title: Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Slovakiets nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Slovakiets stabilitetsprogram for 2020 2020/C 282/25

text:
               26.8.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 282/164

      RÅDETS HENSTILLING
      af 20. juli 2020
      om Slovakiets nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Slovakiets stabilitetsprogram for 2020
      (2020/C 282/25)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
      som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
      som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen den årlige strategi for bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2020 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (2) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Slovakiet ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet.

                  (2)

                  Den 26. februar 2020 blev landerapporten for 2020 for Slovakiet offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Slovakiets fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 9. juli 2019 (3) (»de landespecifikke henstillinger fra 2019«), opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og Slovakiets fremskridt med opfyldelsen af dets nationale Europa 2020-mål.

                  (3)

                  Den 11. marts 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen officielt covid-19-udbruddet for en global pandemi. Den har skabt en alvorlig folkesundhedsmæssig krisesituation for borgere, samfund og økonomier. Den har sat de nationale sundhedssystemer under alvorligt pres, forstyrret de globale forsyningskæder, skabt volatilitet på de finansielle markeder, udløst efterspørgselschok og har haft negative konsekvenser for adskillige brancher. Den udgør en trussel mod folks job og indtægter samt mod virksomhedernes forretning. Den har ført til et større økonomisk chok, som allerede har alvorlige konsekvenser i Unionen. Den 13. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den opfordrede til en koordineret økonomisk reaktion på krisen, der inddrager alle aktører såvel på nationalt plan som på EU-plan.

                  (4)

                  Adskillige medlemsstater har enten erklæret undtagelsestilstand eller truffet kriseforanstaltninger. Sådanne kriseforanstaltninger bør være strengt forholdsmæssige, nødvendige, begrænset i tid og i overensstemmelse med europæiske og internationale standarder. De bør være genstand for demokratisk kontrol og underlagt uafhængig domstolsprøvelse.

                  (5)

                  Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul. Den generelle undtagelsesklausul som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (4) letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I meddelelsen af 20. marts 2020 fandt Kommissionen i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-pandemien, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul var opfyldt, og anmodede Rådet om at tilslutte sig denne konklusion. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. De var enige om, at det alvorlige økonomiske tilbageslag kræver en resolut, ambitiøs og koordineret reaktion. Aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul giver mulighed for midlertidigt at afvige fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. For så vidt angår den korrigerende del kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret finanspolitisk kurs. Den generelle undtagelsesklausul suspenderer ikke procedurerne under stabilitets- og vækstpagten. Den tillader medlemsstaterne at fravige de budgetkrav, der normalt ville gælde, og sætter Kommissionen og Rådet i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger til koordinering af politikken inden for rammerne af pagten.

                  (6)

                  Der er brug for en vedholdende indsats for at begrænse og kontrollere spredningen af covid-19-pandemien, styrke de nationale sundhedssystemers modstandsdygtighed, afbøde de socioøkonomiske konsekvenser af pandemien ved hjælp af støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder og husholdninger og sikre passende sundheds- og sikkerhedsforhold på arbejdspladsen med henblik på genoptagelsen af den økonomiske aktivitet. Unionen bør fuldt ud anvende de mange redskaber, den råder over, til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på disse områder. Samtidig bør medlemsstaterne og Unionen arbejde sammen om at tilrettelægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilvejebringe en tilbagevenden til normalt fungerende samfund og økonomier og til bæredygtig vækst, idet blandt andet den grønne og den digitale omstilling integreres, og der trækkes på erfaringerne fra krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har fremhævet, hvordan fleksibiliteten i det indre marked giver mulighed for at tilpasse sig ekstraordinære forhold. For at sikre en hurtig og gnidningsløs overgang til genopretningsfasen og den frie bevægelighed for varer, tjenester og arbejdstagere bør de særlige foranstaltninger, der forhindrer det indre marked i at fungere normalt, afskaffes, så snart de ikke længere er absolut nødvendige. Den aktuelle krise har vist, hvor nødvendigt det er at have kriseberedskabsplaner i sundhedssektoren. Forbedrede indkøbsstrategier, diversificerede forsyningskæder og strategiske lagre af vigtige forsyninger udgør nogle af de centrale elementer for udformningen af mere omfattende kriseberedskabsplaner.

                  (8)

                  Unionens lovgivere har allerede foretaget ændringer af de relevante lovgivningsmæssige rammer ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 (5) og (EU) 2020/558 (6) for at sætte medlemsstaterne i stand til at anvende alle uudnyttede midler under de europæiske struktur- og investeringsfonde til at imødegå covid-19-pandemiens ekstraordinære virkninger. Disse ændringer vil bidrage til større fleksibilitet og forenkle og strømline procedurerne. For at lette likviditetspresset kan medlemsstaterne desuden drage fordel af en medfinansieringssats på 100 % fra Unionens budget i regnskabsåret 2020-2021. Slovakiet opfordres til fuldt ud at udnytte disse muligheder til at hjælpe de personer og brancher, der er mest berørt.

                  (9)

                  Covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser vil sandsynligvis være ujævnt fordelt på tværs af regioner på grund af forskelle i specialiseringsmønstre og infrastrukturmangler. Der er således en betydelig risiko for voksende regionale forskelle i Slovakiet, navnlig mellem hovedstaden og det vestlige Slovakiet på den ene side og det østlige og sydøstlige Slovakiet på den anden. Da der samtidig er risiko for en midlertidig destabilisering af konvergensprocessen mellem medlemsstaterne, kræver den aktuelle situation målrettede politiske tiltag.

                  (10)

                  Den 18. maj 2020 fremlagde Slovakiet sit nationale reformprogram for 2020 og sit stabilitetsprogram for 2020. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

                  (11)

                  Slovakiet er på nuværende tidspunkt omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten.

                  (12)

                  Den 13. juli 2018 henstillede Rådet, at Slovakiet sikrer, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter (7) ikke overstiger 4,1 % i 2019, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,5 % af bruttonationalproduktet (BNP). Kommissionens samlede vurdering bekræfter, at der er en væsentlig afvigelse fra den anbefalede tilpasningssti i retning af den mellemfristede strukturelle målsætning i 2019 og for 2018 og 2019 samlet set. I lyset af aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul er der imidlertid ingen anledning til at tage yderligere skridt over for Slovakiet inden for rammerne af proceduren i forbindelse med væsentlige afvigelser.

                  (13)

                  Ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 forventer regeringen en forringelse af den samlede saldo fra et underskud på 1,3 % af BNP i 2019 til et underskud på 8,4 % af BNP i 2020. Underskuddet forventes at falde til 4,9 % af BNP i 2021 og til 3,7 % af BNP i 2022 og forventes i 2023 at nå ned på 2,9 % af BNP. Efter at være faldet til 48 % af BNP i 2019 forventes den offentlige gældskvote ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 at stige til 61,2 % i 2020. De makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter er behæftet med stor usikkerhed på grund af covid-19-pandemien.

                  (14)

                  Som reaktion på covid-19-pandemien og som led i en koordineret EU-tilgang har Slovakiet truffet rettidige budgetmæssige foranstaltninger til at øge sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 beløber disse budgetmæssige foranstaltninger sig til 2,6 % af BNP. Foranstaltningerne omfatter lønkompensation for ansatte, tilskud til selvstændige, syge- og plejeordninger samt indkøb af medicinske produkter i forbindelse med covid-19-pandemien. Slovakiet har også bebudet foranstaltninger, der, skønt de ikke vil have direkte budgetvirkning, vil bidrage til at give virksomhederne likviditetsstøtte, og som ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 anslås at beløbe sig til 3 % af BNP. Disse foranstaltninger omfatter udskudte betalinger af indkomstskat og socialsikringsbidrag ved indtægtstab på over 40 % (1,4 % af BNP) samt lånegarantier (1,6 % af BNP). Overordnet set stemmer de foranstaltninger, som Slovakiet har truffet, overens med retningslinjerne i Kommissionens meddelelse af 13. marts 2020. En fuldstændig gennemførelse af kriseforanstaltningerne og af finanspolitiske støtteforanstaltninger vil bidrage til at opretholde finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, forudsat at finanspolitikken efterfølgende atter fokuserer på at sikre en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, så snart den økonomiske situation giver mulighed herfor.

                  (15)

                  Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020, som tager udgangspunkt i en uændret politik, forventes Slovakiets offentlige saldo at udgøre –8,5 % af BNP i 2020 og –4,2 % af BNP i 2021. Den offentlige gældskvote ventes at forblive under 60 % af BNP i 2020 og 2021.

                  (16)

                  Den 20. maj 2020 offentliggjorde Kommissionen en rapport udarbejdet i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3, som følge af Slovakiets planlagte overskridelse i 2020 af tærsklen for det offentlige underskud på 3 % af BNP. Overordnet set fremgår det af Kommissionens analyse, at underskudskriteriet som defineret i traktaten og i forordning (EF) nr. 1467/97 ikke er blevet opfyldt.

                  (17)

                  Slovakiet indførte i lyset af covid-19-udbruddet hurtigt en række hidtil usete foranstaltninger for at bremse og hindre yderligere spredning af virusset. Efter det første tilfælde blev registreret den 6. marts 2020 erklærede landet undtagelsestilstand fra den 12. marts 2020 og indførte strenge krav om fysisk afstand, karantæne og hygiejneregler samt rejserestriktioner. I flere uger var butikkerne lukket, og produktionen inden for vigtige økonomiske sektorer lå stille, indtil regeringen gradvist begyndte at ophæve restriktionerne fra og med slutningen af april 2020. Som følge heraf forventes Slovakiets økonomi i 2020 at stå over for en dyb recession, eftersom både det private forbrug, investeringerne og handelen påvirkes. Der forventes et kraftigt fald i økonomien på 6,7 % i 2020, og arbejdsløshedsprocenten forventes at nå op på 8,8 % i 2020, hvilket er en stigning fra 5,8 % i 2019. Slovakiet har reageret med en lang række foranstaltninger til afbødning af krisens negative virkninger, herunder en omfordeling af 1,2 mia. EUR i uudnyttede midler fra samhørighedspolitikken. Foranstaltningerne omfatter arbejdsfordelingsordninger med lønkompensation, indkomststøtte til lønmodtagere i form af sygdoms- og plejeydelser samt tilskud til selvstændige som kompensation for deres indkomsttab. Andre foranstaltninger, der skal støtte virksomheder og selvstændige med likviditet, omfatter banklån, skatteudsættelser og udsættelse af socialsikringsbidrag samt ydelse af bankgarantier og gunstige renteordninger. En låneordning for små og mellemstore virksomheder (SMV'er) med en oprindelig bevilling på 38 mio. EUR vil blive udvidet med 330 mio. EUR fra ubrugte EU-midler og en national ordning på 500 mio. EUR. Yderligere foranstaltninger omfatter udskydelse af skatterevisioner og indbetalinger af forskudsskat samt udsættelse af huslejebetaling for virksomheder og enkeltpersoner.

                  (18)

                  Covid-19-pandemien har gjort det endnu vigtigere for Slovakiet at løse de strukturelle udfordringer i sit sundhedssystem. Der er behov for yderligere investeringer for at gøre sundhedssystemet mere modstandsdygtigt, afhjælpe manglen på sundhedspersonale og sikre tilstrækkelig forsyning af kritiske medicinske produkter samt en tilstrækkeligt udbygget infrastruktur. Sideløbende med bestræbelserne på at sikre tilstrækkeligt mange medarbejdere i sundhedssektoren i fremtiden kan effektive politikker mindske den geografisk ulige fordeling af læger og sikre, at hele befolkningen har adgang til pleje. Det er af afgørende betydning at modernisere hospitalsnettet og tage hånd om den strukturelle mangel på finansiering af de offentlige hospitaler for at øge kvaliteten og omkostningseffektiviteten i sundhedsvæsenet. Der er behov for at styrke den primære sundhedspleje, så presset på hospitalerne mindskes, samt for en bedre forvaltning af kroniske lidelser og en øget koordinering på tværs af forskellige niveauer og typer af sundhedsydelser. Særligt bekymrende er den utilstrækkelige adgang til langtidspleje af god kvalitet og til en overkommelig pris som følge af en generel mangel på finansiering af plejetjenester i nærmiljøet og i hjemmet, en fragmenteret forvaltning samt manglen på systemisk koordinering af social- og sundhedstjenester.

                  (19)

                  Covid-19-krisen har fremhævet de sociale problemer, der allerede eksisterede i Slovakiet. Der er derved opstået et presserende behov for at sikre arbejdstagerne tilstrækkelig indkomstkompensation i tæt samarbejde med arbejdsmarkedets parter. For at afbøde krisens indvirkning på beskæftigelsen er der ved hjælp af EU-midler iværksat arbejdsfordelingsordninger. Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020 forventes ledigheden at stige til 8,8 % i 2020 og falde til 7,1 % i 2021. Trods nogle lempelser i 2018 er arbejdsløshedsunderstøttelsessystemet i Slovakiet præget af strenge støtteberettigelseskrav, en relativt kort støtteperiode (der som hovedregel er seks måneder, men er forlænget en smule under krisen) samt lav dækningsgrad for støttemodtagerne. Nogle grupper er særligt sårbare over for krisen og risikerer at få deres adgang til sociale beskyttelses- og plejetjenester begrænset, herunder marginaliserede romasamfund, der ofte heller ikke har adgang til væsentlige tjenester, samt ældre og lavtuddannede.

                  (20)

                  Covid-19-krisen har øget behovet for at styrke befolkningens digitale færdigheder, herunder lærernes, samt for at øge bredbåndsdækningen, da mange elever, navnlig i marginaliserede romasamfund, stadig er uden internetforbindelse i hjemmet eller mangler andre forudsætninger for hjemmeundervisning. Det er fortsat en udfordring at sikre lige adgang til inklusiv uddannelse af høj kvalitet, da elevernes grundlæggende færdighedsniveau og generelle resultater i høj grad afhænger af deres socioøkonomiske baggrund. Resultaterne varierer meget fra skole til skole og fra region til region, hvilket også afspejles i den høje andel af unge, der nogle steder, særlig i det østlige Slovakiet, forlader uddannelsessystemet tidligt. Det er stadig ikke særligt attraktivt at være lærer, og kvaliteten af lærergrunduddannelsen er fortsat lav. Desuden er andelen af børn, navnlig børn under tre år, der er indskrevet i førskoleundervisning og børnepasning på nationalt plan, den laveste i Unionen, hvilket har en yderligere negativ indvirkning på uddannelsesresultaterne, navnlig når det gælder dårligt stillede børn.

                  (21)

                  Covid-19-krisen har gjort det til en presserende prioritet for Slovakiet hurtigt at indføre likviditetsstøtte til virksomheder gennem målrettede lån og garantier, idet der fokuseres på SMV'er, ved at udnytte den nye fleksibilitet inden for de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte med henblik på at støtte økonomien og omfordele midlerne fra samhørighedspolitikken. Tilstrækkelige risikogarantier kan sammen med lave renter og lange løbetider bidrage til at sikre, at der hurtigt formidles lån til virksomhederne, og at disse hurtigt optager dem. Ved udformningen og gennemførelsen af disse foranstaltninger er det vigtigt at tage hensyn til banksektorens modstandsdygtighed. Muligheden for at udskyde betaling af skatter og socialsikringsbidrag kan også være med til at afhjælpe kortsigtede likviditetsproblemer hos SMV'er og selvstændige. På mellemlang sigt prioriteter Slovakiet fortsat bekæmpelse af skatteunddragelse samt øget overholdelse af skattereglerne som et middel til at sikre de offentlige finansers holdbarhed og fremme lige konkurrencevilkår, hvilket baner vej for den økonomiske genopretning. For at sikre SMV'ernes likviditetsbalance er det vigtigt, at offentlige myndigheder på alle niveauer samt virksomheder pålægges at fremskynde betalingen af fakturaer til deres leverandører.

                  (22)

                  Det er afgørende at fremme et gunstigt erhvervsklima og højne kvaliteten af de offentlige tjenester med henblik på både genopretningen og på at skabe et mere attraktivt investeringsklima. For at sikre en effektiv gennemførelse af genopretningsforanstaltningerne er det vigtigt at mindske unødvendige administrative byrder og forenkle procedurerne, herunder gennem effektiv brug af »one-stop-shops« for virksomheder. Effektiviteten i Slovakiets offentlige institutioner og offentlige administration er samlet set fortsat lav. Den kan forbedres gennem yderligere digitalisering samt bedre koordinering og planlægning af den digitale infrastruktur og softwareudviklingen. En yderligere reformindsats kan forbedre koordineringen vedrørende politikudformning og udkast til forordninger og kan sikre et højt niveau i den offentlige forvaltning og personaleadministration. Med henblik på at gøre økonomien mere modstandsdygtig vil Slovakiet med fordel kunne øge virksomhedernes innovationskapacitet, navnlig blandt SMV'er, ved at bekæmpe fragmenteringen i forvaltningen af forsknings- og innovationsøkosystemet. Et bedre samarbejde mellem erhvervsliv, forskning, den akademiske verden og den offentlige sektor kan fremme udveksling af viden og færdigheder og hjælpe virksomhederne med at skabe innovation og udvikle nye arbejds- og produktionsmuligheder.

                  (23)

                  For at fremme den økonomiske genopretning vil det være vigtigt at fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer, herunder gennem relevante reformer. Hvis de mindre udviklede regioner skal kunne indhente de andre og blive mere videnbaserede, konkurrencedygtige og produktive, er der behov for flere strategiske investeringer i Slovakiet, navnlig til at udvikle infrastrukturen, herunder digitale og andre centrale tjenester, og til at forbedre transportnettet. Covid-19-udbruddet har fremhævet de allerede eksisterende mangler i den digitale infrastruktur. Øget bredbåndsdækning og -hastighed vil sikre en mere lige og bedre adgang til internettet. Det slovakiske uddannelsessystem og arbejdsmarked kan forbedres, hvis der gøres en indsats for at udstyre befolkningen med færdigheder, der svarer bedre til en økonomi og et samfund i forandring, herunder gennem livslang læring, et stærkere samarbejde mellem erhvervslivet og uddannelsessystemet på alle niveauer og en stærkere sammenkædning af uddannelses- og omskolingsprogrammer med de nuværende og fremtidige behov på arbejdsmarkedet.

                  (24)

                  At få gang i den økonomiske vækst igen vil kræve, at der i de kommende år gøres en politisk indsats og investeres målrettet, således at Slovakiet kan udnytte muligheden for at skabe en mere bæredygtig økonomi med højere værditilvækst. I den forbindelse bør der tages hensyn til regionale forskelle. Fokusområderne for denne øgede indsats omfatter ifølge Slovakiets nationale energi- og klimaplan at gøre industrien mindre energiintensiv, at støtte energieffektivitetsløsninger, navnlig for husholdninger, og at investere i vedvarende energi. Mere gunstige lovgivningsmæssige rammer kan bidrage til at øge andelen af vedvarende energikilder i energiforsyningen. Slovakiet vil med fordel kunne gennemføre handlingsplanen for omstillingen af regionen Horná Nitra hurtigere ved at omfordele midlerne til løsninger, der gavner hele regionen, og udnytte muligheden for at fremskynde kuludfasningen. Slovakiet kan bevæge sig i retning af en bæredygtig økonomisk vækst ved bl.a. at mindske den luftforurening, der skyldes afbrænding af fast brændsel og stigende emissioner fra transportsektoren, forbedre affaldshåndteringssystemet gennem innovative løsninger til affaldsindsamling og -behandling, færdiggøre vand- og kloakeringsnettet til afhjælpning af sundhedsproblemer, støtte projekter om intelligente net samt omstille industrien til en klimaneutral og cirkulær økonomi. Programmeringen for Fonden for Retfærdig Omstilling for 2021-2027, som er genstand for et forslag fra Kommissionen, kan hjælpe Slovakiet med at imødegå nogle af de udfordringer, der følger af omstillingen til en klimaneutral økonomi, navnlig i de områder, der er omhandlet i bilag D til landerapporten for 2020. Det vil sætte Slovakiet i stand til at gøre bedst muligt brug af fonden.

                  (25)

                  Nye tendenser inden for international organiseret kriminalitet, herunder misbrug af juridiske enheder i forbindelse med hvidvask, øger presset på Slovakiet med hensyn til at opgradere sin lovgivning om bekæmpelse af hvidvask for at forebygge og bekæmpe økonomisk kriminalitet. Der er stadig kun ringe kendskab til risikoeksponering på trods af regeringens ambitiøse planer om at styrke forebyggelse, efterforskning og retsforfølgning i forbindelse med hvidvask. Begrænsninger for så vidt angår menneskelige ressourcer og uddannelse hindrer, at der føres effektivt tilsyn med erhvervsdrivende, der opretter virksomheder. De foranstaltninger, der er truffet som led i regeringens handlingsplan, har endnu ikke tilvejebragt de nødvendige redskaber til effektivt at indkredse og retsforfølge hvidvask samt konfiskere aktiver.

                  (26)

                  Hvor de landespecifikke henstillinger, der fremgår af denne henstilling (»de landespecifikke henstillinger fra 2020«), har fokus på at imødegå covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser og lette den økonomiske genopretning, omhandlede de landespecifikke henstillinger fra 2019 også reformer, der er væsentlige for at imødegå strukturelle udfordringer på mellemlang og lang sigt. De landespecifikke henstillinger fra 2019 er stadig relevante, og de vil fortsat være genstand for overvågning i forbindelse med næste års europæiske semester. Det gælder også de landespecifikke henstillinger fra 2019 vedrørende investeringstiltag inden for den økonomiske politik. Alle de landespecifikke henstillinger fra 2019 bør tages med i betragtning i den strategiske programmering af midlerne under samhørighedspolitikken efter 2020, herunder ved afbødningsforanstaltninger og exitstrategier i forbindelse med krisen.

                  (27)

                  Slovakiet bør fortsat bestræbe sig på at leve op til sit tilsagn om at tage hånd om konkrete problemer vedrørende retssystemets samlede integritet, da disse problemer risikerer at undergrave troen på et velfungerende retssystem. Slovakiet gør fortsat kun begrænsede fremskridt med at gennemføre reformer til bekæmpelse af korruption. En række forebyggelsesrelaterede reformer mangler stadig at blive vedtaget eller gennemført, herunder regler om lobbyvirksomhed, gaver, uforenelighed, kontakt til tredjepart under beslutningstagningsprocessen samt beskyttelse af whistleblowere. Selv om de strafferetlige statistikker varierer, er antallet af højprofilerede korruptionssager under efterforskning fortsat lavt, mens indsatsen for at straffe juridiske personer har haft en vis virkning.

                  (28)

                  Det europæiske semester danner rammen for løbende samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken i Unionen, hvilket kan bidrage til en bæredygtig økonomi. Medlemsstaterne har i deres nationale reformprogrammer for 2020 gjort status over de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af De Forenede Nationers mål for bæredygtig udvikling (»verdensmålene«). Ved at sikre en fuldstændig efterlevelse af de landespecifikke henstillinger fra 2020 vil Slovakiet bidrage til opfyldelsen af verdensmålene og til de fælles bestræbelser på at sikre konkurrencedygtig bæredygtighed i Unionen.

                  (29)

                  Det er afgørende at sikre en nøje samordning af økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union for at opnå en hurtig genopretning og overvinde de økonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien. Slovakiet bør som en medlemsstat, der har euroen som valuta, sikre, at dets politikker fortsat er i overensstemmelse med henstillingerne fra 2020 vedrørende euroområdet og koordineret med henstillingerne for de øvrige medlemsstater, der har euroen som valuta, under samtidig hensyntagen til de politiske retningslinjer fra Eurogruppen.

                  (30)

                  Som led i det europæiske semester 2020 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Slovakiets økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2020. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2020, det nationale reformprogram for 2020 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de landespecifikke henstillinger, der er rettet til Slovakiet i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Slovakiet, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

                  (31)

                  Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Slovakiets stabilitetsprogram for 2020, og dets holdning (8) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

            HENSTILLER, at Slovakiet i 2020 og 2021 iværksætter tiltag med henblik på at:

                  1.

                  træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå covid-19-pandemien, understøtte økonomien og støtte det efterfølgende opsving, føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det, styrke sundhedssystemets modstandsdygtighed med hensyn til sundhedspersonale, kritiske medicinske produkter og kritisk infrastruktur, styrke den primære sundhedspleje og koordineringen mellem forskellige typer af pleje

                  2.

                  yde passende indkomstkompensation og sikre adgang til social beskyttelse og væsentlige tjenester for alle, styrke digitale færdigheder, sikre lige adgang til uddannelse af høj kvalitet

                  3.

                  sikre en effektiv gennemførelse af foranstaltningerne med henblik på at støtte SMV'er og selvstændige med likviditet, afhjælpe mangler i den digitale infrastruktur, fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer for at fremme den økonomiske genopretning, målrette investeringer mod den grønne og den digitale omstilling, navnlig ren og effektiv produktion og anvendelse af energi og ressourcer, bæredygtig offentlig transport samt affaldshåndtering

                  4.

                  sikre et effektivt tilsyn med og en effektiv håndhævelse af reglerne om bekæmpelse af hvidvask af penge, sikre et gunstigt erhvervsklima og offentlige tjenester af høj kvalitet gennem øget koordinering og bedre politisk beslutningstagning, løse problemerne med hensyn til retssystemets integritet.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2020.

               På Rådets vegne

            J. KLOECKNER

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUT C 301 af 5.9.2019, s. 148.

         (4)  Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 af 30. marts 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013 og (EU) nr. 508/2014 for så vidt angår særlige foranstaltninger til mobilisering af investeringer i medlemsstaternes sundhedssystemer og andre dele af deres økonomier som reaktion på covid-19-udbruddet (investeringsinitiativ som reaktion på coronavirusset) (EUT L 99 af 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/558 af 23. april 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013 og (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår særlige foranstaltninger med henblik på at give ekstraordinær fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af de europæiske struktur- og investeringsfonde som reaktion på covid-19-udbruddet (EUT L 130 af 24.4.2020, s. 1).

         (7)  De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

         (8)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Sveriges nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2020 2020/C 282/27

text:
               26.8.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 282/177

      RÅDETS HENSTILLING
      af 20. juli 2020
      om Sveriges nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2020
      (2020/C 282/27)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
      som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
      som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
      som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen den årlige strategi for bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2020 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Sverige blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

                  (2)

                  Den 26. februar 2020 blev landerapporten for 2020 for Sverige offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Sveriges fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 9. juli 2019 (3) (»de landespecifikke henstillinger fra 2019«), opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og Sveriges fremskridt med opfyldelsen af sine nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 26. februar 2020. Kommissionen konkluderede af sin analyse, at Sverige er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Især de overvurderede boligpriser kombineret med den fortsatte stigning i husholdningernes gæld indebærer en risiko for en ukontrolleret korrektion. Dette kan også have en negativ indvirkning på økonomien og muligvis også på banksektoren. Negative indvirkninger på banksektoren kan også medføre en negativ afsmitning i nabolandene pga. de systemiske indbyrdes finansielle forbindelser. Der er i de seneste år truffet forskellige foranstaltninger til at afhjælpe disse ubalancer. Disse foranstaltninger har dog hidtil haft en begrænset virkning. Der er fortsat væsentlige huller i politikken, navnlig med hensyn til skatteincitamenter til lånefinansieret boligejerskab, boligudbuddet og især markedet for lejeboliger.

                  (3)

                  Den 11. marts 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen officielt covid-19-udbruddet for en global pandemi. Den har skabt en alvorlig folkesundhedsmæssig krisesituation for borgere, samfund og økonomier. Den har sat de nationale sundhedssystemer under alvorligt pres, forstyrret de globale forsyningskæder, skabt volatilitet på de finansielle markeder, udløst efterspørgselschok og har haft negative konsekvenser for adskillige brancher. Den udgør en trussel mod folks job og indtægter samt mod virksomhedernes forretning. Den har ført til et større økonomisk chok, som allerede har alvorlige konsekvenser i Unionen. Den 13. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den opfordrede til en koordineret økonomisk reaktion på krisen, der inddrager alle aktører såvel på nationalt plan som på EU-plan.

                  (4)

                  Adskillige medlemsstater har enten erklæret undtagelsestilstand eller truffet kriseforanstaltninger. Sådanne kriseforanstaltninger bør være strengt forholdsmæssige, nødvendige, begrænset i tid og i overensstemmelse med europæiske og internationale standarder. De bør være genstand for demokratisk kontrol og underlagt uafhængig domstolsprøvelse.

                  (5)

                  Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul. Den generelle undtagelsesklausul som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (4) letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I meddelelsen af 20. marts 2020 fandt Kommissionen i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-pandemien, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul var opfyldt, og anmodede Rådet om at tilslutte sig denne konklusion. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. De var enige om, at det alvorlige økonomiske tilbageslag kræver en resolut, ambitiøs og koordineret reaktion. Aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul giver mulighed for midlertidigt at afvige fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. For så vidt angår den korrigerende del kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret finanspolitisk kurs. Den generelle undtagelsesklausul suspenderer ikke procedurerne under stabilitets- og vækstpagten. Den tillader medlemsstaterne at fravige de budgetkrav, der normalt ville gælde, og sætter Kommissionen og Rådet i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger til koordinering af politikken inden for rammerne af pagten.

                  (6)

                  Der er brug for en vedholdende indsats for at begrænse og kontrollere spredningen af covid-19-pandemien, styrke de nationale sundhedssystemers modstandsdygtighed, afbøde de socioøkonomiske konsekvenser af pandemien ved hjælp af støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder og husholdninger og sikre passende sundheds- og sikkerhedsforhold på arbejdspladsen med henblik på genoptagelsen af den økonomiske aktivitet. Unionen bør fuldt ud anvende de mange redskaber, den råder over, til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på disse områder. Samtidig bør medlemsstaterne og Unionen arbejde sammen om at tilrettelægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilvejebringe en tilbagevenden til normalt fungerende samfund og økonomier og til bæredygtig vækst, idet blandt andet den grønne og den digitale omstilling integreres, og der trækkes på erfaringerne fra krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har fremhævet, hvordan fleksibiliteten i det indre marked giver mulighed for at tilpasse sig ekstraordinære forhold. For at sikre en hurtig og gnidningsløs overgang til genopretningsfasen og den frie bevægelighed for varer, tjenester og arbejdstagere bør de særlige foranstaltninger, der forhindrer det indre marked i at fungere normalt, afskaffes, så snart de ikke længere er absolut nødvendige. Den aktuelle krise har vist, hvor nødvendigt det er at have kriseberedskabsplaner i sundhedssektoren. Forbedrede indkøbsstrategier, diversificerede forsyningskæder og strategiske lagre af vigtige forsyninger udgør nogle af de centrale elementer for udformningen af mere omfattende kriseberedskabsplaner.

                  (8)

                  Unionens lovgivere har allerede foretaget ændringer af de relevante lovgivningsmæssige rammer ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 (5) og (EU) 2020/558 (6) for at sætte medlemsstaterne i stand til at anvende alle uudnyttede midler under de europæiske struktur- og investeringsfonde til at imødegå covid-19-pandemiens ekstraordinære virkninger. Disse ændringer vil bidrage til større fleksibilitet og forenkle og strømline procedurerne. For at lette likviditetspresset kan medlemsstaterne desuden drage fordel af en medfinansieringssats på 100 % fra Unionens budget i regnskabsåret 2020-2021. Sverige opfordres til fuldt ud at udnytte disse muligheder for at hjælpe de personer og brancher, der er mest berørt.

                  (9)

                  Covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser vil sandsynligvis være ujævnt fordelt på tværs af regionerne på grund af forskelle i specialiseringsmønstre, navnlig i de regioner, der er stærkt afhængige af turisme og mere generelt af direkte kontakt med forbrugerne. Det medfører en betydelig risiko for, at de regionale og territoriale forskelle i Sverige bliver større, hvilket forstærker den allerede observerede tendens i retning af langsomt voksende forskelle mellem hovedstadsregionen og resten af landet eller mellem by- og landområder. Da der samtidig er risiko for en midlertidig destabilisering af konvergensprocessen mellem medlemsstaterne, kræver den aktuelle situation målrettede politiske tiltag.

                  (10)

                  Sverige fremlagde den 27. april 2020 sit nationale reformprogram for 2020 og den 28. april 2020 sit konvergensprogram for 2020. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

                  (11)

                  Sverige er på nuværende tidspunkt omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten.

                  (12)

                  Ifølge konvergensprogrammet for 2020 forventer regeringen en forringelse af den samlede saldo fra et overskud på 0,4 % af bruttonationalproduktet (BNP) i 2019 til et underskud på 3,8 % af BNP i 2020. Underskuddet forventes at falde til 1,4 % af BNP i 2021 og at blive vendt til et overskud på 1,5 % af BNP i 2023. Efter at være faldet til 35 % af BNP i 2019 forventes den offentlige gældskvote ifølge konvergensprogrammet for 2020 at stige til 40 % i 2020. De makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter er behæftet med stor usikkerhed på grund af covid-19-pandemien.

                  (13)

                  Som reaktion på covid-19-pandemien og som led i en koordineret EU-tilgang har Sverige truffet rettidige budgetmæssige foranstaltninger til at øge sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Ifølge konvergensprogrammet for 2020 beløber disse budgetmæssige foranstaltninger sig til 2,4 % af BNP. Foranstaltningerne omfatter styrkelse af sundhedsvæsenet (0,1 % af BNP), nødhjælp til kriseramte sektorer (1,6 % af BNP) og arbejdsmarkeds- og socialpolitiske foranstaltninger (0,2 % af BNP). Sverige har også bebudet foranstaltninger, der, skønt de ikke vil have direkte budgetvirkning, vil bidrage til at give virksomhederne likviditetsstøtte. Ifølge konvergensprogrammet for 2020 omfatter disse foranstaltninger navnlig skatteudsættelser på op til 6,9 % af BNP samt forskellige former for lånegarantier og udvidede kreditfaciliteter svarende til ca. 4,7 % af BNP. Overordnet set stemmer de foranstaltninger, som Sverige har truffet, overens med retningslinjerne i Kommissionens meddelelse af 13. marts 2020. En fuldstændig gennemførelse af kriseforanstaltningerne og af finanspolitiske støtteforanstaltninger vil bidrage til at opretholde finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, forudsat at finanspolitikken efterfølgende atter fokuserer på at sikre en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, så snart den økonomiske situation giver mulighed herfor.

                  (14)

                  Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020, som tager udgangspunkt i en uændret politik, forventes Sveriges offentlige saldo at udgøre –5,6 % af BNP i 2020 og –2,2 % af BNP i 2021. Den offentlige gældskvote ventes at forblive under 60 % af BNP i 2020 og 2021.

                  (15)

                  Den 20. maj 2020 offentliggjorde Kommissionen en rapport udarbejdet i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3, som følge af Sveriges planlagte overskridelse i 2020 af tærsklen for det offentlige underskud på 3 % af BNP. Overordnet set fremgår det af Kommissionens analyse, at underskudskriteriet som defineret i traktaten og i forordning (EF) nr. 1467/97 ikke er blevet opfyldt.

                  (16)

                  Sveriges økonomi er aftaget i et hidtil uset omfang som følge af covid-19-pandemiens udbrud. Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020 forventes ledigheden at stige til 9,7 % i 2020 og falde til 9,3 % i 2021. Det private forbrug ventes at falde kraftigt, navnlig i de mest udsatte forbrugskategorier såsom transport, restauranter og indkvartering. De faste bruttoinvesteringer forventes at falde endnu kraftigere end forbruget som følge af usikkerheden om genopretningstempoet. De svenske myndigheder begyndte tidligt at træffe foranstaltninger, og i takt med at covid-19-pandemien spredte sig, udvidede de gradvist politikforanstaltningerne. Foranstaltningerne omfattede sundhedspleje og afbødede de økonomiske konsekvenser. De sundhedsrelaterede foranstaltninger omfatter økonomisk støtte fra staten til regioner og lokale myndigheder med ansvar for sundhedssystemet til de ekstra udgifter, der er en konsekvens af covid-19-pandemien. På det økonomiske område har regeringen taget en lang række skridt til at mindske omkostningerne for erhvervssektoren (kortvarige afskedigelser, udgifter til ydelser ved sygdom, fritagelse for betaling af arbejdsgiverbetalt socialsikringsbidrag, kreditgarantier og huslejereduktioner) og til at sikre virksomhedernes likviditet (skatteudsættelse, herunder momsindbetaling). Derudover har Sveriges centralbank, Sveriges Riksbank, besluttet at yde lån til virksomheder gennem bankerne, opkøbe stats-, kommune- og realkreditobligationer samt obligationer og commercial papers udstedt af svenske ikkefinansielle selskaber. Ved udformningen og gennemførelsen af disse foranstaltninger er det vigtigt at tage hensyn til banksektorens modstandsdygtighed. Riksbanken har også indgået aftaler om valutaswaps med andre centralbanker for at sikre, at de væsentligste valutaer er tilgængelige for finanssektoren. Social- og arbejdsmarkedspolitikken er blevet udvidet, for eksempel ved at foretage midlertidige ændringer i ydelser ved sygdom, øge arbejdsløshedsunderstøttelsen og lempe betingelserne for adgangen til arbejdsløshedsordningen og gennem aktive arbejdsmarkeds- og uddannelsespolitikker (f.eks. grønne job, forlængelse af nystartjob, sommerkurser og flere studerende på de videregående uddannelser).

                  (17)

                  Sveriges kortsigtede politiske tiltag i forbindelse med covid-19-pandemien består i at sikre passende ressourcer og kapacitetsbuffere og tilpasse sundhedsarbejdernes rolle og ansvarsområder. På mellemlang sigt bør dette også føre til en rettidig og geografisk afbalanceret fordeling af sundhedsydelser, passende indsættelse af sundhedsarbejdere på forskellige områder (f.eks. behandling af ambulante og indlagte patienter) og bidrage til at undgå strukturel mangel på lægepersonale. Sveriges stærke sektor for forskning og innovation (FoI) kan, hvis den udnyttes i forbindelse med videnskabsbaserede tiltag, bidrage til fremskridt inden for udviklingen af vacciner, behandlinger og diagnosticeringer og til at omsætte forskningsresultaterne til folkesundhedspolitik.

                  (18)

                  Ved at støtte tilgængeligheden af færdigheder og navnlig digitale færdigheder kan der ved hjælp af FoI i højteknologiske sektorer opretholdes en højere produktivitetsvækst, og det kan hjælpe Sverige med at nå de ambitiøse klima- og energimål, der er omhandlet i landets nationale energi- og klimaplan. Der er også behov for investeringer for at mindske kløften mellem lærende med indvandrerbaggrund og indfødte med hensyn til uddannelsesresultater. Arbejdskraftens høje kvalitet har bidraget væsentligt til væksten i arbejdsproduktiviteten, men ophørte med at bidrage, inden covid-19-krisen indtraf. Det vil også være nødvendigt at integrere grupper på arbejdsmarkedet, hvis potentiale ikke blev udnyttet fuldt ud før krisen, f.eks. migranter fra lande uden for EU og personer med handicap. Manglen på færdigheder har været særlig udtalt inden for uddannelsessektoren, sundhedsvæsenet, socialt arbejde, informations- og kommunikationsteknologi, industrien og byggebranchen.

                  (19)

                  For at fremme den økonomiske genopretning vil det være vigtigt at fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer, herunder gennem relevante reformer. Mere end 50 % af arbejdsgiverne inden for den digitale sektor og mikroelektronikbranchen angiver, at der er mangel på færdigheder, og at denne mangel påvirker væksten. For at forbedre produktivitetsresultaterne er den høje andel af offentlige udgifter til forskning fortsat nødvendig. Der er også behov for øget kapitalintensitet og større investeringer i højteknologiske og innovative sektorer for at genoprette væksten i arbejdsproduktiviteten. Udbredelsen af nye digitale teknologier blandt små og mellemstore virksomheder vil bidrage til at sætte skub i produktiviteten. Krisen har vist, hvor vigtig den digitale infrastruktur er, og at der er nødt til at være en hurtig og stabil forbindelse alle de steder, hvor der bor eller arbejder folk. Udvidelsen af mobilt bredbånd til 700 MHz-båndet vil spille en vigtig rolle, ligesom også muligheden for økonomisk støtte til udviklingen af fast bredbånd gør det. Den forestående 5G-auktion vil give digitaliseringen af den svenske økonomi et ekstra skub fremad. Målet om at opnå et klimaneutralt samfund i 2045 kræver også investeringer i FoI, således at der kan blive udviklet og gennemført nye, konkurrencedygtige løsninger i forbindelse med dekarbonisering og koordinerede sociale og politiske tiltag. Transport er et af de vigtigste områder, hvor Sverige skal sætte ind for at reducere drivhusgasemissionerne. Derfor er en omfattende og forholdsvis hurtig omstilling til lavemissionskøretøjer på den politiske dagsorden. Planlagte investeringer i jernbaneinfrastrukturen er vigtige for at lette transportmiddelfordelingen og opfylde Sveriges ambitiøse klimamål. Elektrificering af transport og industri vil kræve betydelige investeringer i energiproduktion og -distribution. Programmeringen for Fonden for Retfærdig Omstilling for 2021-2027, som er genstand for et forslag fra Kommissionen, kan hjælpe Sverige med at imødegå nogle af de udfordringer, der følger af omstillingen til en klimaneutral økonomi, navnlig i de områder, der er omhandlet i bilag D til landerapporten for 2020. Det vil sætte Sverige i stand til at gøre bedst muligt brug af fonden.

                  (20)

                  Vedvarende påstande om mistanke om hvidvask af penge har påvirket de svenske bankers omdømme, og Sverige prioriterer fortsat at forebygge hvidvask af penge. Et effektivt tilsyn kræver flere ressourcer og passende procedurer, således at den risikobaserede tilgang kan anvendes. Sverige har erkendt, at der er behov for flere ressourcer for at udføre passende tilsyn og undersøgelser og har styrket finanstilsynets kapacitet. Finanstilsynet har dog fortsat en lav kapacitet i betragtning af størrelsen af den svenske finanssektor. Der er stadig udfordringer, og den risikobaserede tilgang er endnu ikke blevet fuldt implementeret.

                  (21)

                  Hvor de landespecifikke henstillinger, der fremgår af denne henstilling (»de landespecifikke henstillinger fra 2020«), har fokus på at imødegå covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser og lette den økonomiske genopretning, omhandlede de landespecifikke henstillinger fra 2019 også reformer, der er væsentlige for at imødegå strukturelle udfordringer på mellemlang og lang sigt. De landespecifikke henstillinger fra 2019 er stadig relevante, og de vil fortsat være genstand for overvågning i forbindelse med næste års europæiske semester. Det gælder også de landespecifikke henstillinger fra 2019 vedrørende investeringstiltag inden for den økonomiske politik. Alle de landespecifikke henstillinger fra 2019 bør tages med i betragtning i den strategiske programmering af midlerne under samhørighedspolitikken efter 2020, herunder ved afbødningsforanstaltninger og exitstrategier i forbindelse med den aktuelle krise.

                  (22)

                  Det europæiske semester danner rammen for løbende samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken i Unionen, hvilket kan bidrage til en bæredygtig økonomi. Medlemsstaterne har i deres nationale reformprogrammer for 2020 gjort status over de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af De Forenede Nationers mål for bæredygtig udvikling (»verdensmålene«). Ved at sikre en fuldstændig efterlevelse af de landespecifikke henstillinger fra 2020 vil Sverige bidrage til opfyldelsen af verdensmålene og til de fælles bestræbelser på at sikre konkurrencedygtig bæredygtighed i Unionen.

                  (23)

                  Som led i det europæiske semester 2020 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Sveriges økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2020. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2020, det nationale reformprogram for 2020 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de landespecifikke henstillinger, der er rettet til Sverige i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Sverige, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

                  (24)

                  Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Sveriges konvergensprogram for 2020, og dets udtalelse (7) afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

                  (25)

                  På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2020 og konvergensprogrammet for 2020. De landespecifikke henstillinger fra 2020 tager hensyn til nødvendigheden af at håndtere covid-19-pandemien og lette den økonomiske genopretning som et nødvendigt første skridt for at muliggøre en tilpasning af ubalancer. Da de landespecifikke henstillinger fra 2020 har fået nyt fokus på målet om at håndtere covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser og lette den økonomiske genopretning, sigter ingen af dem direkte mod at rette op på de makroøkonomiske ubalancer, som Kommissionen har konstateret i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011,

            HENSTILLER, at Sverige i 2020 og 2021 iværksætter tiltag med henblik på at:

                  1.

                  træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå covid-19-pandemien, understøtte økonomien og støtte det efterfølgende opsving, føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det, sikre, at sundhedssystemet er modstandsdygtigt, bl.a. gennem tilstrækkelige forsyninger af vigtigt medicinsk udstyr, infrastruktur og arbejdsstyrke

                  2.

                  fremme innovation og støtte uddannelse og udvikling af færdigheder, fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer for at fremme den økonomiske genopretning, målrette investeringer mod den grønne og den digitale omstilling, navnlig ren og effektiv produktion og anvendelse af energi, højteknologiske og innovative sektorer, 5G-net og bæredygtig transport

                  3.

                  øge effektiviteten af tilsynet med bekæmpelse af hvidvask og effektivt håndhæve reglerne for bekæmpelse af hvidvask.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2020.

               På Rådets vegne

            J. KLOECKNER

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301 af 5.9.2019, s. 159.

         (4)  Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 af 30. marts 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013 og (EU) nr. 508/2014 for så vidt angår særlige foranstaltninger til mobilisering af investeringer i medlemsstaternes sundhedssystemer og andre dele af deres økonomier som reaktion på covid-19-udbruddet (investeringsinitiativ som reaktion på coronavirusset) (EUT L 99 af 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/558 af 23. april 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013 og (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår særlige foranstaltninger med henblik på at give ekstraordinær fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af de europæiske struktur- og investeringsfonde som reaktion på covid-19-udbruddet (EUT L 130 af 24.4.2020, s. 1).

         (7)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2020 2020/C 282/28

text:
               26.8.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 282/183

      RÅDETS HENSTILLING
      af 20. juli 2020
      om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2020
      (2020/C 282/28)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
      som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
      som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
      som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen den årlige strategi for bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2020 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Det Forenede Kongerige ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

                  (2)

                  Efter Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen den 31. januar 2020 og ikrafttrædelsen af aftalen om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab (3) (»udtrædelsesaftalen«) befinder Det Forenede Kongerige sig nu i en overgangsperiode, der varer frem til den 31. december 2020. Som fastsat i udtrædelsesaftalen kan denne periode forlænges med op til et eller to år ved en enkelt afgørelse truffet af Unionen og Det Forenede Kongerige inden den 1. juli 2020 i Det Fælles Udvalg. I overgangsperioden finder EU-retten — inklusive bestemmelserne vedrørende det europæiske semester — fortsat anvendelse på og i Det Forenede Kongerige.

                  (3)

                  Den 26. februar 2020 blev landerapporten for Det Forenede Kongerige 2020 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Det Forenede Kongeriges fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 9. juli 2019 (4) (»de landespecifikke henstillinger fra 2019«), opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og Det Forenede Kongeriges fremskridt med opfyldelsen af sine nationale Europa 2020-mål.

                  (4)

                  Den 11. marts 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen officielt covid-19-udbruddet for en global pandemi. Den har skabt en alvorlig folkesundhedsmæssig krisesituation for borgere, samfund og økonomier. Den har sat de nationale sundhedssystemer under alvorligt pres, forstyrret de globale forsyningskæder, skabt volatilitet på de finansielle markeder, udløst efterspørgselschok og har haft negative konsekvenser for adskillige brancher. Den udgør en trussel mod folks job og indtægter samt mod virksomhedernes forretning. Den har ført til et større økonomisk chok, som allerede har alvorlige konsekvenser i Unionen. Den 13. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den opfordrede til en koordineret økonomisk reaktion på krisen, der inddrager alle aktører såvel på nationalt plan som på EU-plan.

                  (5)

                  Adskillige medlemsstater har enten erklæret undtagelsestilstand eller truffet kriseforanstaltninger. Sådanne kriseforanstaltninger bør være strengt forholdsmæssige, nødvendige, begrænset i tid og i overensstemmelse med europæiske og internationale standarder. De bør være genstand for demokratisk kontrol og underlagt uafhængig domstolsprøvelse.

                  (6)

                  Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul. Den generelle undtagelsesklausul som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (5) letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I meddelelsen af 20. marts 2020 fandt Kommissionen i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-pandemien, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul var opfyldt, og anmodede Rådet om at tilslutte sig denne konklusion. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. De var enige om, at det alvorlige økonomiske tilbageslag kræver en resolut, ambitiøs og koordineret reaktion. Aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul giver mulighed for midlertidigt at afvige fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. For så vidt angår den korrigerende del kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret finanspolitisk kurs. Den generelle undtagelsesklausul suspenderer ikke procedurerne under stabilitets- og vækstpagten. Den tillader medlemsstaterne at fravige de budgetkrav, der normalt ville gælde, og sætter Kommissionen og Rådet i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger til koordinering af politikken inden for rammerne af pagten.

                  (7)

                  Der er brug for en vedholdende indsats for at begrænse og kontrollere spredningen af covid-19-pandemien, styrke de nationale sundhedssystemers modstandsdygtighed, afbøde de socioøkonomiske konsekvenser af pandemien ved hjælp af støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder og husholdninger og sikre passende sundheds- og sikkerhedsforhold på arbejdspladsen med henblik på genoptagelsen af den økonomiske aktivitet. Unionen bør fuldt ud anvende de mange redskaber, den råder over, til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på disse områder. Samtidig bør medlemsstaterne og Unionen arbejde sammen om at tilrettelægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilvejebringe en tilbagevenden til normalt fungerende samfund og økonomier og til bæredygtig vækst, idet blandt andet den grønne og den digitale omstilling integreres, og der trækkes på erfaringerne fra krisen.

                  (8)

                  Covid-19-krisen har fremhævet, hvordan fleksibiliteten i det indre marked giver mulighed for at tilpasse sig ekstraordinære forhold. For at sikre en hurtig og gnidningsløs overgang til genopretningsfasen og den frie bevægelighed for varer, tjenester og arbejdstagere bør de særlige foranstaltninger, der forhindrer det indre marked i at fungere normalt, afskaffes, så snart de ikke længere er absolut nødvendige. Den aktuelle krise har vist, hvor nødvendigt det er at have kriseberedskabsplaner i sundhedssektoren. Forbedrede indkøbsstrategier, diversificerede forsyningskæder og strategiske lagre af vigtige forsyninger udgør nogle af de centrale elementer for udformningen af mere omfattende kriseberedskabsplaner.

                  (9)

                  Covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser vil sandsynligvis være ujævnt fordelt på tværs af regionerne i Det Forenede Kongerige på grund af forskellige specialiseringsmønstre. Det indebærer en betydelig risiko for at øge de regionale skævheder i Det Forenede Kongerige yderligere. Den aktuelle situation kræver målrettede politiske tiltag.

                  (10)

                  Det Forenede Kongerige fremlagde den 30. april 2020 sit nationale reformprogram for 2020 og den 7. maj 2020 sit konvergensprogram for 2020. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

                  (11)

                  Det Forenede Kongerige er på nuværende tidspunkt omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og af gældsreglen. Den 13. juli 2018 henstillede Rådet til Det Forenede Kongerige at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter (6) ikke ville overstige 1,6 % i 2019-2020, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,6 % af bruttonationalproduktet (BNP). Kommissionens samlede vurdering bekræfter, at der er risiko for en væsentlig afvigelse fra den anbefalede tilpasningssti i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2019-2020 og for 2018-2019 og 2019-2020 samlet set. De endelige data for 2019-2020 vil foreligge i efteråret 2020.

                  (12)

                  Ifølge konvergensprogrammet for 2019-2020 forventer regeringen en forringelse af den samlede saldo fra et underskud på 2,2 % af BNP i 2019-2020 til et underskud på 2,5 % af BNP i 2020-2021. Underskuddet forventes at stige til 3,1 % af BNP i 2021-2022 for derefter at falde til 2,4 % af BNP i 2024-2025. Efter at være faldet til 83,2 % af BNP i 2019-2020 forventes den offentlige gældskvote ifølge konvergensprogrammet for 2019-2020 at falde til 82,9 % i 2020-2021. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, forekommer imidlertid ikke længere realistisk, da der ikke tages hensyn til covid-19-pandemiens økonomiske virkninger. Fremskrivningerne i programmet tager desuden heller ikke hensyn til de foranstaltninger, som Det Forenede Kongerige har bebudet som reaktion på covid-19-pandemien. De makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter er behæftet med stor usikkerhed på grund af covid-19-pandemien.

                  (13)

                  Som reaktion på covid-19-pandemien har Det Forenede Kongerige truffet rettidige budgetmæssige foranstaltninger til at øge sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Fremskrivningerne i konvergensprogrammet omfatter ikke disse foranstaltninger, men de er medtaget i Kommissionens prognose fra foråret 2020. Budgetforanstaltningerne beløber sig til omkring 5,5 % af BNP og omfatter støtte til ansatte, selvstændige og virksomheder samt velfærdsforanstaltninger. Det Forenede Kongerige har også bebudet foranstaltninger, der, skønt de ikke vil have direkte budgetvirkning, vil bidrage til at yde likviditetsstøtte til virksomheder. Disse foranstaltninger omfatter lånegarantier på ca. 16 % af BNP. En fuldstændig gennemførelse af kriseforanstaltningerne og af finanspolitiske støtteforanstaltninger vil bidrage til at opretholde finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, forudsat at finanspolitikken efterfølgende atter fokuserer på at sikre en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, så snart den økonomiske situation giver mulighed herfor.

                  (14)

                  Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020, som tager udgangspunkt i en uændret politik, forventes Det Forenede Kongeriges offentlige saldo at udgøre –10,7 % af BNP i 2020-2021 og –6,2 % af BNP i 2021-2022. Den offentlige gældskvote ventes at nå op på 102,5 % af BNP i 2020-2021 og 100,2 % af BNP i 2022. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for konvergensprogrammet, tager ikke hensyn til covid-19-pandemiens følger, og fremskrivningerne af gælden og af underskuddet afviger derfor betydeligt fra Kommissionens prognose.

                  (15)

                  Den 20. maj 2020 offentliggjorde Kommissionen en rapport udarbejdet i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3, som følge af Det Forenede Kongeriges forventede overskridelse i 2020-2021 af tærsklen for det offentlige underskud på 3 % af BNP. Overordnet set fremgår det af analysen, at underskudskriteriet som defineret i traktaten og i forordning (EF) nr. 1467/1997 ikke er blevet opfyldt.

                  (16)

                  Den verserende covid-19-krise har skabt både økonomi- og socialpolitiske udfordringer i en størrelsesorden, der ikke er set de sidste mange årtier. Ledigheden forventes at stige med næsten 3 procentpoint fra 3,8 % i 2019 til 6,7 % i 2020 for derefter at bedres en smule til 6 % i 2021. Det Forenede Kongeriges regering har truffet kriseforanstaltninger til at afbøde de negative virkninger af chokket. Størrelsen af de direkte finanspolitiske støtteforanstaltninger vil afhænge af efterspørgslen, men de kan beløbe sig til omkring 110 mia. GBP (5,5 % af BNP), hvortil skal lægges 330 mia. GBP (16 % af BNP) i kreditgarantier på banklån. Der er indført arbejdsfordelingsordninger for at beskytte beskæftigelsen og truffet foranstaltninger til at støtte selvstændige erhvervsdrivende. Dækningen og muligheden for at få adgang til forudbetaling af Universal Credit er midlertidigt blevet udvidet, og grundbeløbet er blevet hævet i en midlertidig periode på 12 måneder. De lokale myndigheder vil også modtage en yderligere engangsfinansiering til at støtte økonomisk sårbare personer og husholdninger. Regeringen har desuden annonceret en tremåneders betalingsudsættelse på realkreditlån for boligejere, der befinder sig i vanskeligheder som følge af covid-19-pandemien.

                  (17)

                  For at understøtte virksomhedernes finansielle stilling har Bank of England to gange sænket sin diskonto, i alt fra 0,75 til 0,1 %, sænket Det Forenede Kongeriges kontracykliske buffersats til 0 % fra den ellers gældende kurs mod 2 % i december 2020, øget sin ordning for opkøb af obligationer til 645 mia. GBP og sideløbende med regeringens lånegarantier øget sin støtte til forretningsbankers udlån til realøkonomien. Regeringen har tilbudt nogle brancher en etårig betalingsudsættelse for betaling af ejendomsskatter, en udsættelse af momsbetalinger samt kontante tilskud til mindre virksomheder. Der er også stillet likviditetsstøtte til rådighed i form af garantier og tilskud inden for rammerne af »Coronavirus Business Interruption Loan Scheme« til små og mellemstore virksomheder (SMV'er) med en samlet omsætning under en bestemt tærskel ved hjælp af en lang række produkter til virksomhedsfinansiering, såsom revolverende kreditfaciliteter og andre produkter, herunder langfristede banklån. Der er også oprettet en generel likviditetsordning til fordel for SMV'er, samt for større virksomheder i form af eksempelvis investeringsstøtte, som henvender sig til alle brancher. Ved udformningen og gennemførelsen af disse foranstaltninger er det vigtigt at tage hensyn til banksektorens modstandsdygtighed.

                  (18)

                  Covid-19-pandemien har blotlagt mangler i det britiske sundhedssystems beredskab og kapacitet til at håndtere sådanne udbrud, navnlig når det kommer til infrastruktur, personale og forsyninger. Derfor er der truffet hasteforanstaltninger til at opføre midlertidige felthospitaler til covid-19-patienter i hele Det Forenede Kongerige. Fremstillingsindustrien er blevet opfordret til at omlægge sin produktion med henblik på hurtigt at producere ekstra medicinsk udstyr såsom respiratorer for at dække den forventede efterspørgsel. Covid-19-krisen har accentueret den eksisterende mangel på arbejdskraft i sundhedssektoren. For at kunne håndtere lignende kriser i fremtiden er der behov for investeringer i sundhedssystemet i hele Det Forenede Kongerige, herunder effektive og velfinansierede folkesundhedsmæssige foranstaltninger. Disse investeringer bør tage sigte på at tilvejebringe det fornødne udstyr, de fornødne faciliteter og den nødvendige arbejdskraft samt generelt set den kapacitet, der skal til for at kunne levere alle forventede almindelige sundhedsydelser samtidig med pleje af patienter med covid-19 eller lignende smitsomme sygdomme.

                  (19)

                  Den aktuelle krise vil formodentlig have større indvirkning på de mest sårbare og øge fattigdommen. Risikoen for fattigdom eller social udstødelse fulgte allerede en stigende tendens før krisen til trods for en rekordlav ledighed. Der er også stor fattigdom blandt personer i beskæftigelse og blandt børn. Nedskæringerne i og reformerne af velfærdsydelserne risikerer at undergrave Det Forenede Kongeriges skatte- og socialsikringssystems stærke fattigdomsreducerende effekt. Der er behov for at forbedre støtten til de mest sårbare, herunder børn der lever i fattigdom, navnlig i lyset af at krisen ventes at øge indkomstulighederne yderligere.

                  (20)

                  En af Det Forenede Kongeriges større udfordringer er fortsat at øge arbejdsproduktiviteten. Timeproduktiviteten er væsentligt lavere i Det Forenede Kongerige end i de fleste andre udviklede økonomier, og den ligger kun lige akkurat over niveauet fra før finanskrisen. BNP-væksten har været drevet af beskæftigelsesvækst, hvorimod produktiviteten knap nok er steget i de seneste år. Til trods for stramheden på arbejdsmarkedet har arbejdsproduktiviteten i Det Forenede Kongerige været stort set uændret siden begyndelsen af 2018. Reallønnen er også kun steget svagt. Mange dele af Det Forenede Kongerige er relativt fattige med forholdsvis lave investeringsniveauer i færdigheder og infrastruktur. De begrænsede karrieremuligheder for personer i lavtlønnede job hæmmer produktiviteten og øger fattigdommen. Dette ventes at fortsætte og risikerer at blive forværret af covid-19-krisen. Denne pandemi skaber også betydelige udfordringer for uddannelsessystemerne i Det Forenede Kongerige, navnlig med hensyn til fjernundervisning og forskellige adgangsmuligheder til struktureret læring. Der er derfor behov for at øge produktiviteten ved at imødegå de omfattende problemer såsom for få investeringer i udstyr, infrastruktur og forskning og udvikling samt kompetencegab med hensyn til navnlig grundlæggende og tekniske færdigheder. Det Forenede Kongerige agter at investere mere i forskning og innovation og at forbedre anvendelsen af eksisterende teknologi i hele økonomien.

                  (21)

                  For at fremme den økonomiske genopretning vil det være vigtigt at fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer, herunder gennem relevante reformer. Det Forenede Kongerige lider under vedvarende boligmangel. Der er ved at opstå kapacitetsbegrænsninger, mens boligbyggeriet ikke er tilstrækkeligt til at dække det forventede behov. Omfanget og beliggenheden af jord til nybyggeri er begrænset af den stramme regulering af markedet for jord, især omkring de større byer. Byggebranchen spiller fortsat en vigtig rolle for boligsektoren samt for opfyldelsen af fremtidige energieffektivitets- og klimamål, selv om nedbringelsen af den mængde energi, der bruges til opvarmning af boliger, vanskeliggøres af boligmassens alder og dens langsomme udskiftning. Efter flere årtier med få offentlige investeringer er regeringen begyndt at tage hånd om manglen på infrastruktur. Der er gjort opmuntrende fremskridt med investeringer i vedvarende energikilder, og der er opnået en betydelig reduktion af drivhusgasserne i energisektoren. Overgangen til klimaneutralitet giver dog stadig udfordringer for alle dele af økonomien. Kapaciteten i Det Forenede Kongeriges vej-, jernbane- og luftfartsnet er ved at være mættet, hvilket bidrager til overbelastning og luftforurening. Det Forenede Kongerige har ambitioner om at være i front, når det kommer til nulemissionskøretøjer, men det meste af jernbanenettet er endnu ikke elektrificeret. Selv om der stadig er begrænset dækning med rene fibernet i Det Forenede Kongerige, stiger konkurrencen på markedet for rene fibernet, idet regeringen har øget den offentlige støtte markant til udrulningen af fibernet. Sådanne investeringer skal imidlertid ledsages af et løft af de digitale færdigheder, da Det Forenede Kongerige er kendetegnet ved strukturel mangel på IT-specialister.

                  (22)

                  Hvor de landespecifikke henstillinger, der fremgår af denne henstilling (»de landespecifikke henstillinger fra 2020«), har fokus på at imødegå pandemiens socioøkonomiske konsekvenser og lette den økonomiske genopretning, omhandlede de landespecifikke henstillinger fra 2019 også reformer, der er væsentlige for at imødegå strukturelle udfordringer på mellemlang og lang sigt. De landespecifikke henstillinger fra 2019 er stadig relevante, og de vil fortsat være genstand for overvågning som led i det europæiske semester indtil udgangen af overgangsperioden.

                  (23)

                  Det europæiske semester danner rammen for løbende samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken i Unionen, hvilket kan bidrage til en bæredygtig økonomi. Medlemsstaterne har i deres nationale reformprogrammer for 2020 gjort status over de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af De Forenede Nationers mål for bæredygtig udvikling (»verdensmålene«). Ved at sikre en fuldstændig efterlevelse af de landespecifikke henstillinger fra 2020 vil Det Forenede Kongerige bidrage til opfyldelsen af verdensmålene.

                  (24)

                  Som led i det europæiske semester 2020 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Det Forenede Kongeriges økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2020. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2020, det nationale reformprogram for 2020 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de landespecifikke henstillinger, der er rettet til Det Forenede Kongerige i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Det Forenede Kongerige, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen.

                  (25)

                  Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2020, og dets udtalelse (7) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

            HENSTILLER, at Det Forenede Kongerige i 2020 og 2021 iværksætter tiltag med henblik på at:

                  1.

                  træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå covid-19-pandemien, understøtte økonomien og støtte det efterfølgende opsving, føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det, styrke sundhedssystemets modstandsdygtighed

                  2.

                  sikre tilstrækkeligheden og dækningen af det sociale beskyttelsessystem med henblik på at yde støtte til alle og særligt dem, der er hårdest ramt af krisen

                  3.

                  fremme innovation og understøtte udviklingen af menneskelig kapital, fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer for at fremme den økonomiske genopretning samt målrette investeringer mod den grønne og den digitale omstilling, navnlig boliger, ren og effektiv produktion og anvendelse af energi, bæredygtige transportinfrastrukturer og højhastighedsbredbåndsnet.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2020.

               På Rådets vegne

            J. KLOECKNER

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT L 29 af 31.1.2020, s. 7.

         (4)  EUT C 301 af 5.9.2019, s. 163.

         (5)  Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

         (6)  De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

         (7)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.