title: Rådets henstilling af 11. juli 2017 om Sloveniens nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2017

text:
               9.8.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 261/105

         RÅDETS HENSTILLING
   af 11. juli 2017
   om Sloveniens nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2017
   (2017/C 261/23)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Slovenien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen desuden en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, der blev godkendt af Det Europæiske Råd den 9.-10. marts 2017. Den 21. marts 2017 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (»henstillingen til euroområdet«) (3).

               (2)

               Da Slovenien har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Slovenien sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet, som er afspejlet i henstilling 1-3 nedenfor.

               (3)

               Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Slovenien for 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Sloveniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Sloveniens nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 22. februar 2017. Kommissionen konkluderede på baggrund af sin analyse, at Slovenien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Der er navnlig sårbarheder i form af svagheder i banksektoren, gæld i virksomhederne og finanspolitiske risici. De eksisterende ubalancer aftager gradvist, hvilket blandt andet skyldes den fornyede vækst. Blandt virksomheder er der sket en væsentlig nedbringelse af gælden, og de private investeringer, bl.a. i form af direkte udenlandske investeringer, er begyndt at stige igen, selv om mængden af udenlandske virksomheders direkte investeringer i Slovenien stadig er lav i forhold til sammenlignelige lande i regionen. Den offentlige gæld nåede sit højdepunkt i 2015, og for de kommende år forventes en regulering i nedadgående retning. Fremskridtene i omstruktureringen af banksektoren blev ledsaget af en hastigt dalende andel af misligholdte lån, en tendens der forventes at fortsætte. Regeringen har truffet de nødvendige foranstaltninger til at konsolidere og omstrukturere banksektoren og forbedre forvaltningen af statsejede virksomheder. Der er imidlertid behov for yderligere politisk handling for at tackle virksomhedernes gæld og de resterende svagheder i den finansielle sektor for at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt og forbedre erhvervsklimaet.

               (4)

               Slovenien fremlagde sit stabilitetsprogram for 2017 den 28. april 2017 og sit nationale reformprogram for 2017 den 3. maj 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (6)

               Slovenien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. I stabilitetsprogrammet for 2017 forventer regeringen, at det samlede underskud vil falde til 0,8 % af BNP i 2017 og derefter gradvis stige til et overskud på 0,4 % af BNP i 2020. Den mellemfristede budgetmålsætning — et ligevægtigt strukturelt budget, som ikke lever op til kravene i stabilitets- og vækstpagten — forventes at blive nået i 2020. På grundlag af den genberegnede (5) strukturelle saldo forventes den mellemfristede budgetmålsætning dog ikke opfyldt inden for programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2017 ventes den offentlige gældskvote at falde til 77,0 % af BNP i 2017 og fortsætte med at falde til 67,5 % af BNP i 2020. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, er realistisk. Samtidig er de foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte mål fra og med 2017, ikke tilstrækkeligt præciseret.

               (7)

               I stabilitetsprogrammet for 2017 angives det, at den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge har en væsentlig indvirkning på budgettet i 2016 og 2017, og der gives tilstrækkelig dokumentation for omfanget og arten af de ekstraudgifter, der budgetteres med. Ifølge Kommissionen udgjorde de ekstraudgifter i forbindelse med den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge, der kan ses bort fra, 0,07 % af BNP i 2016. Beløbet er uændret sammenlignet med udkastet til budgetplan for 2017, hvori fremskrivningerne fra stabilitetsprogrammet for 2016 blev bekræftet. Stabilitetsprogrammet indeholdt for 2017 en anmodning om 0,07 % af BNP, hvoraf Kommissionen ansætter den stigende virkning til at udgøre 0,01 % af BNP. Ekstraudgifterne kan høre ind under bestemmelserne i artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97, idet tilstrømningen af flygtninge og sikkerhedsrelaterede foranstaltninger vedrører usædvanlige begivenheder, deres virkning for Sloveniens offentlige finanser er betydelig, og holdbarheden bringes sandsynligvis ikke i fare ved en sådan midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Derfor er den påkrævede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 justeret for at tage hensyn til de ekstraudgifter, der budgetteres med. Hvad angår 2017, vil der blive gennemført en endelig vurdering, herunder af hvilke beløb der kan tages hensyn til, i foråret 2018 på basis af oplysninger fra de slovenske myndigheder.

               (8)

               Den 12. juli 2016 henstillede Rådet, at Slovenien gennemfører en årlig finanspolitisk tilpasning på mindst 0,6 % af BNP hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i 2017. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2017 er der risiko for nogen afvigelse fra dette krav i 2017.

               (9)

               I 2018 forventes Slovenien i lyset af sin finanspolitiske kurs og navnlig sit gældsniveau at foretage yderligere tilpasninger i retning af et passende mellemfristet budgetmål. Ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten, medfører tilpasningen et krav om en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter (6), som ikke overstiger 0,6 %. Det ville svare til en strukturel tilpasning på 1 % af BNP. Med en uændret politik er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2018. Slovenien forventes at overholde gældsreglen i 2017 og 2018. Rådet er af den generelle opfattelse, at Slovenien skal være parat til at træffe yderligere foranstaltninger i 2017, og at der vil være behov for yderligere foranstaltninger i 2018 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Som fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97 bør der i vurderingen af budgetplanerne og resultaterne tages højde for medlemsstatens budgetbalance i lyset af konjunkturforholdene. Som anført i Kommissionens meddelelse om det europæiske semester 2017, der ledsager disse landespecifikke henstillinger, skal der ved vurderingen af udkastet til budgetplan for 2018 og den efterfølgende vurdering af 2018-budgetresultaterne tages behørigt hensyn til målet om at opnå en finanspolitisk kurs, der bidrager til både at styrke det igangværende opsving og sikre, at Sloveniens offentlige finanser er bæredygtige. Rådet noterer sig i den sammenhæng, at Kommissionen agter at foretage en samlet vurdering i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/97, navnlig i lyset af konjunkturforholdene i Slovenien. Ydermere er der væsentlig usikkerhed om konjunkturforholdene for netop Slovenien på grund af den særligt store økonomiske nedgang i 2008-2013 og de store strukturreformer og reformer i finanssektoren, der gennemføres.

               (10)

               Med budgetloven, som blev vedtaget i juli 2015, blev der indført en mellemfristet budgetramme for den offentlige sektor. For at gøre den operationel er det nødvendigt at foretage visse ændringer af finansloven. Indledningsvis forpligtede regeringen sig til at revidere finansloven inden for seks måneder efter vedtagelsen af budgetloven. Denne frist er imidlertid gentagne gange blevet udsat, og den reviderede lov er endnu ikke blevet sendt til drøftelse i parlamentet. Den reviderede finanslov udgør et af de juridiske instrumenter, der gennemfører Rådets direktiv 2011/85/EU (7), som medlemsstaterne skulle gennemføre inden udgangen af 2013. Medlemmerne af det finanspolitiske råd blev udpeget den 21. marts 2017.

               (11)

               Den høje offentlige gæld på 79,7 % af BNP i 2016 er en kilde til sårbarhed for de offentlige finanser i Slovenien. Andelen af ældre i landets befolkning vokser hurtigere end i de fleste andre medlemsstater. Slovenien står over for store risici, der truer de offentlige finansers langsigtede holdbarhed, og Slovenien har den højeste indikator for et langsigtet holdbarhedsgab af alle medlemsstater, hvilket skyldes den forventede stigning i de offentlige udgifter til pensioner, sundhedssystemet og langtidsplejesystemet.

               (12)

               Regeringen har fremlagt forslag om reform af sundhedssystemet. Udkastet til lov om sundhedspleje og sygeforsikring, som er en central del af reformen, blev sendt i offentlig høring i februar 2017, og den forventes videresendt til nationalforsamlingen i sommeren 2017. Det er vigtigt at overholde tidsplanen, da den skal gøre det muligt at vedtage udkastet i 2017. I december 2016 blev der fremsat forslag om at ændre loven om sundhedstjenester og loven om patientrettigheder, og den nye apotekerlov blev vedtaget. De udestående udfordringer vedrører hospitalers ledelse og resultater, primær pleje som alternativ til hospitalspleje, hospitalsbetalingssystemer, medicinske teknologivurderinger og informationssystemer. Ydermere er fordelene ved centraliseret indkøb af medicinske produkter og tjenester i høj grad uudnyttet, men en ny centraliseret offentlig procedure for indkøb af medicin er under udarbejdelse, hvilket kan bidrage til at gøre indkøbsproceduren mere gennemsigtig og omkostningseffektiv. Der er også en væsentlig udfordring med at gøre fremskridt med reformen af langtidsplejen. Der har hidtil ikke været noget integreret langtidsplejesystem i Slovenien. Et pilotprojekt, der skal afgøre behovene for langtidspleje, er under udarbejdelse.

               (13)

               Hvidbogen om pensioner blev vedtaget af regeringen i april 2016, og den har dannet grundlag for en offentlig høring om pensionssystemets fremtid. Der er imidlertid ikke fremlagt nogen konkrete lovforslag. De fremtidige udfordringer består i at sikre pensionssystemets langsigtede bæredygtighed og tilstrækkelighed ved at justere den lovbestemte pensionsalder efter stigningen i den forventede levetid og fremme senere pensionering, at fremme anvendelsen af supplerende pensionsordninger, at håndtere udfordringerne med mange jobskift og at nedbringe risikoen for at blive fattig som ældre.

               (14)

               Arbejdsmarkedet og den samfundsmæssige udvikling er fortsat blevet bedre. Jobskabelsen er taget til, og arbejdsløsheden er faldende. Andelen af personer, der risikerer fattigdom og social udelukkelse, er faldet, men den er fortsat over Unionens gennemsnit for ældre. Bedre forhold på arbejdsmarkedet giver mulighed for at skaffe beskæftigelse til ældre arbejdstagere, men deres arbejdsmarkedsdeltagelse er fortsat lav. Det er i de senere år blevet stadig mere udbredt at gå på pension via arbejdsløshedsforsikringssystemet. Antallet af langtidsledige er fortsat højere end før krisen, og det udgør mere end halvdelen af den samlede ledighed. Flere end 40 % af alle langtidsledige er over 50, og næsten halvdelen af dem har været ledige i to år eller mere. Der er blevet udarbejdet en analyse og en handlingsplan, der sigter mod at øge beskæftigelsen blandt ældre arbejdstagere, og den er blevet drøftet med arbejdsmarkedets parter. Rettidig gennemførelse af handlingsplanen kan bidrage til at forbedre aktiveringen af ældre arbejdstagere. Beskæftigelsen blandt lavtuddannede arbejdstagere er fortsat lav og et godt stykke under niveauet før krisen og gennemsnittet i Unionen. Planen for gennemførelse af en aktiv arbejdsmarkedspolitik, som blev vedtaget i april 2016, udgør en fortsættelse af den igangværende tilgang, selv om de offentlige udgifter til området fortsat er lave. Ældre og lavtuddannede arbejdstagere er fortsat underrepræsenteret i de aktive beskæftigelsespolitiske foranstaltninger. Segmenteringen af arbejdsmarkedet er fortsat en udfordring på trods af 2013-reformen.

               (15)

               Andelen af misligholdte lån er stadig høj, selv om den er solidt på vej nedad. Den slovenske nationalbank har gennemført en række foranstaltninger, som skal give bankerne incitamenter til at nedbringe deres misligholdte lån væsentligt. Presset for at reducere gælden er begyndt at tage af, men kreditstrømmen til virksomhederne bliver fortsat lavere. Fremskridtet med gældsreduktionen er ulige fordelt på tværs af enkeltvirksomheder. Konsolideringen og omstruktureringen af banksektoren skrider frem med fusionen af tre banker i 2016. Slovenien har forpligtet sig til at sælge mindst 50 % af sine aktier i den største statsejede bank senest den 31. december 2017 og yderligere 25 % minus én aktie senest den 31. december 2018. Revisionen af den lovgivningsmæssige ramme styrkede bankaktivselskabets kapacitet til at omstrukturere virksomheder yderligere. Misligholdte lån er fortsat udbredt blandt SMV'er. For at afhjælpe problemet er der med hjælp fra verdensbanken blevet udarbejdet en systematisk tilgang til afvikling af SMV'ers misligholdte lån. Ydermere har regeringen vedtaget en lov om oprettelse af et centralt kreditregister, som skal sikre en mere effektiv risikostyring og nedbringe risikoen for at ende i gæld.

               (16)

               Adgangen til alternative finansieringskilder for en kreditværdig virksomhed er meget begrænset. Den slovenske virksomhedsfond og Slovenska izvozna in razvojna banka (SID bank) har primært indført nye gældsinstrumenter til SMV'er, herunder tiltag som mikrokreditter. Der blev indført en startkapitalordning i 2016 af den slovenske virksomhedsfond, som er kommet færre end 50 SMV'er til gavn. Andre alternative finansieringsinstrumenter, herunder venturekapital og egenkapital med brug af ESI-fondene, kunne være en stor kilde til yderligere finansiering, men de er stort set ubrugt.

               (17)

               Gennemførelsen af strategien for 2015-2020 for udvikling af den offentlige forvaltning er i gang, og der er blevet gjort nogle fremskridt. Nogle specifikke foranstaltninger er imidlertid blevet forsinket yderligere, som f.eks. vedtagelsen af loven om offentlig tjeneste. Regeringsprogrammet til nedbringelse af den administrative byrde anslås at have skabt besparelser på i alt 365 mio. EUR mellem 2009 og 2015 og næsten 60 % af de 318 foranstaltninger, som skulle nedbringe den administrative byrde, er blevet gennemført. Private investeringer begrænses imidlertid fortsat af besværlige og langvarige administrative procedurer, navnlig inden for bygge- og anlægssektoren og fysisk planlægning. Selv om retssystemets effektivitet og kvalitet er forbedret yderligere, tager det stadig lang tid at beramme de første retsmøder i handelsretlige sager, og sager kan ikke indgives elektronisk. På trods af vedtagelsen af nogle vigtige antikorruptionsreformer, som f.eks. programmet for nultolerance over for korruption, er der fortsat en negativ opfattelse af udbredelsen af korruption, og den ser ud til at påvirke virksomhedsbeslutninger. Efter de indledende fremskridt med modernisering af erhvervslovgivningen er reformhastigheden aftaget. Afskaffelse af restriktive forhindringer i erhvervslovgivningen kan understøtte konkurrencen på disse erhvervs markeder.

               (18)

               Statens involvering i økonomien er fortsat høj på trods af det privatiseringsprogram, der blev igangsat i 2013. Staten er den største arbejdsgiver, porteføljeforvalter og indehaver af virksomhedsgæld i Slovenien. Kombineret med en svag virksomhedsledelse har en høj grad af statsligt ejerskab haft store finanspolitiske og økonomiske konsekvenser. De anslås til 13 mia. EUR eller omkring en tredjedel af BNP i 2007-2014, primært på grund af stabiliseringsforanstaltninger i finanssektoren og indtægter, som statsejede virksomheder har givet afkald på, sammenlignet med deres private konkurrenter. De resultater, som de statsejede virksomheder har præsteret, er begyndt at blive bedre understøttet af et nyt virksomhedsledelsessystem, men der er fortsat risici. Ved udgangen af 2015 viste resultater en forbedret rentabilitet blandt virksomheder, som blev styret af Slovenian Sovereign Holding, selv om de ikke nåede delmålet i ledelsesstrategien. Regeringen vedtog i januar 2017 en plan for forvaltning af aktiver for 2017, hvori der blev fastsat resultatindikatorer for hver enkelt statsejet virksomhed og ajourført en liste over aktiver, som skal afhændes. Endvidere er en revision af strategien for forvaltning af aktiver, som blev godkendt af parlamentet i 2015, stadig udestående, idet regeringen har udskudt at tage stilling til spørgsmålet til anden halvdel af 2017. Selv om der blev udnævnt en ny formand for bestyrelsen ved udgangen af februar 2017, er hele tilsynsrådet endnu ikke på plads.

               (19)

               Som led i det europæiske semester 2017 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Sloveniens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2017 og det nationale reformprogram for 2017 samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Slovenien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Slovenien, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (20)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2017, og dets holdning (8) afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (21)

               På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2017 og stabilitetsprogrammet for 2017. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1-3 nedenfor,

         HENSTILLER, at Slovenien i 2017 og 2018 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Gøre en betydelig finanspolitisk indsats i 2018 i overensstemmelse med kravene i den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, idet der tages hensyn til behovet for at styrke den igangværende genopretning og sikre bæredygtigheden af Sloveniens offentlige finanser. Vedtage og gennemføre den fremlagte reform af sundhedssystemet og vedtage den planlagte reform af langtidsplejen, som skal øge omkostningseffektiviteten, adgangen til og kvaliteten af plejen. Udnytte potentialet i centraliserede indkøb i sundhedssektoren fuldt ud. Vedtage de nødvendige foranstaltninger til at sikre pensionssystemets langsigtede bæredygtighed og tilstrækkelighed.

               2.

               Intensivere indsatsen for at øge beskæftigelsesegnetheden hos lavtuddannede og ældre, navnlig gennem målrettede foranstaltninger til aktivering og livslang læring.

               3.

               Forbedre finansieringsmulighederne, bl.a. ved at facilitere en varig løsning for misligholdte lån og adgang til alternative finansieringskilder. Sikre fuldstændig gennemførelse af strategien for bankaktivselskabet. Nedbringe den administrative byrde, der pålægges virksomhederne som følge af reglerne om fysisk planlægning og byggetilladelser, samt sikre god ledelse af statsejede virksomheder.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2017.

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUT C 92 af 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

      (6)  De offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af Unionsmidler, og ikkediskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårig periode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

      (7)  Rådets direktiv 2011/85/EU af 8. november 2011 om krav til medlemsstaternes budgetmæssige rammer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 41).

      (8)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

31986H0242

86/242/EØF: Kommissionens henstilling af 25. april 1986 til storhertugdømmet Luxembourgs regering vedrørende lovforslaget om fordeling af godstransporter mellem transport ad jernbane og transport ad landevej

EF-Tidende nr. L 163 af 19/06/1986 s. 0041 - 0042

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING  af 25. april 1986  til storhertugdoemmet Luxembourgs regering vedroerende lovforslaget om fordeling af godstransporter mellem transport ad jernbane og transport ad landevej  (86/242/EOEF)  I henhold til artikel 1 i Raadets beslutning af 21. marts 1962 om indfoerelse af en fremgangsmaade til forudgaaende undersoegelse og forhandling om visse administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelset, som medlemsstaterne paataenker at udstede paa transportomraadet (1), aendret ved beslutning 73/402/EOEF (2), har den luxembourgske regering ved skrivelse af 23. oktober 1985 fra sin faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber givet Kommissionen meddelelse om et lovforslag om fordeling af godstransporter mellem transport ad jernbane og transport ad landevej.  Kommissionen modtog skrivelsen fra den faste repraesentation den 28. oktober 1985.  I medfoer af artikel 2, stk. 3, i naevnte beslutning foranstaltede Kommissionen en forhandling med alle medlemsstaterne om de paagaeldende bestemmelser, der fandt sted paa et moede i Bruxelles den 19. december 1985.  Den frist paa to maaneder, inden for hvilken Kommissionen skal afgive udtalelse, og som staar anfoert i artikel 2, stk. 1, i beslutningen, blev i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, forlaenget indtil den 28. marts 1986.  I medfoer af artikel 2 i naevnte beslutning fremsaetter Kommissionen foelgende henstilling:  1. Kommissionen konstarer, at lovforslaget ifoelge den luxembourgske regering har til formaal at goere det muligt for de offentlige myndigheder at gribe ind i fordelingen af godstransporten paa de forskellige transportformer. Gennem vedtagelsen af en storhertugelig anordning vil det blive muligt at forbyde visse former for godstransport ad landevej - det drejer sig baade om EKSF-produkter og mineralolieprodukter samt kemiske produkter - hvilket betyder at de skal overgaa til jernbanetransport.  Kommissionen har taget begrundelsen for lovforslaget samt de af den luxembourgske regerings repraesentant fremfoerte erklaeringer paa forhandlingsmoedet den 19. december 1985 til efterretning; det fremgaar heraf, at:  - loven skal gaelde for nationale og internationale transporter samt for transittransporter gennem Luxembourg, saavel som for transporter for fremmed regning, transporter for egen regning og transporter, der gennemfoeres af ikke-hjemmehoerende transportvirksomheder og af luxembourgske transportvirksomeheder;  - lovforslaget indgaar i den luxembourgske regerings foranstaltninger til at »fremme jernbanetransporten af tungt gods« (3); en saadan foranstaltning er noedvendig, eftersom det luxembourgske jernbaneselskabs underskud udgoer 10 % af den luxembourgske stats aarlige budget;  - ovennaevnte overgang fra landevejstransport til jernbanetransport kun ville kunne paalaegges under henvisning til begrundelser, der vedroerer landevejstrafik og faerdselssikkerhed (offentlig sikkerhed og orden), miljoebeskyttelse (livskvalitet) samt optimal udnyttelse af det disponible jernbanemateriel;  - de paataenkte foranstaltninger ikke gennemfoeres, medmindre der findes jernbaneknudepunkter, der goer det muligt at foretage de paagaeldende transporter med jernbane;  - forbudet mod at transportere visse former for varer ad landevej hovedsagelig vil gaelde for transport af forsyninger eller i forbindelse med forsendelser af regelmaessig art, som medfoerer klare gener for befolkningen, som f.eks. regelmaessig transport ad landevej af skrot eller kulstoev gennem flere omraader.  2. Det skal bemaerkes, at de medlemsstater, der var til stede paa moedet den 19. december 1985, eller som havde fremsat skriftlige bemaerkninger, gav udtryk for en negativ holdning til det lovforslag, som den luxembourgske regering havde fremlagt.  3. Kommissionen henleder den luxembourgske regerings opmaerksomhed paa, at de paataenkte foranstaltninger ville goere de nuvaerende uoverensstemmelser mellem de nationale politikker i medlemsstaterne endnu stoerre. Ifoelge de oplysninger, som Kommissionen har adgang til, findes der ikke i nogen medlemsstat bestemmelser af saa vidtgaaende art som dem, Luxembourg har til hensigt at indfoere. Stoerre uoverensstemmelser ville modvirke gennemfoerelsen af det faelles indre marked, som Kommissionen har slaaet til lyd for i sin hvidbog om gennemfoerelsen af det interne marked (4).  Kommissionen er af den opfattelse, at vedtagelsen af en forordning, der indeholder befoejelser om, at de offentlige myndigheder kan foretage en fordeling af trafikken, er uforenelig med de grundlaeggende principper i den faelles transportpolitik, som det bl.a. fremgaar af:  - Kommissionens memorandum »Fremskridt henimod en faelles transportpolitik - landtransport« (1), hvori man afviser tanken om at stoette jernbanerne ved bl.a. at gennemfoere foranstaltninger til skaerpelse af restriktionerne for andre transportformer;  - konklusionerne fra stats- og regeringschefernes moede i juni 1985 i Milano, hvor Det europaeiske Raad indtog en positiv holdning til Kommissionens hvidbog, og hvor man vedtog, at oprettelsen af et frit transportmarked skulle vaere en prioriteret foranstaltning for Faellesskabet;  - de politiske retningslinjer, som Raadet vedtog paa sit moede den 14. november 1985, der bl.a. tog sigte paa oprettelsen af et saadant frit transportmarked uden kvantitative restriktioner inden 1992.  4. Tvungen overgang af visse varer fra landevejstransport til jernbanetransport vil have skadelige virkninger paa transportsektoren, saavel for luxembourgske som for udenlanske transportvirksomheder. En saadan tvungen overgang vil medfoere en nedgang i transportvirksomhedernes omsaetning og produktivitet samt en betragtelig stigning i transportomkostningerne, isaer paa grund den noedvendige omladning af varerne.  De paataenkte foranstaltninger vil saaledes have en raekke negative oekonomiske og sociale virkninger for de virksomheder, hvis produkter omfattes af lovforslaget, og de vil heller ikke lette gennemfoerelsen af et af maalene i loven, der gaar ud paa at absorbere de luxembourgske jernbaners underskud.  5. Kommissionen kan helt og holdent tilslutte sig de andre maal, som den luxembourgske regering soeger at naa, saaledes isaer oeget faerdselssikkerhed og miljoebeskyttelse. Gennemfoerelsen af disse maal er - ligeledes i henhold til Kommissionens opfattelse - en betydningsfuld og hoejt prioriteret opgave, som de offentlige myndigheder skal soege at udfoere i samfundets interesse. Kommissionen mener dog, at disse maal vil kunnen opfyldes paa rimelig vis ved hjaelp af andre mere egnede midler. Det juridiske grundlag for saadanne foranstaltninger boer saaledes vaere faerdselslovgivningen samt retsbestemmelserne vedroerende landevejstrafikken.  6. Det fremgaar af ovenstaaende, at Kommissionen er af den opfattelse, at det er noedvendigt at henstille til storhertugdoemmet Luxembourg at afstaa fra at vedtage lovforslaget i sin nuvaerende form.  Hvis de muligheder, som den gaeldende lovgivning i Luxembourg - isaer faerdselslovgivningen - giver, skulle vise sig udtilstraekkelige til at sikre en effektiv beskyttelse af miljoeet, landevejstrafikken og faerdselssikkerheden, henstiller Kommissionen til storhertugdoemmet Luxembourg, at det supplerer disse bestemmelser med foranstaltninger i lighed med dem, der allerede findes i andre medlemsstater.  7. Kommissionen giver de oevrige medlemsstater underretning om denne henstilling.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 25. april 1986.  Paa Kommissionens vegne  Stanley CLINTON DAVIS  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. 23 af 3. 4. 1962, s. 760/62.  (2) EFT nr. L 347 af 17. 12. 1973, s. 48.  (3) Uddrag fra regeringens program, der blev forelagt deputeretkammeret den 23. juli 1984.  (4) KOM(85) 310 endelig udg. af 14. 6. 1985.  (1) KOM(83) 58 endelig udg. af 9. 2. 1983.


Avis juridique important

|

32002H0001

Kommissionens henstilling af 27. december 2001 om et samordnet EF-overvågningsprogram for 2002 for at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på korn og visse andre vegetabilske produkter (EØS-relevant tekst) (meddelt under nummer K(2001) 3771)

EF-Tidende nr. L 002 af 04/01/2002 s. 0008 - 0012

Kommissionens henstillingaf 27. december 2001om et samordnet EF-overvågningsprogram for 2002 for at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på korn og visse andre vegetabilske produkter(meddelt under nummer K(2001) 3771)(EØS-relevant tekst)(2002/1/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,som henviser til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn(1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/57/EF(2), særlig artikel 7, stk. 2, litra b),som henviser til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grønsager(3), senest ændret ved direktiv 2001/57/EF, særlig artikel 4, stk. 2, litra b), ogsom tager følgende i betragtning:(1) I henhold til artikel 7, stk. 2, litra b), i direktiv 86/362/EØF og artikel 4, stk. 2, litra b), i direktiv 90/642/EØF skal Kommissionen hvert år inden den 31. december forelægge Den Stående Komité for Plantesundhed en henstilling om tilrettelæggelse af et samordnet EF-overvågningsprogram for at sikre overholdelse af de maksimal-grænseværdier for pesticidrester, der er opført i bilag II til nævnte direktiver. Ifølge artikel 1, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 645/2000(4), kan sådanne henstillinger gælde for perioder på mellem et og fem år.(2) Kommissionen bør gradvis arbejde hen imod et system, der gør det muligt at anslå den faktiske eksponering for pesticider gennem føden som anført i artikel 7, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 86/362/EØF og artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 90/642/EØF. For at gøre det lettere at undersøge, om det kan lade sig gøre at foretage sådanne skøn, bør der fremskaffes data for overvågning af pesticidrester i en række fødevarer, der udgør væsentlige bestanddele af kosten i EF. På grundlag af de ressourcer, der er til rådighed i medlemsstaterne til overvågning af pesticidrester, kan medlemsstaterne kun analysere prøver af otte produkter hvert år i forbindelse med et koordineret overvågningsprogram. Brugen af pesticider ændrer sig inden for en rullende programperiode på fem år. Hvert pesticid bør således generelt overvåges i 20-30 fødevarer i en række treårs cyklusser.(3) Medlemsstaterne bør fastsætte metoder til fortsat overvågning, da disse vil gøre det lettere at konstatere ændringer i pesticidernes forekomst.(4) Restkoncentrationer af pesticiderne acephat, benomylgruppen, chlorpyriphos, iprodion og methamidophos bør overvåges i 2002, da dette vil gøre det muligt at undersøge, om det kan lade sig gøre at anvende disse pesticider til at anslå den faktiske eksponering gennem føden, da disse forbindelser (identificeret som gruppe A i bilag I) allerede er blevet overvåget i perioden 1996-2001.(5) Restkoncentrationer af pesticiderne diazinon, metalaxyl, methidathion, thiabendazol og triazophos bør overvåges i perioden 2002-2005, da dette vil gøre det muligt at undersøge, om det kan lade sig gøre at anvende disse pesticider til at anslå den faktiske eksponering gennem føden, da disse forbindelser (identificeret som gruppe B i bilag I) allerede er blevet overvåget i perioden 1997-2001.(6) Restkoncentrationer af pesticiderne chlorpyriphos-methyl, deltamethrin, endosulfan, imazalil, lambda-cyhalothrin, manebgruppen, mecarbam, permethrin, pirimiphos-methyl og vinclozolin bør overvåges i perioden 2002-2005, da dette vil gøre det muligt at undersøge, om det kan lade sig gøre at anvende disse pesticider til at anslå den faktiske eksponering gennem føden, da disse forbindelser (identificeret som gruppe C i bilag I) allerede er blevet overvåget i perioden 1998-2001.(7) Restkoncentrationer af pesticiderne azinphos-methyl, captan, chlorothalonil, dichlofluanid, dicofol, dimethoat, folpet, malathion, omethoat, oxydemeton-methyl, phorat, procymidon, propyzamid og azoxystrobin bør overvåges i perioden 2002-2005, da dette vil gøre det muligt at undersøge, om det kan lade sig gøre at anvende disse pesticider til at anslå den faktiske eksponering gennem føden, da disse forbindelser (identificeret som gruppe D i bilag I) allerede er blevet overvåget i 2001.(8) Restkoncentrationer af pesticiderne aldicarb, bromopropylat, cypermethrin, methiocarb, methomyl, parathion og tolylfluanid bør overvåges i perioden 2002-2005, da dette vil gøre det muligt at undersøge, om det kan lade sig gøre at anvende disse pesticider til at anslå den faktiske eksponering gennem føden, da disse forbindelser (identificeret som gruppe E i bilag I) vil blive overvåget i 2002.(9) Det er nødvendigt at anvende en systematisk statistisk metode til at fastsætte antallet af prøver, der skal tages i forbindelse med hver samordnet overvågningsforanstaltning. En sådan metode er beskrevet af Codex Alimentarius-kommissionen(5). På grundlag af en binomial sandsynlighedsfordeling kan det beregnes, at undersøgelse af 459 prøver giver 99 % sikkerhed for at opdage én prøve, der indeholder pesticidrester over detektionsgrænsen (LOD), hvis 1 % af de vegetabilske produkter indeholder restkoncentrationer over detektionsgrænsen. Der bør derfor tages mindst 459 prøver i Fællesskabet som helhed. Indsamlingen af disse prøver bør fordeles mellem medlemsstaterne på grundlag af befolkningens størrelse og antallet af forbrugere, idet der mindst skal tages 12 prøver pr. produkt om året.(10) Eksperter fra medlemsstaterne drøftede udkast til retningslinjer for kvalitetskontrolprocedurer for analyse af pesticidrester i Oeiras i Portugal den 15.-16. september 1997, og de blev drøftet og taget ad notam i undergruppen vedrørende pesticidrester under arbejdsgruppen vedrørende plantesundhed den 20.-21. november 1997. Der er enighed om, at udkastet til retningslinjer så vidt muligt bør gennemføres af medlemsstaternes analyselaboratorier og revideres i lyset af erfaringen. Retningslinjerne blev igen drøftet og revideret af medlemsstaternes eksperter i Athen den 15.-17. november 1999. De reviderede retningslinjer er blevet forelagt Den Stående Komité for Plantesundhed og offentliggjort af Kommissionen(6).(11) I henhold til artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 90/642/EØF skal medlemsstaterne angive, hvilke kriterier de har lagt til grund for udarbejdelsen af de nationale overvågningsprogrammer, når de sender Kommissionen oplysninger om gennemførelsen af dem det følgende år. Det bør også oplyses, hvilke kriterier der er lagt til grund for fastsættelsen af antallet af prøver og analyser, hvilke indberetningsniveauer der anvendes, og efter hvilke kriterier de er fastsat. Der bør gives nærmere oplysninger om godkendelse af analyselaboratorier i henhold til Rådets direktiv 93/99/EØF af 29. oktober 1993 om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler(7).(12) Oplysninger om overvågningsprogrammernes resultater er yderst velegnede til elektronisk databehandling, -lagring og -transmission. Medlemsstaterne kan sende Kommissionen data på disketter med den ønskede formatering. Medlemsstaterne skulle derfor kunne sende deres rapporter til Kommissionen i standardformat. Det er mest effektivt, hvis Kommissionen udarbejder retningslinjer for den videre udvikling af en sådan standardformatering.(13) De i denne henstilling fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Plantesundhed -HENSTILLER HERVED:Artikel 1Medlemsstaterne anmodes om at tage stikprøver og foretage analyser af de produkt/pesticid-kombinationer, der er fastsat i bilag I, på grundlag af det antal stikprøver, som de har fået tildelt for hvert produkt, jf. bilag II, idet der eventuelt tages hensyn til den andel, som medlemsstaten selv, EF og tredjelande har af det nationale marked.For mindst et pesticid, der eventuelt udgør en akut risiko, bør der for et af produkterne udføres en individuel analyse af emnerne i den sammensatte prøve.Der bør udtages to prøver af et passende antal emner, fortrinsvis fra den samme producent; hvis der i den første sammensatte prøve påvises indhold af pesticidet, bør den anden prøve analyseres individuelt. I 2002 bør mindst en af følgende kombinationer undersøges: aldicarb/kartofler, aldicarb/bananer, oxydemeton-methyl/spinat, chlorpropham/kartofler og phosmet/pærer.Artikel 2Medlemsstaterne anmodes om senest den 31. august 2003 at indberette resultaterne for den del af den særlige foranstaltning, der er fordelt for 2002 i bilag I, med oplysning om, hvilke analysemetoder der er anvendt og hvilke indberetningsniveauer der er fastsat, i henhold til kvalitetskontrolprocedurerne for analyse af pesticidrester.Rapporten bør udarbejdes i et format, herunder elektronisk format, der er i overensstemmelse med arbejdsdokumentet vedrørende vejledning af medlemsstaterne i gennemførelsen af Kommissionens henstillinger om samordnede EF-overvågningsprogrammer, jf. bilag III til Kommissionens henstilling 1999/333/EF(8).Artikel 3Medlemsstaterne anmodes om senest den 31. august 2002 at sende Kommissionen og de øvrige medlemsstater alle de oplysninger, der kræves i artikel 7, stk. 3, i direktiv 86/362/EØF og artikel 4, stk. 3, i direktiv 90/642/EØF, om overvågningen i 2001 for i hvert fald ved stikprøvekontrol at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne, herunder:a) resultaterne af deres nationale programmer for pesticider, der står i bilag II til direktiv 86/362/EØF og direktiv 90/642/EØF, i forhold til harmoniserede værdier, og hvis der endnu ikke er fastsat nogen på EF-niveau, i forhold til de nationale værdierb) oplysninger om deres laboratoriers kvalitetskontrolprocedurer og især oplysninger om aspekter ved retningslinjerne for kvalitetskontrolprocedurer for analyse af pesticid-rester, som de ikke har kunnet anvende eller har haft vanskeligt ved at anvendec) oplysninger om godkendelse af analyselaboratorierne i henhold til artikel 3 i direktiv 93/99/EF (herunder godkendelsestype, godkendelsesorgan og kopi af godkendelsen)d) oplysninger om de præstationsprøvninger og ringtest, som laboratoriet har deltaget i.Artikel 4Medlemsstaterne anmodes om senest den 30. september 2002 at tilsende Kommissionen deres planlagte nationale program for overvågning af de maksimalgrænseværdier, der er fastsat ved direktiv 90/642/EØF og 86/362/EØF for 2003.Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. december 2001.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 221 af 7.8.1986, s. 37.(2) EFT L 208 af 1.8.2001, s. 36.(3) EFT L 350 af 14.12.1990, s. 71.(4) EFT L 78 af 29.3.2000, s. 7.(5) Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rom 1994, ISBN 92-5-203271-1; bind 2, side 372.(6) Dokument nr. SANCO 3103/2000 (http://europa.eu.int/comm/food/fs/ph_ps/pest/index_en.htm).(7) EFT L 290 af 24.11.1993, s. 14.(8) EFT L 128 af 21.5.1999, s. 25.BILAG IPesticid/produktkombinationer, som skal overvåges i forbindelse med den særlige foranstaltning, der er nævnt i artikel 1 i henstillingen>TABELPOSITION>(a) Pærer, bananer, bønner (friske eller frosne), kartofler, gulerødder, appelsiner/mandariner, ferskner/nektariner, spinat (frisk eller frossen).(b) Blomkål, peberfrugter, hvede, auberginer, ris, agurker, hovedkål, ærter (friske/frosne, uden bælg).(c) Æbler, tomater, salat, druer, jordbær, porrer, appelsinsaft, rug/havre.BILAG IIAntal prøver, som hver medlemsstat skal tage af hvert produkt i det samordnede EF-overvågningsprogram for 2002>TABELPOSITION>