle genbosætningsprogrammer, og for at skabe en bedre overgang mellem disse ordninger og EU-genbosætningsrammen bør medlemsstaterne tilbyde mindst 50 000 genbosætningspladser med henblik på senest den 31. oktober 2019 at tage imod personer, der har behov for international beskyttelse, fra tredjelande.

               2)

               Medlemsstater, som endnu ikke har givet deres tilsagn i forbindelse med den tilsagnsrunde om genbosætning, som Kommissionen indledte den 4. juli 2017, bør gøre dette senest den 31. oktober 2017, og de, der allerede har gjort dette, bør overveje at øge antallet at tilsagn for at nå målet.

               3)

               Medlemsstaterne bør i deres tilsagn fokusere på:

                           a)

                           at sikre den fortsatte genbosætning af syrere fra Tyrkiet og tredjelandsstatsborgere og statsløse personer, der er fordrevet af konflikten i Syrien, for at støtte erklæringen fra EU og Tyrkiet af 18. marts 2016, herunder gennem den fremtidige frivillige ordning om indrejse af humanitære årsager

                           b)

                           at sikre den fortsatte genbosætning fra Jordan og Libanon

                           c)

                           at bidrage til en stabilisering af situationen i det centrale Middelhavsområde ved at genbosætte personer, der har brug for beskyttelse, fra Libyen, Niger, Tchad, Egypten, Etiopien og Sudan, herunder ved at støtte UNHCR's midlertidige mekanisme for hurtig evakuering fra Libyen af de mest sårbare grupper af migranter fra Libyen.

               4)

               Medlemsstaterne opfordres til at opfylde deres tilsagn ved hurtigst muligt at genbosætte i tæt samarbejde med UNHCR og eventuelt med støtte fra EASO.

      OVERVÅGNING

               5)

               Medlemsstaterne bør hver måned meddele Kommissionen, hvor mange personer der er blevet genbosat på deres område i overensstemmelse med deres tilsagn, idet de angiver, fra hvilket land personen er blevet genbosat.

      FINANSIEL STØTTE

               6)

               Medlemsstaterne bør gøre fuld brug af den finansielle støtte på 500 mio. EUR, der er stillet til rådighed gennem Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden med henblik på opfyldelsen af de tilsagn om genbosætning, der er omhandlet i denne henstilling.

      REVISION

               7)

               Kommissionen vil tage denne henstilling op til fornyet overvejelse senest den 31. oktober 2018. Efter Kommissionens status over gennemførelsen af denne henstilling og under hensyntagen til den generelle migrationssituation i EU og globalt kan medlemsstaterne blive opfordret til at revidere deres tilsagn yderligere.

      ADRESSATER

               8)

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 3. oktober 2017.

            På Kommissionens vegne

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Kommissionens henstilling af 8. juni 2015 om en EU-ordning for genbosætning (C(2015) 3560 final).

      (2)  Konklusioner vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, af 20. juli 2015.

      (3)  Rådets afgørelse (EU) 2016/1754 af 29. september 2016 om ændring af afgørelse (EU) 2015/1601 om midlertidige foranstaltninger til fordel for Italien og for Grækenland på området international beskyttelse (EUT L 268 af 1.10.2016, s. 82).

      (4)  New York-erklæringen om flygtninge og migranter er tilgængelig på: http://www.unhcr.org/new-york-declaration-for-refugees-and-migrants.html.

      (5)  COM(2016) 468 final.

      (6)  SEC(2017) 339.


title: EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling nr. 3/05/KOL af 19. januar 2005 om kontrol af foderstoffers baggrundsindhold af dioxin og dioxinlignende PCB

text:
               6.10.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 260/21

         EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS HENSTILLING

      Nr. 3/05/KOL
   af 19. januar 2005
   om kontrol af foderstoffers baggrundsindhold af dioxin og dioxinlignende PCB
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN,
   som henviser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 109 og protokol 1,
   som henviser til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra b), og protokol 1,
   som henviser til den retsakt, der er omhandlet i punkt 33 i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer) (1), som ændret og tilpasset EØS-aftalen ved dennes protokol 1,
   som henviser til EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning 303/04/KOL af 1. december 2004, hvori det kompetente medlem af kollegiet anmodes om at vedtage henstillingen, såfremt udkastet til henstillingen er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA's Plante- og Foderstofudvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I retsakten, der er omhandlet i punkt 33 til kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (direktiv 2002/32/EF), fastsættes maksimumsgrænser for fodermidlers og foderblandingers dioxinindhold.

               (2)

               Toksikologisk set burde maksimumsgrænserne gælde for både dioxin, furan og dioxinlignende PCB, men der er kun fastsat maksimumsgrænser for dioxin og furan og ikke for dioxinlignende PCB som følge af de meget begrænsede oplysninger, der foreligger om sidstnævntes prævalens. I henhold til ovennævnte retsakt skal maksimumsgrænserne første gang tages op til revision senest den 31. december 2004 på grundlag af nye oplysninger om indholdet af dioxin og dioxinlignende PCB, således at der ved fastsættelsen af maksimumsgrænserne også tages hensyn til dioxinlignende PCB.

               (3)

               Der er behov for at tilvejebringe pålidelige oplysninger i hele EØS om indholdet af dioxinlignende PCB i flest mulige produkter bestemt til foder (som defineret i den pågældende retsakt) for at få et klart billede af, hvilken udvikling der er i indholdet af disse stoffer i produkter til foder.

               (4)

               Der er en nøje sammenhæng mellem indholdet af dioxin, furan, dioxinlignende PCB og ikke-dioxinlignende PCB, men den er stadig ikke fuldt ud klarlagt. De prøver, der udvælges til analyse, bør derfor så vidt muligt også testes for ikke-dioxinlignende PCB.

               (5)

               EFTA-staterne sender EFTA-Tilsynsmyndigheden alle relevante oplysninger om og resultater vedrørende kilden og de foranstaltninger, der er truffet for at nedsætte indholdet af eller fjerne de uønskede stoffer, jf. artikel 4, stk. 2, i retsakten.

               (6)

               Det er vigtigt, at EFTA-staterne deltager i kontrollen af baggrundsindholdet af dioxin og dioxinlignende PCB i foderstoffer, og at oplysningerne regelmæssigt sendes til EFTA-Tilsynsmyndigheden.

               (7)

               EFTA-Tilsynsmyndigheden sender oplysningerne til Europa-Kommissionen, jf. artikel 2, stk. 1, i protokol 1 til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol.

               (8)

               EFTA-staternes deltagelse i programmerne under bilag I i denne henstilling skal vurderes under hensyntagen til undtagelsesbestemmelserne, jf. kapitel II i bilag I til EØS-aftalen.

               (9)

               Foranstaltningerne i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA's Plante- og Foderstofudvalg, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden,

         HENSTILLER TIL EFTA-STATERNE:

               1)

               at de fra 2004 og frem til den 31. december 2006 fører kontrol med baggrundsindholdet af dioxin, furan og dioxinlignende PCB i produkter bestemt til foder, og at de til det formål hvert år udtager og analyserer prøver så ofte, som det anbefales i bilag I. Hyppigheden af prøveudtagningen tages hvert år op til revision med udgangspunkt i de høstede erfaringer

               2)

               at EFTA-staterne regelmæssigt sender EFTA-Tilsynsmyndigheden de oplysninger, der anmodes om i bilag II, og i det format, der er anført i samme bilag, således at disse kan samles i én database. De bør desuden tilvejebringe data fra de seneste år, som er indsamlet ved hjælp af en analysemetode, der er i overensstemmelse med den retsakt, der er omhandlet i punkt 1 zc i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Kommissionens direktiv 2002/70/EF af 26. juli 2002 om krav til bestemmelse af indholdet af dioxin og dioxinlignende PCB i foderstoffer (2)), og som giver et billede af det normale baggrundsindhold.

               3)

               at EFTA-staterne så vidt muligt også undersøger, om prøverne indeholder ikke-dioxinlignende PCB.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. januar 2005.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Bernd HAMMERMANN

            Medlem af Kollegiet

      (1)  EFT L 140 af 30.5.2002, s. 10. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/8/EF (EUT L 27 af 29.1.2005, s. 44).

      (2)  EFT L 209 af 6.8.2002, s. 15. Ændret ved direktiv 2005/7/EF (EUT L 27 af 29.1.2005, s. 41).

      BILAG I

         Tabel: Oversigt over det minimumsantal foderprøver, det anbefales at analysere hvert år. Fordelingen af prøver er baseret på produktionen og/eller anvendelsen i det enkelte land. Der lægges især vægt på fodermidler og foderblandinger, som forventes at have større variation i baggrundsindholdet af dioxin, furan og dioxinlignende PCB.

                  Anbefalet antal prøver i alt pr. land

                  Fodermidler, tilsætningsstoffer og forblandinger

                  Foderblandinger

                  Vegetabilske

                  Mineraler

                  Sporstoffer, bindemidler og antiklumpningsmidler

                  Forblandinger — alle arter

                  Animalske

                  I alt

                  Landdyr

                  Fisk

                  I alt

                  Land

                  Antal

                  Korn samt produkter og biprodukter heraf

                  Olieholdige frø og frugter samt produkter og biprodukter heraf/Bælgplantefrø samt produkter og biprodukter heraf

                  Tørrede planteprodukter og grovfoder

                  Andre vegetabilske materials fodermidler

                  Animalsk fedtstof/animalske produkter (herunder mælkepulver og ægprodukter)

                  Fiskeolie

                  Fiskemel

                  Antal

                  Kvæg

                  Svin

                  Fjerkræ

                  Andet (kaniner, heste, foder til (selskabsdyr)

                  Fisk

                  Antal

                  Island

                  67

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  3

                  19

                  16

                  53

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Norge

                  127

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  5

                  3

                  13

                  15

                  60

                  3

                  3

                  3

                  2

                  56

                  67

      BILAG II
      A.   Forklarende bemærkninger til blanketten til indberetning af resultaterne af analysen af indholdet af dioxiner, furaner, dioxinlignende PCB'er og andre PCB'er i foder
      1.   GENERELLE OPLYSNINGER OM DE ANALYSEREDE PRØVER
      Land: Navnet på den medlemsstat, hvor kontrollen er gennemført.
      År: Det år, hvor kontrollen er gennemført.
      Produkt: Det analyserede foder. Så vidt muligt anvendes fodermiddelterminologien i Rådets direktiv 1996/25/EF af 29. april 1996 om omsætning og anvendelse af fodermidler. Når der er tale om foderblandinger, er sammensætningen en meget nyttig oplysning.
      Afsætningsled: Det sted, hvor produktet (prøven) er indsamlet.
      Angivelse af resultater: Resultaterne angives på produktbasis. Resultaterne angives på samme grundlag som maksimumsindholdet (beregnet for et foderstof med et vandindhold på 12 % — direktiv 2002/32/EF). Ved analyse af ikke-dioxinlignende PCB'er anbefales det stærkt at angive indholdet på samme grundlag.
      Prøveudtagningstype: Stikprøveudtagning — analyseresultater fra målrettet udtagning kan også rapporteres, men det skal da klart anføres, at der har været tale om målrettet udtagning, som ikke nødvendigvis giver et billede af det normale baggrundsindhold.
      Metode: Det angives, hvilken metode der er anvendt.
      Godkendelse: Det angives, om den valgte analysemetode er anerkendt.
      Usikkerhed (%): Det angives i procent, hvilken usikkerhed der er forbundet med analysemetoden.
      2.   SPECIFIKKE OPLYSNINGER OM DE ANALYSEREDE PRØVER
      Antal prøver: Antal analyserede prøver af samme produkt. Hvis der er analyseresultater for flere prøver, end der er kolonner i skemaet, tilføjes flere, nummererede kolonner sidst i blanketten.
      Produktionsmetode: Konventionel/økologisk (specificeres så vidt muligt).
      Område: For så vidt som det er relevant, oplyses det, i hvilket distrikt/hvilken region prøven er udtaget, gerne med angivelse af, om der er tale om et landdistrikt, bymæssig bebyggelse, et industriområde, en havn, åbent hav osv. (f.eks.: Bruxelles — bymæssig bebyggelse, Middelhavet — åbent hav).
      Antal delprøver: Hvis den analyserede prøve er en samleprøve, opgives antallet af delprøver (antal individuelle prøver). Er analyseresultatet baseret på blot én prøve, anføres »1«. Da antallet af delprøver kan variere fra samleprøve til samleprøve, bedes antallet angivet for hver prøve.
      Fedtindhold (%): Den procentdel, som fedt udgør af prøven (hvis tallet er kendt).
      Vandindhold (%): Den procentdel, som vand udgør af prøven (hvis tallet er kendt).
      3.   RESULTATER
      Dioxiner, furaner og dioxinlignende PCB'er: Resultaterne for de enkelte congenere angives i ppt — nanogram/kilo (ng/kg).
      Ikke-dioxinlignende PCB'er: Resultaterne for de enkelte congenere angives i ppb — mikrogram/kilo (μg/kg).
      LOQ: Bestemmelsesgrænsen i ng/kg eller μg/kg (for ikke-dioxinlignende PCB'er).
      LOD: Påvisningsgrænsen i ng/kg eller μg/kg (for ikke-dioxinlignende PCB'er).
      For analyserede congenere med en værdi under LOD (påvisningsgrænsen) anføres »< LOD« i resultatfeltet (LOD angives som en værdi). For analyserede congenere med en værdi under LOQ (bestemmelsesgrænsen) anføres »< LOQ« i resultatfeltet (LOQ angives som en værdi).
      Hvor der er analyseret PCB-congenere ud over PCB-7 og dioxinlignende PCB'er, tilføjes hver enkelt PCB-congenerenummer på blanketten (f.eks. 31, 99, 110 osv.). Hvis prøven er testet for flere PCB-congenere, end der er rækker i skemaet, tilføjes flere rækker sidst i blanketten.
      4.   BEMÆRKNINGER
      I dette felt angives, hvilken fedtekstraktionsmetode der er anvendt, samt eventuelle supplerende bemærkninger til de rapporterede oplysninger.
      B.   Blanket til indberetning af congener-specifikke analyseresultater for dioxiner, furaner, dioxinlignende PCB'er og andre PCB'er i foder


title: Rådets henstilling af 10. juli 2012 om Estlands nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2012-2015

text:
               24.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 219/25

         RÅDETS HENSTILLING
   af 10. juli 2012
   om Estlands nationale reformprogram for 2012 og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2012-2015
   2012/C 219/07
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at styrke Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Rådet vedtog den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (2), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 12. juli 2011 vedtog Rådet en henstilling (3) om Estlands nationale reformprogram for 2011 og afgav en udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2011-2015.

               (4)

               Den 23. november 2011 vedtog Kommissionen den anden årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det andet europæiske semester med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien. Den 14. februar 2012 vedtog Kommissionen på basis af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (4) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Estland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.

               (5)

               Rådet vedtog den 1. december 2011 konklusioner, der opfordrede Udvalget for Social Beskyttelse til i samarbejde med Beskæftigelsesudvalget og andre udvalg at forelægge sine synspunkter vedrørende anbefalede foranstaltninger inden for Europa 2020-politikcyklussen. Disse synspunkter udgør en del af Beskæftigelsesudvalgets udtalelse.

               (6)

               Europa-Parlamentet har været behørigt inddraget i Det Europæiske Semester i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/97 og vedtog den 15. februar 2012 en beslutning om beskæftigelse og sociale aspekter i den årlige vækstundersøgelse for 2012 og en beslutning om bidraget til den årlige vækstundersøgelse 2012.

               (7)

               Den 2. marts 2012 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og at modernisere den offentlige forvaltning. Det opfordrede medlemsstaterne til at gennemføre Rådets landespecifikke henstillinger for 2011 og omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, som kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og i deres nationale reformprogrammer.

               (8)

               Den 2. marts 2012 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (9)

               Den 26. april 2012 forelagde Estland sit stabilitetsprogram for perioden 2012-2015 og sit nationale reformprogram for 2012. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (10)

               Baseret på vurderingen af stabilitetsprogrammet i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, er realistisk i 2012-2013, hvor væksten i BNP forventes til et gennemsnit på 2,4 %. Kommissionen tjenestegrenes prognose fra foråret 2012 forudser en vækst i BNP på 3,8 % i 2013. Den budgetstrategi, der er skitseret i programmet, har til formål at sikre en holdbar finanspolitik, der fremmer en afbalanceret vækst ved at nå et strukturelt overskud, samtidig med at der er tilstrækkelige finanspolitiske stødpuder og skattebyrden på arbejde sættes ned. Strategien sigter også mod at opfylde kravene i stabilitets- og vækstpagten. Stabilitetsprogrammet tilstræber at nå et bedre resultat end den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt overskud fra og med 2013.
               Den mellemfristede budgetmålsætning afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. På basis af den (genberegnede) strukturelle budgetsaldo (5) vil vækstraten for de offentlige udgifter, efter indregning af diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, inden udgangen af 2015 overholde udgiftsbenchmarket i stabilitets- og vækstpagten. Sideløbende stiler stabilitetsprogrammet efter at opnå samlede overskud fra 2014. Gældskvoten ligger et godt stykke under 60 % af BNP, og ifølge programmet forventes den at falde efter 2013 til ca. 10 % i 2015.

               (11)

               Estland opnåede et betydeligt budgetoverskud i 2011. Den økonomiske vækstrate for 2012, der forudses i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret 2012, er noget lavere end i 2011, idet den falder fra 7,6 % til 1,6 %, og der er derfor behov for øget kontrol med udgiftseffektiviteten. Estland har planer om at indføre en strukturel budgetregel i 2012 som støtte til at kontrollere udgifterne. Så snart budgetreglen er på plads, bør den suppleres med en stramning af de bindende elementer i de flerårige udgiftsmål. Estland har altså delvist gennemført henstillingen fra 2011 på dette område.

               (12)

               For så vidt angår arbejdsmarkedet er der gjort en række tiltag inden for beskatning af arbejde. Incitamenterne til at arbejde kan dog forbedres, ved at der tages hånd om den stigende tendens til at modtage invaliditets- og uarbejdsdygtighedsydelser samt ved at gøre det rentabelt for de lavt- og højtlønnede, der modtager arbejdsløsheds- og forældreydelser at arbejde. Mens der er gjort lovende tiltag for at nedbringe den høje arbejdsløshed, er langtidsledigheden og arbejdsløsheden blandt unge stadig høj. Det resulterer i, at fattigdomsrisikoen for børn i arbejdsløse husholdninger er voksende, og det problem skal håndteres ved hjælp af effektive sociale tjenesteydelser, herunder også familieydelser. Selve familiestøtten kunne gøres mere effektiv på en budgetneutral måde, hvis forældre- og familieydelserne blev målrettet bedre, og de ineffektive børnerelaterede skattefritagelser blev afskaffet.

               (13)

               Foranstaltningerne i den nationale handlingsplan for energieffektivitet er stadig ikke tilstrækkelige på grund af den nuværende tendens til skift i transportform, der går væk fra den offentlige transport. Parken af nye biler i Estland er den mest energiintensive i hele EU. Afgifterne på brændstof er ikke høje nok til at ændre ved forbrugsmønstrene. Implementeringen i national ret af flere energirelaterede EU-direktiver er endnu ikke fuldført. Estland har stadig behov for at diversificere sin energiforsyning. Elektricitetsinfrastrukturen kan opgraderes ved at integrere mere vindenergi.

               (14)

               Kvaliteten af og mulighederne for erhvervsuddannelse er blevet betydelig bedre, og der er planlagt flere moderniseringstiltag i 2012-2013. Overgangen fra almen uddannelse til erhvervsuddannelse bør dog forbedres, og en større udbredelse af flere arbejdsbaserede ordninger bør overvejes. Deltagelsen i livslang læring forbedres langsomt, men der er stadig ikke nok fokus på lavt kvalificerede arbejdstagere. Der er vedvarende problemer med at afstemme uddannelsesresultaterne med behovene på arbejdsmarkedet. Desuden er der behov for en hurtig reform af uddannelserne på gymnasialt niveau samt for yderligere forbedringer af de uddannelser, der tilbydes af lokale myndigheder. Samtidig er samarbejdet mellem erhvervssektoren og de højere uddannelsesinstitutioner fortsat dårligt, mens den vidensintensive del af den private sektor bør udvikles yderligere.

               (15)

               For at afspejle den faldende demografiske tendens og sikre en afbalanceret og konkurrencedygtig regional udvikling er der behov for, at de regionale forvaltningers finansielle holdbarhed sikres, samtidig med at de offentlige tjenester forbedres på lokalt plan og de forholdsvis spredte ressourcer udnyttes bedre. De fleste lokale myndigheder har på grund af deres beskedne størrelse svært ved at tilbyde alle de nødvendige sociale, sundhedsmæssige, arbejdsmarkedsrelaterede, transportmæssige og uddannelsesmæssige tjenester.

               (16)

               Estland har givet en række tilsagn inden for rammerne af europluspagten. Disse tilsagn og gennemførelsen af de tilsagn, der blev afgivet i 2011, vedrører fremme af beskæftigelsen, forbedring af konkurrenceevnen og styrkelse af de offentlige finansers holdbarhed. Kommissionen har vurderet gennemførelsen af tilsagnene givet inden for rammerne af europluspagten. Der er taget hensyn til resultaterne af denne vurdering i henstillingerne.

               (17)

               Som led i Det Europæiske Semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Estlands økonomiske politik. Den har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Estland, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-niveau gives input til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger inden for rammerne af Det Europæiske Semester er afspejlet i henstilling 1-5 nedenfor.

               (18)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse (6) afspejles særligt i henstilling 1 nedenfor,

         HENSTILLER, at Estland i perioden 2012-2013 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1)

               bevare en sund budgetstilling ved at gennemføre budgetplanerne som planlagt og sikre, at den mellemfristede budgetmålsætning nås senest i 2013, og at udgiftsbenchmarket overholdes. Supplere den planlagte budgetregel med mere bindende flerårige udgiftsregler under de mellemfristede budgetrammer, fortsat øge de offentlige udgifters effektivitet og gennemføre foranstaltninger med henblik på bedre overholdelse af skattereglerne

               2)

               forbedre incitamenterne til at arbejde ved at rationalisere socialsikringssystemet og øge fleksibiliteten i tildelingen af invaliditets-, arbejdsløsheds- og familieydelser, samtidig med at der sikres en passende social beskyttelse. Forbedre tilvejebringelsen af sociale tjenester, samtidig med at familie- og forældreydelserne fordeles bedre, og de forvridende børnerelaterede skattefradrag fjernes. Øge de unges og de langtidslediges deltagelse på arbejdsmarkedet

               3)

               koble uddannelse bedre sammen med behovene på arbejdsmarkedet og forbedre samarbejdet mellem erhvervslivet og den akademiske verden. Udvide de lavtkvalificerede arbejdstageres muligheder for at få adgang til livslang læring. Fremme prioriteringen og internationaliseringen af forsknings- og innovationssystemerne

               4)

               øge energieffektiviteten, især i bygninger og på transportområdet, og styrke de miljømæssige incitamenter i forbindelse med køretøjer og affald, bl.a. ved at overveje incitamenter som f.eks. beskatning af køretøjer. Fremme anvendelsen af vedvarende energikilder, bl.a. ved at opgradere infrastrukturen og lovgivningen. Fortsætte udviklingen af netværk på tværs af grænserne bør fortsætte, så markedet er mindre isoleret

               5)

               fremme den finanspolitiske holdbarhed i kommunerne, samtidig med at de lokale myndigheders effektivitet forbedres, og der sikres en tilstrækkelig ydelse af tjenester, navnlig ved stærkere incitamenter til kommunesammenlægning eller samarbejde på tværs af kommunerne. Relevante reformforslag bør være på plads inden for en rimelig tidshorisont.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2012.

            På Rådets vegne

         V. SHIARLY

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Opretholdt for 2012 ved Rådets afgørelse 2012/238/EU af 26. april 2012 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 119 af 4.5.2012, s. 47).

      (3)  EUT C 213 af 20.7.2011, s. 5.

      (4)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger som genberegnet af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet og ved hjælp af den i fællesskab aftalte metode.

      (6)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Rådets henstilling af 12. juli 2016 om Luxembourgs nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2016

text:
               18.8.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 299/101

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2016
   om Luxembourgs nationale reformprogram for 2016 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2016
   (2016/C 299/24)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (2) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Luxembourg ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet. Den 18.-19. februar 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 8. marts 2016 blev den vedtaget af Rådet (3). Da Luxembourg har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Luxembourg sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen.

               (2)

               Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Luxembourg offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Luxembourgs fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og opfyldelsen af Luxembourgs nationale Europa 2020-mål.

               (3)

               Den 29. april 2016 fremlagde Luxembourg sit nationale reformprogram for 2016 og sit stabilitetsprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (5)

               Luxembourg er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2016 har regeringen planlagt at bringe budgettet i balance i 2017 og derefter opnå små overskud frem til 2020, hvor der forventes et overskud på 0,4 % af BNP. Den mellemfristede budgetmålsætning vil være opfyldt i hele programperioden. I sit stabilitetsprogram har Luxembourg imidlertid meddelt, at den mellemfristede budgetmålsætning vil blive ændret fra et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP indtil 2016 til et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP fra 2017. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes gældskvoten at vokse gradvist til 23,5 % af BNP i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk, med undtagelse af 2017 og 2018, hvor det er positivt. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 ventes det strukturelle overskud at falde til 1,4 % af BNP i 2016 og yderligere til 0,3 % af BNP i 2017 og holder sig således over den mellemfristede budgetmålsætning. Eventuelle fremtidige afvigelser skal vurderes i forhold til kravet om at holde den strukturelle saldo på niveauet for den mellemfristede budgetmålsætning og under hensyntagen til behovet for at sikre de offentlige finansers bæredygtighed på længere sigt, navnlig på pensionsområdet. På baggrund af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at Luxembourg forventes at være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

               (6)

               De luxembourgske myndigheder har offentliggjort hovedtrækkene i en omfattende skattereform, som skal træde i kraft i 2017. Reformen indeholder hovedsagelig ændringer, hvad angår direkte beskatning af enkeltpersoner og virksomheder. Den sigter mod en gradvis nedsættelse af selskabsskatten (for at øge konkurrenceevnen) og en mere progressiv personlig indkomstskat (for at øge rimeligheden). Samtidig risikerer forøgelsen af visse skatteudgifter, især hvad angår boligmarkedet, at føre til en formindskelse af skattegrundlaget. Desuden kan den internationale udvikling til en vis grad få indflydelse på udformningen af det luxembourgske skattesystem, hvilket understreger, at der er usikkerhed om i hvert fald en del af skatteindtægterne. For at sikre forudsigelighed kan der foretages en yderligere udvidelse af skattegrundlaget, navnlig ved at revidere den nuværende lave beskatning af boliger og ved at gøre større brug af andre kilder som f.eks. miljøafgifter. I den forbindelse giver ophævelse af patentboksordningen mulighed for en vis udvidelse af selskabsskattegrundlaget. Vedtagelse og gennemførelse af skattereformerne vil som led i det europæiske semester fortsat blive overvåget nøje.

               (7)

               I erkendelse af de risici, der er forbundet med den stærke afhængighed af den finansielle sektor, har de luxembourgske myndigheder forsøgt at diversificere økonomien. I betragtning af landets høje lønomkostninger kan aktiviteter med en højere værditilvækst potentielt bane vejen for alternative kilder til vækst. En vellykket diversificering af Luxembourgs økonomi afhænger derfor i vid udstrækning af de sektorer, der er mindre følsomme over for lønomkostningsniveauet. Dette er overvejende sektorer med aktiviteter inden for de ofte teknologi- og vidensintensive områder forskning og innovation. En yderligere udvidelse af den ikkefinansielle servicesektor, der allerede fremviser gode resultater, vil også kunne bidrage til at diversificere økonomien. Også en mindskelse eller fjernelse af de eksisterende hindringer for investeringer og innovation, som bremser den økonomiske udvikling, ville muliggøre en udnyttelse af potentialet for innovation og fremme diversificeringen. De offentlige investeringer ligger over gennemsnittet for euroområdet, men de private investeringer ligger under det gennemsnitlige niveau. Et højt investeringsniveau er afgørende for at opretholde vækstperspektiverne. Analysen i landerapporten viser, at Luxembourg er det EU-land, der har den mest restriktive lovgivning for forretningsservice og etablering af detailhandel. De vigtigste begrænsninger vedrører kravene til kapitalandele, stemmerettigheder og tværfaglige tjenesteydelser i sektoren for forretningsservice samt kravene til etablering og drift i detailhandelssektoren.

               (8)

               De seneste årtiers stadigt stigende boligpriser vil sammen med de kommende års forventede kraftige udvikling på det demografiske og beskæftigelsesmæssige område kunne udgøre en hindring for den ønskede stigning i befolkningen og arbejdsstyrken. Dette er så meget desto mere sandsynligt, da økonomien i høj grad er afhængig af input af højtuddannet arbejdskraft fra nabolandene, der udgør ca. en tredjedel af arbejdsstyrken. Dynamikken i ejerboligpriserne opstår som følge af uligevægten mellem udbud og efterspørgsel, der især skyldes manglen på tilgængelige boliger og boliger til overkommelige priser. Manglen på jord til nybyggeri og ineffektive administrative procedurer for udstedelse af byggetilladelser begrænser boligudbuddets fleksibilitet. På grund af det ufleksible boligudbud må det antages, at en stor del af de eksisterende skattefordele indregnes i boligpriserne. Der kunne også gøres en øget indsats for at sørge for socialt boligbyggeri til overkommelige priser. Det nuværende boligmarked afholder ikke alene husholdninger fra at etablere deres bopæl i Luxembourg, det forværrer også problemer med trafikpropper og forurening. De nye demografiske fremskrivninger i rapporten om befolkningsaldringen fra 2015 øger også presset for at fjerne flaskehalse i forbindelse med investeringer i transport og boliger, og disse fremskrivninger bør afspejles i de fire kommende sektorspecifikke planer for bolig, transport, erhvervsområder og grønne landskaber.

               (9)

               Det forhold, at lønudviklingen i visse sektorer ikke holder trit med udviklingen i produktiviteten, kan udgøre en begrænsning for opnåelsen af økonomisk diversificering. Dette indskrænker yderligere indsatsområdet til sektorer med en høj merværdi. I løbet af det sidste årti er enhedslønomkostningerne i Luxembourg vokset hurtigere end i de fleste af euroområdets medlemsstater. Den automatiske lønindeksregulering for hele økonomien medvirker til at begrænse lønforskellene mellem forskellige sektorer og kan medføre, at der ikke tages hensyn til forskelle i arbejdskraftens produktivitet. Den vedvarende lave inflation har imidlertid forsinket den automatiske regulering af lønningerne og bidraget til en moderat lønudvikling. Sideløbende med den svage lønudvikling og stigningen i produktionen er tabet af omkostningskonkurrenceevne mindsket. I den sammenhæng er en overvågning af lønudviklingen berettiget.

               (10)

               Forpligtelserne relateret til en aldrende befolkning udgør en risiko på lang sigt, navnlig hvad angår pensionsudgifterne. Luxembourg har gjort beskedne fremskridt ved at mindske kløften mellem den lovbestemte og den faktiske pensionsalder gennem en begrænsning af mulighederne for tidlig tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet. I juli 2015 blev et lovforslag om ændring af førtidspensionsordninger forelagt parlamentet. Én ordning vil blive ophævet, men adgangen til andre førtidspensionsordninger vil til gengæld blive delvis lempet. I juli 2015 blev der vedtaget en lov om integrering af arbejdstagere med nedsat arbejdsevne, som har været i kraft siden den 1. januar 2016. Loven har øget mulighederne for, at arbejdstagere med nedsat arbejdsevne kan forblive på arbejdsmarkedet, og fører dermed til en nedgang i antallet af personer, der går på førtidspension. Førtidspensionering er stadig udbredt, og der er kun begrænsede incitamenter til at forblive erhvervsaktiv. Der findes stadig ikke en komplet strategi for at holde ældre arbejdstagere længere i beskæftigelse og give dem incitamenter og kvalifikationer til at komme tilbage på arbejdsmarkedet. Den såkaldte »alderspagt«, der skal fremme fastholdelse af ældre arbejdstagere i virksomheder med mere end 150 ansatte, er stadig til drøftelse i parlamentet.

               (11)

               Ifølge pensionsreformen fra 2012 skal der hvert femte år fra vedtagelsen af reformen gennemføres en kontrol og evaluering af pensionssystemets bæredygtighed. Regeringen har bekræftet, at den har til hensigt at fremskynde evalueringen til 2016 — i stedet for 2017 som oprindeligt planlagt — og har oprettet en arbejdsgruppe vedrørende pension, som har til opgave at gennemføre evalueringen. Der er ikke gjort fremskridt med hensyn til at knytte den lovbestemte pensionsalder til den forventede levetid, som det tidligere blev anbefalet af Rådet. Luxembourg er den eneste medlemsstat, der ikke har fastlagt en yderligere forhøjelse af den lovbestemte pensionsalder og førtidspensionsalder for perioden 2013-2060. I rapporten om befolkningsaldringen fra 2015 er den forventede stigning i aldersrelaterede udgifter blevet nedjusteret, men dette skyldes ikke reformer, men næsten udelukkende de mere gunstige demografiske fremskrivninger. Selv efter nedjusteringen forbliver den forventede stigning i pensionsudgifterne den højeste i Unionen. Desuden står Luxembourg over for risici i forbindelse med den forventede stigning i udgifterne til langtidspleje, der målt i forhold til BNP hører til de højeste blandt alle medlemsstaterne. Dette synes igen at være forårsaget af, at Luxembourg forventes at få den højeste stigning i andelen af plejeafhængige i Unionen frem til 2060. Der er gennemført et forberedende arbejde til en reform, der skal sikre den langsigtede bæredygtighed af forsikringsordningen for langtidspleje.

               (12)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Luxembourgs økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Luxembourg i de foregående år. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Luxembourg, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke EU's samlede økonomiske styring, ved at der på EU-plan ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 og 2 nedenfor.

               (13)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet og er af den opfattelse (5), at Luxembourg forventes at være i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten,

         HENSTILLER, at Luxembourg i 2016 og 2017 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Sikre de offentlige pensioners bæredygtighed på lang sigt ved at øge den faktiske pensionsalder, ved at begrænse mulighederne for tidlig tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet og øge incitamenterne for at forblive erhvervsaktiv længere og ved at tilpasse den lovbestemte pensionsalder til ændringerne i den forventede levetid.

               2.

               Fjerne hindringer for investeringer og innovation, som begrænser den økonomiske udvikling inden for erhvervstjenester. Fjerne flaskehalse, der bremser boliginvesteringer.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2016.

            På Rådets vegne

         P. KAŽIMÍR

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUT C 96 af 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (5)  I medfør af artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


Recommandation du 28 janvier 1959 aux gouvernements des pays membres de la Communauté concernant des mesures de politique commerciale à l' égard des importations de charbon des pays tiers /* Den danske udgave er ikke til rådighed */


Avis juridique important

|

31986H0665

86/665/EØF: Rådets henstilling af 22. december 1986 om standardiserede oplysninger om eksisterende hoteller

EF-Tidende nr. L 384 af 31/12/1986 s. 0054 - 0059

RAADETS HENSTILLING af 22. december 1986 om standardiserede  oplysninger om eksisterende hoteller (86/665/EOEF) RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER - som henviser til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel  235, som henviser til forslag fra Kommissionen(1), som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), som henviser til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg(3), og som tager foelgende i betragtning: I henhold til artikel 2 i traktaten har Faellesskabet bl.a. til opgave at fremme en harmonisk  udvikling af den oekonomiske virksomhed i Faellesskabet som helhed, en varig og afbalanceret  ekspansion samt snaevrere forbindelser mellem de stater, som det forener; turismen kan bidrage til  virkeliggoerelsen af disse maal; i Raadets resolution af 10. april 1984 om en faellesskabspolitik paa turistomraadet(4) opfordres  Kommissionen til at fremsaette forslag for Raadet, bl.a. til fremme af turismen i Faellesskabet; for at undgaa sprogproblemer og problemer, der skyldes landenes forskellige praksis, vil det for  rejsende i alle EF-landene vaere nyttigt med standardiserede oplysninger om hoteller ved hjaelp af  symboler, der illustrerer de paagaeldende faciliteter; det boer ligeledes paalaegges de nationale turistorganer, der er ansvarlige for turistpolitikken i  medlemsstaterne, eller andre kompetente organer at ivaerksaette et system med standardiserede oplysninger om hoteller; i de fleste medlemsstater findes der et klassificeringssystem for hoteller til beskrivelse af  disses standard og faciliteter; ud over de nationale klassificeringssystemer findes der  kommercielle systemer, som anvendes af private organisationer; de nuvaerende nationale og private  systemer er meget forskelligartede; paa grund af de forskelligartede kriterier, der anvendes for oejeblikket, har det hidtil vist sig  vanskeligt paa faellesskabsplan at udarbejde et klassificeringssystem for hoteller; det vil dog vaere  hensigtsmaessigt at undersoege, om det er muligt at udarbejde et saadant i fremtiden - HENSTILLER: 1.at medlemsstaterne anmoder de nationale turistorganer eller andre kompetente organer om i  samarbejde med hotelejerforeningerne at paatage sig at ivaerksaette det paataenkte standardiserede  oplysningssystem for hoteller, idet de skal tage de i bilag II anfoerte symboler i betragtning;  denne opgave omfatter indsamling, kontrol og publikation af oplysninger om hoteller i  overensstemmelse med denne henstilling; 2.at medlemsstaterne tilskynder til, at disse standardiserede oplysninger optages i de officielle  hotelvejvisere, hvis saadanne forefindes; 3.at medlemsstaterne tilstraeber, at den officielle hotelvejviser kommer til at indeholde de i bilag  I naevnte oplysninger; 4.at medlemsstaterne tilstraeber, at vaerelsespriserne bliver slaaet op ved hotelindgangen og i hvert  vaerelse; 5.at medlemsstaterne under anvendelse af de i bilag II anfoerte symboler bestraeber sig paa at vedtage  og ivaerksaette egnede nationale foranstaltninger med henblik paa at faa det standardiserede  informationssystem indfoert paa hotellerne inden to aar fra vedtagelsen af denne henstilling; 6.at medlemsstaterne aarligt tilsender Kommissionen den eller de officielle hotelvejvisere, der  udgives i overensstemmelse med denne henstilling; OPFORDRER Kommissionen til i samarbejde med medlemsstaterne, disses turistorganisationer og/eller  repraesentanter for hotelindustrien at analysere de bestaaende klassificeringssystemer for hoteller  og til at overveje, hvorvidt det vil vaere nyttigt og hensigtsmaessigt, om der paa faellesskabsplan  udarbejdes et klassificeringssystem for hoteller. Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1986. Paa Raadets vegneG. SHAWFormand (1)EFT nr. C 114 af 15. 5. 1986, s. 8.  (2)Udtalelse afgivet den 12. december 1986 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).  (3)EFT nr. C 328 af 22. 12. 1986, s. 1.  (4)EFT nr. C 115 af 30. 4. 1984, s. 1.   BILAG I Forslag til, hvad de officielle hotelvejvisere skal indeholde -En indledning,  hvori der goeres rede for, hvorledes vejviseren skal anvendes, med saerlig vaegt paa de anvendte  symboler, men hvori der desuden gives oplysninger om, i hvilke tidsrum der paa landsplan og/eller  lokalt plan anvendes hoejsaeson-, mellemsaeson- og lavsaesonpriser, samt andre nyttige oplysninger paa  landets sprog og paa mindst to andre sprog. -Hotelliste med angivelse af: -hotellets navn, adresse, telefon- og telexnummer; -samlet antal vaerelser og beskrivelse af deres sanitaere udstyr, -aabningsperiode, -maksimumpris for et dobbeltvaerelse i hoejsaesonen, inklusive moms, -afstand til lufthavn, banegaard, lufthavnsterminal; -de kredit- og betalingskort, der modtages, -oplysninger om, hvilke sprog der tales, -standardiserede symboler for hotelfaciliteterne (jf. bilag II). -Adresse, hvortil kan oplyses de unoejagtigheder, der konstateres med hensyn til oplysningerne i  vejviseren.   BILAG II STANDARDISEREDE SYMBOLER FOR HOTELFACILITETER  >START GRAFIK><?aeLM11,><?aa8G>Historisk eller arkitek- tonisk interessant bygning >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Hotel i groenne omgivelser >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK> Privat bilparkering >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK> Indendoers svoemmebassin >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Udendoers svoemmebassin >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Tennisbane paa eller naer ved hotellet >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Sauna >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Receptionen aaben hele doegnet >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Telex-faciliteter for gaesterne >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Elevator >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Moedefaciliteter >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Opholdsstue med TV >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Visse faciliteter for handicappede >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Faciliteter for boern >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Hunde maa medtages >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Restaurant >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Morgenmadsrestaurant >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Servering af alkohol- holdige drikke >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Frisoer >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Rense- og/eller vaske- service >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Roomservice >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Aircondition paa vaerelserne >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Centralvarme paa vaerelserne >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Radio paa vaerelserne >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>TV paa vaerelserne >SLUT GRAFIK>>START GRAFIK>Telefon paa vaerelserne >SLUT GRAFIK>