title: Henstilling med henblik på rådets beslutning om gensidig bistand til Ungarn

text:
   DA
DA    DA
 ---pagebreak---       KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
                                          Bruxelles, den 30.10.2008
                                          KOM(2008) 716 endelig
                     Henstilling med henblik på
                     RÅDETS BESLUTNING
                 om gensidig bistand til Ungarn
                              Forslag til
                     RÅDETS BESLUTNING
   om mellemfristet finansiel bistand fra Fællesskabet til Ungarn
                     (forelagt af Kommissionen)
DA                                                                  DA
 ---pagebreak---                                            BEGRUNDELSE
   1.        INDLEDNING
   Siden midten af 2006 har de ungarske myndigheder gjort en stor indsats for at korrigere
   landets akkumulerede eksterne og interne ubalancer. Til trods for de konkrete resultater, der er
   nået i de sidste to år, herunder den store nedbringelse af det offentlige underskud og det
   gradvise fald i underskuddet på de løbende poster, blev de ungarske finansmarkeder udsat for
   et stort pres fra begyndelsen af oktober 2008. Dette hænger sammen med landets forholdsvis
   store finansielle sårbarhed som følge af den store udlandsgæld (tæt på 100 % af BNP), der i
   de seneste par år er vokset med lån i udenlandsk valuta til den private sektor, og som følge af
   den højeste offentlige gældskvote i området (omkring 66 % af BNP). Myndighederne
   bebudede hurtigt en omfattende politisk pakke, som skulle genskabe investorernes tillid og
   lette presset på de finansielle markeder. Foranstaltningerne omfatter en fremskyndet
   nedbringelse af underskuddet i både 2008 og 2009, hvilket skulle reducere det offentliges
   finansieringsbehov, og en række målrettede foranstaltninger med det formål at sætte gang i
   markedet for offentlige gældsbeviser og øge likviditeten på markedet for valutaswap.
   Eftersom der imidlertid kan forventes en hurtig forværring af kapital- og finansposterne i
   2008 og især i 2009 som følge af uroen på de finansielle markeder, har landet behov for
   omfattende finansiel støtte i denne periode, muligvis i størrelsesordenen 20 mia. EUR indtil
   udgangen af 2009.
   2.        DEN MAKROØKONOMISKE UDVIKLING OG UDSIGTERNE
   I midten af 2006 blev der iværksat et finanspolitisk konsolideringsprogram med det formål at
   korrigere de store finanspolitiske og eksterne ubalancer, der er opstået i de foregående år (i
   2006 lå underskuddet på de offentlige finanser på 9,3 % og underskuddet på de løbende poster
   på 7,5 %). Foranstaltningerne omfattede bl.a. udgiftsstop, nedskæringer i de offentlige
   investeringer, skattestigninger og reducerede pristilskud. Den offentlige sektors output blev
   derfor reduceret betydeligt, navnlig inden for sundhed, uddannelse og administration. I 2007
   udviste den private sektor en vis evne til at klare konjunkturnedgangen ved hjælp af adgang til
   ny kredit. Takket være en stærk udvidelse af eksporten på ca. 16 % steg investeringerne stadig
   en smule, selv om virksomhedernes overskud faldt som følge af en væsentlig stigning i de
   lønrelaterede omkostninger. Forbruget steg også moderat med 0,7 % til trods for et fald i
   reallønnen (stigningen i olie- og fødevarepriserne var ledsaget af stigninger i de regulerede
   priser og en momsstigning). Som helhed faldt den årlige vækst i BNP fra 4,1 % i 2006 til
   1,1 % i 2007, mens inflationen fordobledes til næsten 8 %, hvilket er langt over det officielle
   inflationsmål.
   Efterhånden som virkningerne af den finanspolitiske pakke gradvis tager af, skulle økonomien
   rette sig op fra 2008 og nå den potentielle vækst (lidt under 3 %) i løbet af to-tre år. Den
   stærkere end forventede afmatning i EU og resten af verden betød imidlertid en væsentlig
   svækkelse af udsigterne for eksporten, som har været den vigtigste drivkraft for den ungarske
   økonomi i de seneste år. De nuværende finansielle vanskeligheder og den tilhørende
   stramning af kreditbetingelserne har forstærket konjunkturnedgangen og yderligere forværret
   vækstudsigterne. Privatforbruget og husholdningernes investeringer lider mest under de
   strammere kreditbetingelser, mens virksomhedernes investeringer stadig skulle kunne
   fastholdes med en vis forventet støtte fra tilstrømninger fra EU's (struktur- og samhørigheds-)
   fonde. Den årlige vækst i BNP forventes således at forblive et godt stykke under 2 % i 2008
   og falde stærkt i 2009, før den retter sig langsomt op i 2010. På grund af den store usikkerhed
DA                                                  2                                               DA
 ---pagebreak---    under de nuværende vilkår på de finansielle markeder er der endog en vis risiko for, at BNP
   kunne falde i 2009, og at det efterfølgende opsving får et langsomt forløb.
   3.        DE OFFENTLIGE FINANSER
   I 2007 lå det offentlige underskud på 5 % af BNP, hvilket er et stærkt fald fra 9,3 % af BNP i
   2006. Dette var resultatet af det finanspolitiske konsolideringsprogram, der blev indledt af den
   genvalgte regering i sommeren 2006, indeholdende en række skattestigninger samt
   nedskæringer i pristilskud, udgiftsstop (navnlig for de offentlige lønninger) og en nominel
   nedskæring i de offentlige investeringer. På grundlag af statens bedre end forventede
   indtægter i første halvår reviderede regeringen i midten af juli 2008 sin underskudsprognose
   til 3,8 % af BNP (i forhold til målet på 4 % af BNP, som er indeholdt i den seneste opdatering
   af konvergensprogrammet og godkendt af Rådet).
   Som en reaktion på uroen på Ungarns finansielle markeder bebudede regeringen den
   10. oktober en 12-punkts handlingsplan til styrkelse af markedets tillid. Som det mest
   bemærkelsesværdige indeholdt planen en nedsættelse af målene for budgetunderskuddet: til
   3,4 % af BNP i forhold til 3,8 % i 2008 og til 2,9 % af BNP i forhold til 3,2 % i 2009, som
   efterfølgende blev reduceret yderligere til 2,6 % af BNP. For så vidt angår 2008 skal det mere
   ambitiøse underskudsmål på 3,4 % af BNP opnås gennem støtte fra følgende foranstaltninger:
   i) udgiftsbesparelser i en række offentlige programmer og lavere forventede udgifter til
   samfinansiering som følge af en langsommere end forventet absorbering af EU-midler
   (0,15 % af BNP) samt om nødvendigt ii) en permanent fastfrysning af de uudnyttede
   budgetreserver (0,3 % af BNP). Hvad angår 2009 forventes underskudsmålet, som er nedsat
   med yderligere 0,6 % af BNP, at blive nået gennem i) tilbagetrækning af de planlagte
   skatteændringer, som officielt forventedes at resultere i et indtægtstab på 0,55 % af BNP i
   2009, mens de kompenserende udgiftsforanstaltninger skulle forblive i kraft, og ii) yderligere
   udgiftsnedskæringer på 0,6 % af BNP (reduktion af de offentlige programmer og
   budgetinstansernes driftsudgifter samt udsættelse af indekseringen af visse sociale
   overførsler), som er indeholdt i det reviderede budgetforslag, der blev forelagt den
   18. oktober, samt iii) yderligere foranstaltninger på ca. 1 % af BNP, nemlig en reduktion af
   udbetalingen af den 13. måned i forbindelse med pensioner og offentlige lønninger foruden en
   fastfrysning af lønningerne i den offentlige sektor.
   Genoplivningen af reformprocessen for finanspolitisk styring indgår ligeledes i regeringens
   12-punkts handlingsplan. Det reviderede lovforslag blev forelagt for Parlamentet den
   17. oktober. Det omfatter en række vigtige elementer i oppositionspartiernes alternative
   forslag (f.eks. flerårige udgiftslofter for den offentlige delsektor og oprettelse af et
   finanspolitisk råd ved siden af budgetministeriet). Det fastsættes i den reviderede plan, at det
   årlige budget skal fastlægges i en treårig ramme, der også omfatter mellemfristede numeriske
   regler. Det nye lovforslag forventes at blive vedtaget med simpelt flertal.
   4.        DE FINANSIELLE MARKEDER
   Mens forholdene på Ungarns finansielle markeder i det meste af 2008 stort set havde udviklet
   sig på linje med udviklingen hos de andre lande i regionen (om end med nogle episoder med
   højere volatilitet1), blev markederne sat under stort pres i begyndelsen af oktober med en
   fastfrysning af det primære marked for statsobligationer, et meget stærkt fald på
   1
           F.eks. blev markedet for statsobligationer udsat for et midlertidigt pres i foråret 2008, hovedsagelig som
           følge af en porteføljeomlægning hos de indenlandske pensionsfonde.
DA                                                        3                                                           DA
 ---pagebreak---    aktiemarkedet og et stærkt fald i valutakursen, hvilket medførte en betydelig udvidelse af
   spreads på statsobligationer og credit default swaps (CDS). Dette ser ud til at hænge sammen
   med likviditetsknaphed i det finansielle system, navnlig med hensyn til udenlandsk valuta,
   som er blevet dyrere, fordi der er et stærkere indtryk af modpartsrisiko og en øget
   risikoaversion over for de central- og østeuropæiske lande.
   Efter markedsuroen i begyndelsen af oktober bebudede myndighederne flere foranstaltninger,
   som tog direkte sigte på at reducere det finansielle pres. Foruden stramningen af
   budgetplanerne, som reducerer nettofinansieringsbehovene, omfattede disse følgende
   elementer: 1) en lempelse af investeringsreglerne for pensionsfonde, 2) den ungarske
   nationalbanks (MNB) åbning af en ny valutaswapfacilitet den 13. oktober med det formål at
   bringe købere og sælgere på valutaswapmarkedet sammen for at overvinde modpartsrisikoen,
   3) en ny standby-facilitet for banker fra den 16. oktober, hvormed MNB fra dag til dag kan
   stille euro-forint-swaps til rådighed for bankerne. Denne nye facilitet understøttes af en aftale
   om tilbagekøbstransaktioner med ECB, hvorved ECB giver MNB mulighed for at låne op til
   5 mia. EUR. 4) Den 16. oktober bebudede MNB også foranstaltninger til at understøtte det
   indenlandske obligationsmarked i indforståelse med de vigtigste interesserede parter. 5) Den
   22. oktober hævede MNB sin rente med 300 basispoint for at standse faldet i den lokale valuta
   (på det tidspunkt havde den ungarske forint tabt 14 % af sin værdi i forhold til euroen siden
   begyndelsen af oktober).
   Den 13. oktober vedtog det ungarske parlament desuden at hæve indskudsgarantien fra
   6 mio. HUF til 13. mio. HUF. Ca. 90 % af de berørte indskud anslås at være omfattet af denne
   nye grænse. Denne lovgivningsforanstaltning var ledsaget af et politisk tilsagn om at
   garantere alle indskud, såfremt det skulle blive nødvendigt. De ungarske myndigheder har
   endvidere forstærket deres samarbejde med landets komité for finansiel stabilitet (oprettet i
   2004) og udvidet de grænseoverskridende kontakter med andre tilsynsmyndigheder.
   5.        BETALINGSBALANCEN OG DE EKSTERNE FINANSIERINGSBEHOV
   Nettovæksten i eksporten, som er forstærket af den store vækst på verdensplan, var den
   vigtigste drivkraft bag væksten i BNP i de seneste år, og den bidrog også i stort omfang til det
   gradvise fald i underskudkvoten, som faldt fra 7,5 % i 2006 til 6,4 % i 2007. Den anden store
   faktor i 2007 viste sig at være det betydelige fald i det offentliges finansieringsbehov. På
   kapitalposterne blev der noteret et stigende overskud, som nåede 1,1 % af BNP i 2007, delvis
   som følge af den stigende absorbering af EU-midler, således at de samlede eksterne
   nettoforpligtelser stabiliseredes, om end på et højt niveau (97 % af BNP). Samtidig steg
   gældslignende instrumenters andel af det eksterne underskud. Dette afspejler bl.a. de konstant
   høje udstrømninger af direkte udenlandske investeringer og porteføljeinvesteringer, som
   borgerne står bag, og som med tiden burde bidrage positivt til indkomstbalancen på de
   løbende poster. Mens andelen af ikke-gældsskabende finansiering steg en smule i første
   halvdel af 2008 (til ca. en tredjedel af det samlede tal), steg andelen af kortfristet gæld (med
   en løbetid på under et år) i den samlede gæld til et niveau på ca. 23 % af BNP, hovedsagelig
   som følge af stigende eksterne forpligtelser i den finansielle sektor, som nu udgør 35 % af
   BNP (mens det offentliges andel i udlandsgælden er 30 %).
   De løbende poster forventes fortsat at gå tilbage i år og navnlig næste år i betragtning af det
   seneste fald i forinten og et stort fald i importvæksten i 2009. Kapitalposterne vil formentlig
   også forbedres, idet absorberingen af allerede afholdte EU-midler stiger. På grundlag af den
   seneste udvikling, navnlig siden begyndelsen af oktober, kan det på den anden side forventes,
   at der vil ske en stigning i nettoudstrømningen af porteføljeinvesteringer (herunder afledte
   finansielle instrumenter), navnlig fordi det offentliges og bankernes eksterne låntagning
DA                                                  4                                                DA
 ---pagebreak---    indskrænkes stærkt, hvilket bidrager til en betydelig forværring af kapital- og finansposterne i
   2008 og især i 2009. For at støtte betalingsbalancen og bringe valutareserverne op på et
   rimeligt niveau mener IMF og Kommissionen på denne baggrund, at Ungarn får behov for
   omfattende finansiel bistand på kort og mellemlang sigt, dvs. i størrelsesordenen 20 mia. EUR
   indtil udgangen af 2009.
   I lyset heraf er Kommissionen af den opfattelse, at Ungarns betalingsbalance er alvorligt truet;
   Kommissionen henstiller derfor, at Rådet vedtager en beslutning om, at der skal ydes gensidig
   bistand.
   6.        EU-STØTTE       UNDER BETALINGSBALANCEMEKANISMEN                 SOM    LED     I  DEN
             INTERNATIONALE INDSATS
   Mellemfristet finansiel bistand til Ungarn under betalingsbalancemekanismen for
   medlemsstaterne (jf. forordning nr. 332/2002) ser ud til at være hensigtsmæssig under de
   nuværende omstændigheder. Den skal intervenere på et tidspunkt, hvor Ungarn er alvorligt
   truet af vanskeligheder med hensyn til sin betalingsbalance som følge af det stigende pres på
   finansmarkedet, selv om landets politik har været i væsentlig bedring siden midten af 2006.
   EU's støtte til Ungarn vil være et led i en større finansieringspakke for Ungarn, hvor IMF yder
   et lån på 10,5 mia. SDR (ca. 12,5 mia. EUR) under det standby-arrangement, der forventes at
   blive godkendt den 6. november 2008, og Verdensbanken et lån på 1 mia. EUR. Det er af
   afgørende betydning, at de store finansieringsinstitutter, der arbejder i Ungarn, fortsat
   tilvejebringer tilstrækkelig finansiering af økonomien. EU's finansielle bistand ydes for at
   støtte de ungarske myndigheders store indsats for at gennemføre et omfattende økonomisk-
   politisk program, som er beregnet til at genskabe investorernes tillid og lette det pres, der i de
   seneste uger har været på Ungarns finansielle markeder. Dette program vil indgå i
   opdateringen af konvergensprogrammet. Fremskyndelsen af den finanspolitiske
   konsolidering, som reducerer finansieringsbehovene, og de planlagte fremskridt i reformen af
   den finanspolitiske styring er bl.a. i overensstemmelse med Rådets tidligere henstillinger i
   forbindelse med udtalelserne om konvergensprogrammet fra november 2007 og
   gennemførelsesrapporten fra oktober 2007 om det nationale reformprogram. EU's bistand og
   Kommissionens deltagelse vil også bidrage til at sikre, at de nuværende politikker, der
   understøttes af hele finansieringspakken, er i fuld overensstemmelse med EU's politiske
   henstillinger.
   De økonomisk-politiske betingelser vil omfatte en reform af den finanspolitiske styring og
   understøtte de større ambitioner med hensyn til nedbringelse af underskuddet, hvilket vil
   sikre, at den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud (senest i 2009),
   som anbefalet i Rådets henstilling i henhold til proceduren i forbindelse med
   uforholdsmæssigt store underskud af 10. oktober 2006, overholdes. De vil også omfatte
   strukturreformforanstaltninger, der støttes i forbindelse med Lissabonstrategien, såsom
   styrkelse af incitamenter til at tage arbejde med henblik på at øge beskæftigelsesfrekvenserne
   og bidrage til de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Pengepolitikken bør fortsat være
   gearet i retning af prisstabilitet og opnåelse af MNB's inflationsmål (i øjeblikket 3 %). De vil
   endvidere omfatte en hurtig og markant gennemførelse af beslutningerne om at forbedre den
   finansielle sektors funktion. Endelig vil overvågningen af betingelserne også tage hensyn til
   de fremskridt, der sker med gennemførelsen af performanskriterierne under IMF-programmet.
   De omfatter i) kvartalsvise lofter over statens kumulative kontante primærudgifter,
   socialsikringsmidler og ikke-budgetmæssige midler, ii) ingen akkumulering af restancer over
   for udlandet i den offentlige sektor, iii) nedre grænse for strømmen af internationale
   nettoreserver og iv) en konsultationsmargen for den tolvmåneders ændringstakt i det nationale
   forbrugerprisindeks. Den øgede overvågning af budgetudviklingen inden for året kan især
DA                                                  5                                                 DA
 ---pagebreak---    være et nyttigt ekstra værktøj til at holde budgettet på rette spor med henblik på at opnå det
   officielle underskudsmål.
   For at sikre den nødvendige fleksibilitet i den nuværende markedssammenhæng foreslås det at
   tillade, at der gives mulighed for at anvende renteswaps ved den lånetransaktion, der
   finansierer lånet. Modparterne i et potentielt swap skal være af højeste kreditkvalitet for at
   beskytte EU's budget.
   På baggrund heraf og efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg henstiller
   Kommissionen til Rådet, at der ydes gensidig bistand som omhandlet i traktatens artikel 119.
   Efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg foreslår Kommissionen endvidere, at
   Rådet – efter vedtagelse af ovennævnte rådsbeslutning om at yde gensidig bistand til Ungarn
   efter en henstilling fra Kommissionen – vedtager en beslutning, hvorefter der under EU-
   mekanismen for medlemsstaterne (som reguleret ved Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af
   18. februar 2002) ydes mellemfristet finansiel bistand til Ungarn på op til 6,5 mia. EUR for at
   understøtte holdbarheden af landets betalingsbalance. Denne støtte skal ydes sammen med et
   IMF-arrangement. Den vil blive udbetalt i op til 5 rater og være forbundet med økonomisk-
   politiske betingelser. Den foreslåede beslutning udløber to år efter ikrafttrædelsen.
DA                                                 6                                               DA
 ---pagebreak---                                        Henstilling med henblik på
                                       RÅDETS BESLUTNING
                                    om gensidig bistand til Ungarn
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 119,
   under henvisning til Kommissionens henstilling efter høring af Det Økonomiske og
   Finansielle Udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   (1)     Siden midten af 2006 har de ungarske myndigheder gjort en stor indsats for at
           korrigere landets akkumulerede eksterne og interne ubalancer. Til trods for de
           konkrete resultater, der er nået i de sidste to år, herunder den store nedbringelse af det
           offentlige underskud og det gradvise fald i underskuddet på de løbende poster, er de
           ungarske finansmarkeder blevet udsat for et stort pres fra begyndelsen af oktober
           2008.
   (2)     De ungarske myndigheder vedtog i oktober 2008 et omfattende økonomisk-politisk
           program med det formål at genskabe investorernes tillid og lette de seneste ugers pres
           på Ungarns finansielle markeder; det omfatter foranstaltninger, som skal sikre
           tilstrækkelig likviditet og finansiering i banksystemet, foranstaltninger, som skal sikre
           tilstrækkelig kapitalisering af bankerne, samt planer med det formål at sikre
           finanspolitisk holdbarhed og dæmme op for finansieringsbehovene; regeringen
           reviderede bl.a. sit underskudsmål for 2008 til 3,4 % af BNP i forhold til et budgetteret
           mål på 4 % af BNP og for 2009 fra 3,2 % af BNP til 2,6 % af BNP; dette økonomiske
           program og især de finanspolitiske mål vil blive afspejlet i statens budget samt i
           konvergensprogrammet, som også indeholder andre politiske foranstaltninger og
           strukturelle reformer.
   (3)     Rådet gennemgår regelmæssigt de økonomiske politikker, der gennemføres af Ungarn,
           navnlig i forbindelse med den årlige gennemgang af Ungarns opdaterede
           konvergensprogram og gennemførelsen af det nationale reformprogram, den
           regelmæssige gennemgang af de fremskridt, Ungarn har gjort i relation til Rådets
           henstilling vedrørende proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store
           underskud, samt i forbindelse med konvergensrapporten.
   (4)     Til trods for den uventede forbedring på de løbende poster står Ungarn over for store
           finansieringsbehov i 2008 og 2009 (anslået til omkring 20 mia. EUR), idet den seneste
           udvikling på de finansielle markeder tyder på, at der kunne ske en betydelig
           forværring af kapital- og finansposterne i takt med den hurtigere nettoudstrømning af
           porteføljeinvesteringer.
   (5)     De ungarske myndigheder har anmodet om omfattende finansiel bistand fra EU og
           andre internationale finansielle institutioner og lande med henblik på at understøtte
           holdbarheden af betalingsbalancen og bringe valutareserverne op på et rimeligt niveau.
DA                                                  7                                                 DA
 ---pagebreak---    (6)    Ungarns betalingsbalance er udsat for en alvorlig trussel, som berettiger, at
          Fællesskabet hurtigt yder gensidig bistand -
   VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
                                              Artikel 1
   Fællesskabet yder gensidig bistand til Ungarn.
   Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
   Udfærdiget i Bruxelles, den
                                               På Rådets vegne
                                               Formand
DA                                                8                                     DA
 ---pagebreak---                                                Forslag til
                                          RÅDETS BESLUTNING
                  om mellemfristet finansiel bistand fra Fællesskabet til Ungarn
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 332/20022 af 18. februar 2002 om indførelse
   af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne, særlig artikel 3,
   stk. 2,
   under henvisning til Kommissionens forslag efter høring af Det Økonomiske og Finansielle
   Udvalg (EFC), og
   ud fra følgende betragtninger:
   (1)     Ved Rådets beslutning [….] er det vedtaget at yde gensidig bistand til Ungarn.
   (2)     Til trods for den ventede forbedring i betalingsbalancens løbende poster anslås
           Ungarns behov for ekstern finansiering i 2008 og 2009 at være på 20 mia. EUR, idet
           den senere tids udvikling på de finansielle markeder kan få en væsentlig negativ
           virkning på kapital- og finansposterne i takt med, at nettoudstrømningen af
           porteføljeinvesteringer tager fart.
   (3)     Det er hensigtsmæssigt at yde bistand til Ungarn på op til 6,5 mia. EUR under
           mekanismen for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne, som blev
           oprettet i 2002 ved forordning (EF) nr. 332/2002. Denne bistand bør stilles til rådighed
           i sammenhæng med et lån fra Den Internationale Valutafond på 10,5 mia. SDR (ca.
           12,5 mia. EUR) i henhold til et standby-arrangement, som forventes godkendt den 6.
           november 2008. Verdensbanken har også givet tilsagn om at yde Ungarn et lån på
           1 mia. EUR.
   (4)     Den finansielle støtte bør forvaltes af Kommissionen, som i samråd med de ungarske
           myndigheder og efter at have hørt EFC fastlægger de særlige økonomisk-politiske
           vilkår, der gælder for støtten. Disse vilkår bør nedfældes i et aftalememorandum. De
           nærmere finansielle vilkår bør fastsættes af Kommissionen i låneaftalen.
   (5)     Støtten bør gives med sigte på at støtte betalingsbalancestabiliteten i Ungarn og
           dermed bidrage til en vellykket gennemførelse af regeringens økonomisk-politiske
           program under de aktuelle økonomiske og finansielle forhold -
   VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
                                                Artikel 1
   1.        Fællesskabet yder Ungarn et mellemfristet lån på højst 6,5 mia. EUR med en højeste
             gennemsnitlig løbetid på 5 år.
   2
           EFT L 53 af 23. februar 2002, s. 1.
DA                                                  9                                               DA
 ---pagebreak---    2.     Fællesskabets finansielle bistand stilles til rådighed i to år fra den første dag efter
          denne beslutnings ikrafttræden. Hvis omstændighederne kræver det, kan
          Kommissionen efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg beslutte at
          forlænge denne periode med højst to år.
                                              Artikel 2
   1.     Støtten forvaltes af Kommissionen i overensstemmelse med Ungarns tilsagn og
          Rådets henstillinger, herunder navnlig i sammenhæng med gennemførelsen af det
          nationale reformprogram, konvergensprogrammet og proceduren i forbindelse med
          uforholdsmæssigt store underskud.
   2.     Kommissionen aftaler med de ungarske myndigheder og efter at have hørt Det
          Økonomiske og Finansielle Udvalg de nærmere økonomisk-politiske vilkår, der er
          knyttet til den finansielle støtte, jf. artikel 3, stk. 4. Disse vilkår nedfældes i et
          aftalememorandum i overensstemmelse med de i stk. 1 omhandlede tilsagn og
          henstillinger. De nærmere finansielle vilkår fastsættes af Kommissionen i
          låneaftalen.
   3.     Kommissionen kontrollerer med jævne mellemrum i samråd med Det Økonomiske
          og Finansielle Udvalg, at de økonomisk-politiske vilkår, der er knyttet til støtten, er
          opfyldt. Kommissionen holder Det Økonomiske og Finansielle Udvalg underrettet
          om eventuelle refinansieringer af lånene eller omstruktureringer af de finansielle
          vilkår.
                                              Artikel 3
   1.     Kommissionen stiller Fællesskabets finansielle støtte til rådighed for Ungarn i højst
          fem rater, hvis størrelse fastsættes i aftalememorandummet.
   2.     Den første rate frigives under forbehold af låneaftalens og aftalememorandummets
          ikrafttræden.
   3.     Hvis det er påkrævet for at finansiere lånet, er forsigtig brug af renteswaps tilladt
          med modparter med den bedst mulige kreditkvalitet.
   4.     Kommissionen træffer beslutning om frigivelsen af yderligere rater efter at have
          indhentet en udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. Udbetalingen af
          hver yderligere rate sker på grundlag af en vellykket gennemførelse af den ungarske
          regerings nye økonomiske program, herunder Ungarns konvergensprogram og
          navnlig de nærmere økonomisk-politiske vilkår i aftalememorandummet. Det
          omfatter bl.a. fremskridt med den finanspolitiske konsolidering, som regeringen har
          planlagt i overensstemmelse med Rådets henstilling af 10. oktober 2006 under
          proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud og Rådets udtalelse
          om ajourføringen af konvergensprogrammet i november 2007, særlige
          foranstaltninger med henblik på udgiftsstyring til at underbygge
          konsolideringsprocessen, fremskridt med reform af den finanspolitiske styring og det
          finansielle tilsyn, strukturelle reformforanstaltninger, der støttes som led i
          Lissabonstrategien, herunder styrkede incitamenter til at arbejde med sigte på at
          støtte beskæftigelsen og bidrage til de offentlige finansers bæredygtighed på lang
          sigt.
   Denne beslutning er rettet til Republikken Ungarn.
DA                                                10                                              DA
 ---pagebreak---    Udfærdiget i Bruxelles, den
                               På Rådets vegne
                               Formand
DA                              11             DA
 ---pagebreak---                           BUDGETMÆSSIG KONSEKVENSANALYSE
                                  (jf. artikel 16 i de interne regler)
    POLITIKOMRÅDE: AFSNIT 01 – ØKONOMISKE OG FINANSIELLE
    ANLIGGENDER
    AKTIVITET: FINANSIELLE TRANSAKTIONER OG INSTRUMENTER
    BESKRIVELSE AF AKTIONEN: MELLEMFRISTET FINANSIEL BISTAND FRA
    FÆLLESSKABET TIL UNGARN
    1.      FORSLAGETS BETEGNELSE: BUDGETPOST OG BETEGNELSE
            01 04 01 01 Det Europæiske Fællesskabs sikkerhedsstillelse for lån optaget af
            Fællesskabet med henblik på betalingsbalancestøtte
    2.      RETSGRUNDLAG:
            EF-traktatens artikel 119 og 308, Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar
            2002.
            Forordningen begrænser den samlede långivning til medlemsstaterne under denne
            facilitet til 12 mia. EUR. Der er ikke givet nogen lån under faciliteten siden
            forordningens ikrafttræden.
    3.      SAMLEDE TAL FOR REGNSKABSÅRET (EUR)
            I dette punkt vises strukturen for den garanti, som stilles af Fællesskabet. Den gør
            Kommissionen i stand til at afdrage på gælden (hovedstol, renter og andre
            omkostninger), hvis skyldneren (Ungarn) ikke betaler.
            Når der er anført "p.m." i budgettet, betyder det, at budgetgarantien kun aktiveres,
            hvis garantien faktisk kræves indfriet. Det forventes, at der ikke vil blive gjort brug
            af garantien. Inden Ungarn blev en EU-medlemsstat, ydede Rådet på grundlag af
            afgørelse 1990/83/EØF af 25. februar 1990 og 91/310/EØF af 24. juni 1991 en
            makrofinansiel bistand til Ungarn på i alt 790 mio. ECU. Denne makrofinansielle
            bistand var tilbagebetalt i fuldt omfang i 1998.
            3a - Løbende regnskabsår
            Ikke relevant.
                                                                FB
   Bevillinger              ved
   regnskabsårets begyndelse
   (budget)
   Overførsler
   Yderligere bevillinger
   Samlede bevillinger
DA                                                  12                                              DA
 ---pagebreak---    Bevillinger, som allerede
   er sat til side gennem et
   andet arbejdsprogram
   Disponibel saldo
   Beløb til den foreslåede
   aktion
              3b – Overførsler
              Ikke relevant.
                                                 FB
   Overførsler
   Bevillinger, som allerede er
   sat til side gennem et andet
   arbejdsprogram
   Disponibel saldo
   Beløb til den foreslåede
   aktion
              3.c – Følgende regnskabsår
              Ikke relevant.
                                                 FB
   Bevillinger               ved            p.m.
   regnskabsårets begyndelse
   (budget)
   Overførsler
   Yderligere bevillinger
   Samlede bevillinger
   Bevillinger, som allerede
   er sat til side gennem et
   andet arbejdsprogram
   Disponibel saldo
   Beløb til den foreslåede
   aktion
                                            p.m.
DA                                       13         DA
 ---pagebreak---    4.       BESKRIVELSE AF AKTIONEN
            Den foreslåede mellemfristede finansielle bistand til Ungarn består af et lån fra
            Fællesskabet på 6,5 mia. EUR (der finansieres ved, at Fællesskabet optager lån på de
            internationale kapitalmarkeder). Det indgår i en international finansieringspakke,
            som navnlig omfatter et IMF-lån på 10,5 mia. SDR (ca. 12,5 mia. EUR), som
            understøttes af standby-faciliteten. Verdensbanken har også givet tilsagn om at yde
            Ungarn et lån på 1 mia. EUR. Fællesskabets mellemfristede finansielle støtte til
            Ungarn har til formål at støtte betalingsbalancestabiliteten i Ungarn, som er i fare, og
            dermed også bidrage til at støtte regeringens nye økonomiske program, som bl.a.
            sigter mod at genoprette investorernes tillid og mindske den pressede situation, som
            har været fremherskende på finansmarkederne siden begyndelsen af oktober 2008.
            Støtten afspejler viljen til at hjælpe en medlemsstat, hvis politik er væsentligt
            forbedret siden midten af 2006, bl.a. er der sket en væsentlig reduktion af
            underskuddet på de offentlige finanser. Samtidig yder støtten et bidrag til den
            finansielle stabilitet, som har større betydning end blot at støtte modtagerlandet, når
            man ser på de vigtige internationale forbindelser (bl.a. mellem banker). Den nye
            økonomiske pakke, som støttes, omfatter en hurtigere nedbringelse af underskuddet i
            både 2008 og 2009 - det vil mindske det offentliges finansieringsbehov – og en
            række målrettede foranstaltninger, som skal sætte gang i markedet for
            statsgældspapirer og øge likviditeten på valutaswapmarkedet. Støtten, som forvaltes
            af Kommissionen i samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, sikrer, at
            Fællesskabet forbliver involveret i udformningen af den økonomiske politik i
            Ungarn, og at politikken er i overensstemmelse med Ungarns tilsagn og Rådets
            henstillinger, herunder navnlig i forbindelse med gennemførelsen af det nationale
            reformprogram, konvergensprogrammet og proceduren i forbindelse med
            uforholdsmæssigt store underskud.
            Fællesskabets låntagning på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner med
            henblik på at yde Ungarn et lån er omfattet af Fællesskabets garanti. Lånet optages
            på kapitalmarkederne eller i finansielle institutioner. Hovedstolen for det lån, der
            ydes til Ungarn, er på 6,5 mia. EUR.
            Strukturen af den garanti, der stilles af Fællesskabet, sætter Kommissionen i stand til
            at afdrage på gælden, hvis Ungarn ikke betaler.
            For at efterkomme sine forpligtelser kan Kommissionen midlertidigt trække på egne
            kontante ressourcer for at afdrage på gælden. I dette tilfælde gælder artikel 12 i
            Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse
            af afgørelse 2000/597/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne
            indtægter (EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1).
   5.       BEREGNINGSMETODE
            Ikke relevant.
   6.       BETALINGSSKEMA (EUR)
            Ikke relevant.
   Udgifts-          Bevillinger
   område                                                      Betalinger
DA                                                 14                                                DA
 ---pagebreak---                                      Følgende
          År n År n+1 År n+2 År n+3 regnskabsår
   År n
   År n+1
   År n
   År n+1
   I alt
DA             15                               DA


				|

		52014DC0412

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Kroatiens nationale reformprogram for 2014 og om Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2014 /* COM/2014/0412 final - 2014/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Kroatiens nationale reformprogram for 2014
og om Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF)
nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af
budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [1], særlig artikel 9, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om
forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2], særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til beslutningerne fra
Europa-Parlamentet[4],
som henviser til Det Europæiske Råds
konklusioner,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske
og Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse fra Udvalget fra
Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det
Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og
vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker,
som fokuserer på de nøgleområder, hvor der er behov en særlig indsats for at
øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet
den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den
21. oktober 2010 vedtog det en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de
"integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at
tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
politik og beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog stats- og
regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende
ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under
anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De
traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og
forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og
gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Kroatien deltog i det europæiske semester 2013 på
et uformelt og frivilligt grundlag ved at fremlægge et økonomisk program. Der
var ingen landespecifikke henstillinger. Den 21. juni 2013 vedtog
Rådet konklusioner, der hilste Kroatiens økonomiske program velkomment, idet
det blev understreget, at Kroatien forventes at leve op til kravene i
stabilitets- og vækstpagten, og at Kroatien skal iværksætte en troværdig
konsolidering, samtidig med at de vækstfremmende udgifter opretholdes, og det
sikres, at der er mulighed for at medfinansiere tilstrømningen af EU-midler.
(5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen
den årlige vækstundersøgelse[5],
som markerede starten på det europæiske semester i 2014 for samordning af de
økonomiske politikker. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning
(EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[6], hvori Kroatien blev
udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en
dybdegående undersøgelse.
(6)
Den 20. december 2013 tilsluttede Det
Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel
stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det
understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende
finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder for
erhvervslivet, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de
sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 5. marts 2014 offentliggjorde
Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for Kroatien[7], jf. artikel 5 i
forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderede af sin analyse,
at Kroatien har uforholdsmæssig store makroøkonomiske ubalancer, som kræver
særlig overvågning og afgørende politiske tiltag. Det er navnlig nødvendigt med
politiske tiltag i lyset af landets sårbare situation som følge af den
betragtelige gæld over for udlandet, den faldende eksport, de højt gearede
virksomheder og den hastigt voksende offentlige gæld, hvilket alt sammen
forekommer i en periode med lav vækst og dårlig tilpasningsevne.

(8)
Den 24. april 2014 fremlagde Kroatien sit nationale
reformprogram for 2014 og sit konvergensprogram for 2014. For at tage hensyn
til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet
sammen.
(9)
Den budgetstrategi, der er skitseret i
konvergensprogrammet for 2014, sigter mod at korrigere det uforholdsmæssigt
store underskud inden udgangen af 2016. Dette skønnes opnået ved en løbende
nedbringelse af underskuddet fra 4,9 % af BNP i 2013 til under 3 % af
BNP i 2016, der er fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store
underskud. Ifølge programmet vil den offentlige gæld nå op 72 % af BNP i
2014, hvorefter den vil falde en smule det følgende år og derefter stabilisere
sig. Det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige
fremskrivninger i programmet, er optimistisk for hele programperioden. Ifølge
programmets scenario vil BNP stagnere i 2014, mens der forventes en moderat
stigning på 1,2 % i 2015 mod et fald på 0,6 % henholdsvis en vækst på
0,7 % i Kommissionens forårsprognose fra 2014. Programmets
budgetfremskrivningstal afviger fra standarderne i Det Europæiske National- og
Regionalregnskabssystem (ENS), hvilket fører til uoverensstemmelser med
tidligere data og med det makroøkonomiske scenarie og hindrer en passende
sammenligning med Kommissionens forårsprognose fra 2014. Desuden giver
programmet ikke tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om
konsolideringsforanstaltningerne for 2015 og 2016, særlig hvad angår
udgiftssiden. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2014 forventes den
samlede saldo at nå 3,8 % henholdsvis 3,1 % af BNP i 2014 og 2015.
Efter de nødvendige tilpasninger for at gøre disse fremskrivninger
sammenlignelige med de mål, der er fastsat inden for rammerne af proceduren i
forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (dvs. eksklusive virkningen af
overførslen af pensionsmidler fra anden søjle) er Kommissionens fremskrivning
for underskuddet 4,6 % i 2014 og 3,8 % i 2015. Idet
konvergensprogrammet udgør den første rapport om de foranstaltninger,
myndighederne har truffet efter åbning af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud den 28. januar 2014, vurderede Kommissionen de
foranstaltninger, som Kroatien havde truffet, i en meddelelse offentliggjort
den 2. juni 2014. Ifølge fremskrivningen vil målet for de offentlige
finanser blive nået i 2014, mens underskuddet forventes at ligge noget over
målet i 2015. Forbedringen af den strukturelle offentlige saldo når både i 2014
og 2015 lige knap op på, hvad der kræves. Endelig skønnes det, at den indsats,
der måles ved mængden af diskretionære foranstaltninger, vil blive leveret i
både 2014 og 2015, mens ændringen af den tilpassede struktursaldo ligger under
den anbefalede indsats. For at mindske den negative indvirkning på vækst samt
fremme konsolideringens holdbarhed er der behov for at ofre mere opmærksomhed
på foranstaltningernes kvalitet og på en overgang til udgiftsbaserede
foranstaltninger.  På grundlag af vurderingen af programmet og Kommissionens
prognose, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1466/97, er det Rådets
opfattelse, at mens Kroatien, som anbefalet, pr. 30. april 2014 har
truffet effektive foranstaltninger for at korrigere sit uforholdsmæssigt store
underskud, er der behov for en yderligere indsats for at være i
overensstemmelse med henstillingerne under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud, korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i senest 2016
og for at sikre, at korrektionen er troværdig.
(10)
Budgetkonsolideringsforanstaltninger bør geares til
at forbedre kvaliteten af de offentlige finanser med henblik på at opnå effektivitet,
særlig hvad angår udgifterne til løn, socialsikring og subsidier, samt skabe
tilstrækkeligt finanspolitisk spillerum til at prioritere vækstfremmende
udgifter og investeringer, herunder investeringer i EU-finansierede projekter.
Kroatien har i de seneste år gennemført væsentlige reformer af sin
finanspolitiske ramme. Der er imidlertid stadig svagheder i forbindelse med
budgetplanlægning, effektiv kontrol med udgifter og sammenhængende anvendelse
af budgetmæssige begrænsninger, hvilket har en negativ indvirkning på den
finanspolitiske beslutningstagning. Selvom de finanspolitiske regler er blevet
ændret for nylig, bør de forbedres yderligere. Især undermineres den
finanspolitiske rammes effektivitet af fraværet af forebyggelsesmekanismer, af
manglende overholdelse af gældsbestemmelsen og af en tvetydig formulering af
budgetbestemmelsen om struktursaldoen. Mens oprettelsen af en finanspolitisk
kommission hilses velkommen, skønnes der at være behov for yderligere
foranstaltninger til at styrke kommissionens position i budgetplanlægningen og
-overvågningen, især dens uafhængighed af alle budgetmyndigheder.
(11)
Kroatien står over for en udfordring, nemlig at
fortsætte den finanspolitiske konsolidering uden at skade konkurrenceevnen og
udsigten til økonomisk genopretning. På denne baggrund begrænses indtægterne
til de offentlige finanser af en snæver definition af det skattegrundlag, som
giver et stabilt skatteprovenu og som har ringe fordrejende virkning på
væksten. I den forbindelse bebudes der i det nationale reformprogram en plan om
at indføre løbende ejendomsskat i 2016, men dens virkemåde, herunder
skattegrundlaget, skal endnu præciseres. Kroatien er også fast besluttet på at
træffe foranstaltninger til at øge overholdelsen af skattereglerne ved at reducere
den grå økonomi. Der er taget skridt på dette område. Den gradvise indførelse
af kasseapparater med momsangivelse har øget skatteindtægterne gennem et
forbedret overblik over transaktionerne. Omlægningen af skatteforvaltningen
forventes at gøre skatteopkrævningen mere effektiv, mens den gør det lettere
for skatteyderne at overholde reglerne. I lyset af behovet for finanspolitisk
konsolidering og under hensyntagen til data, der peger på at, at der findes
store beløb i ikkeopkrævede skatter, synes der imidlertid at være mulighed for
at gøre skatteopkrævningen endnu mere effektiv, og der er behov for en fortsat
indsats for at øge overholdelsen af skattereglerne ved at levere flere
e-tjenester til skatteyderne.
(12)
Kroatien har truffet foranstaltninger med henblik
at øge pensionssystemernes bæredygtighed og tilstrækkelighed: siden november 2010
er den lovbestemte pensionsalder, alderen for tidlig pensionering samt
karenstiden for kvinder gradvist blevet øget og skal være fuldt ud harmoniseret
i 2030. Med de ændringer i loven om pensionsforsikring, der blev vedtaget i
december 2013, hæves den lovbestemte pensionsalder fra 65 til 67 år, og
alderen for tidlig pensionering hæves fra 60 til 62 år. Dog træder denne
ændring først i kraft fra 2031, hvilket ikke er tilstrækkelig ambitiøst, når
den demografiske udvikling tages i betragtning. På trods af reformer, der er
gennemført i de seneste år, findes der stadig forskellige muligheder for tidlig
pensionering. I betragtning af omfanget af undtagelser giver prisen for at gå på
tidlig pension samt bonussen for at gå på sen pension meget lidt incitament til
at arbejde frem til den lovbestemte pensionsalder, hvilket har en negativ
indvirkning på udbuddet af arbejdskraft og på pensionssystemets bæredygtighed.
Loven om et enkelt kriminalteknisk organ blev vedtaget i 2013 for at bidrage
til at begrænse strømmen af førtidspensionister og reducere svindel ved at
forene vurderingerne af handicap. Sammen med øgede inspektioner tager loven
hånd om et klart behov, men indvirkningen på udgifterne vil afhænge af, hvordan
foranstaltningerne gennemføres, og i hvor vid udstrækning beslutningerne
håndhæves. Pensioner under særlige ordninger over en vis tærskel blev skåret
ned med 10 %, omend midlertidigt, mens deres indeksering blev bundet til BNP.
Til trods for nylige forsøg på at dæmpe udgifterne og øge gennemsigtigheden, er
tempoet for og omfanget af konvergensen for pensioner under særlige ordninger i
retning af generelle regler for lavt, og de samlede fremskridt er stadig
begrænsede.
(13)
Sundhedssektoren opnår rimelig gode sundhedsmæssige
resultater, og med nogle regionale afvigelser er tjenesterne tilgængelige, men
systemet yder et væsentligt pres på de offentlige finanser. Myndighederne
identificerede manglende effektivitet i hospitalsvæsenet, som kan afhjælpes. I
den masterplan, der blev fremlagt i marts 2014, for omlægningen af
hospitalspleje findes der foranstaltninger til forbedring af
omkostningseffektiviteten, såsom rationalisering af hospitalsvæsenet, reduktion
af den gennemsnitlige varighed af hospitalsophold, bedre fordeling af
hospitalssenge, herunder til langtidspleje, og yderligere ændringer i
finansieringen af hospitaler. Der skal sikres stærke overvågnings- og
gennemførelseskapaciteter både på hospitalerne og på regeringsplan for at
omsætte planen til praksis. Langtidspleje er karakteriseret ved spredte
tjenester, der er fordelt mellem sundhedssystemet og det sociale
velfærdssystem, lave dækningssatser og formel pleje, høje leveringsomkostninger
og lange ventelister.
(14)
Beskæftigelsesgraden og erhvervsfrekvensen er
blandt de laveste i EU og er særlig lave for unge og ældre mennesker. Udover
konjunkturforløb er disse arbejdsmarkedsresultater delvist forbundet med
institutionelle og politiske parametre. Kroatien har iværksat arbejdsmarkedsreformer
for at øge fleksibiliteten på arbejdsmarkedet. Den første fase af reformen blev
afsluttet i 2013 og fokuserede på reglerne for tidsbegrænsede
ansættelseskontrakter. Regeringen vedtog et andet lovforslag i januar 2014,
i henhold til hvilket omkostningerne ved afskedigelse reduceres ved at forkorte
og forenkle procedurerne og indføre mere fleksible arbejdstider. Der vil
desuden blive indført mere fleksible ansættelsesformer, som f.eks.
deltidskontrakter. Disse ændringer vil stort set bringe Kroatien på niveau med
andre medlemsstater, før så vidt angår indekset for jobbeskyttelse. Selvom
disse reformer forventes at have en positiv virkning på den samlede
beskæftigelse, medfører de også en risiko for arbejdsmarkedssegmentering,
herunder ved flere tidsbegrænsede ansættelseskontrakter. Samtidig er der ikke
planer om ændringer hos de institutioner, der fastsætter lønningerne til trods
for Kroatiens særlige kombination af relativt høje gennemsnitslønninger og
meget lave beskæftigelsesrate. Trods stadigt stigende arbejdsløshed ligger
udgifterne til og dækningen af aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger,
som har til formål, at arbejdstagere får bedre adgang til og opholder sig
længere på arbejdsmarkedet, stadig under gennemsnittet, særlig for så vidt
angår unge mennesker, langtidsledige og ældre. Arbejdsformidlingen i Kroatien
er under alvorligt pres, også på regionalt plan. Der findes ikke noget
overordnet system til at overvåge og evaluere udviklingen på arbejdsmarkedet og
af arbejdsmarkedets behov, herunder prognoser om, hvilke kvalifikationer, der
bliver behov for, og der er heller ingen regelmæssig evaluering af aktive
arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger. Der er en høj andel af sort arbejde.
(15)
Situationen er særlig bekymrende for unge mennesker,
idet ungdomsarbejdsløsheden er steget drastisk og nåede næsten 50 % i
2013, mens andelen af unge mennesker, der ikke er under uddannelse eller i
beskæftigelse er stadigt stigende. Væsentlige udfordringer omfatter også
opsøgende aktiviteter målrettet mod arbejdsløse unge og mobilisering af den
private sektor til at tilbyde flere lærepladser i overensstemmelse med
målsætningerne i en ungdomsgaranti. Kroatien står også over for alvorlige
udfordringer inden for uddannelse, hvad angår relevansen for arbejdsmarkedet og
uddannelsernes kvalitet på tværs af alle uddannelsessektorer. Der mangler
arbejdsbaseret læring og karriererådgivning i løbet af uddannelserne på
gymnasieniveau og højere uddannelse, og arbejdsgivernes engagement i
erhvervsuddannelser, uddannelser på gymnasieniveau og højere uddannelse er
lavt. Beskæftigelsesraterne blandt nyuddannede er markant lavere end i resten
af EU. Det forældede system for erhvervsuddannelser gennemgår i øjeblikket en
reformering, inden for rammerne af hvilken der testes nye læseplaner.
Gennemførelsen af den kroatiske referenceramme for kvalifikationer og
strategien for uddannelse, videnskab og teknologi afventes, men skulle forbedre
uddannelsesresultaterne og afstemme dem efter arbejdsmarkedets behov.
(16)
Høj arbejdsløshed og lav deltagelse på
arbejdsmarkedet har ført til en forværring af den sociale situation i Kroatien.
Andelen af personer, som er i risiko for fattigdom og social udstødelse, er
steget de senere år og ligger væsentligt over EU-gennemsnittet. Indretningen af
socialsikringssystemet gør det muligt for modtagerne at samle overlappende
pengeoverførsler. Når modtagerne kommer i arbejde, mister de fordelen ved nogle
af disse overførselsindkomster, og dette fratager dem incitamentet til at komme
ind på arbejdsmarkedet. Der er spillerum til at gøre det sociale
beskyttelsessystem mere effektivt og gennemsigtigt: i øjeblikket er
indkomststøtteordningerne og ydelserne spredt ud på mange institutioner og
forvaltningsniveauer med usammenhængende anvendelse af kriterier og overlapninger
til følge. Med loven om social sikring af 2013 blev der indført strengere
trangsundersøgelse, og loven slog mere end 70 ydelser på nationalt plan, hvoraf
nogle var målrettet til bestemte grupper, sammen til fire ydelser sammenfattet
i den generelle minimumsindkomst. En national one-stop-shop, gennem hvilken
alle kontantydelser på nationalt plan vil blive forvaltet, vil trinvis blive
gennemført frem til 2016. Dog bliver systematisk overvågning og evaluering
vanskelig, idet indkomststøtteordninger og programmer på lokalt og regionalt
plan samt de indtægtsuafhængige kontantydelser, der er målrettet til bestemte
befolkningsgrupper, ikke er integreret. Til trods for adskillige
lovgivningsreformer siden 2011 har socialsikringssystemerne ikke formået på effektiv
vis at nå ud til de mennesker, som har størst behov.
(17)
Den nuværende retlige ramme for
forretningsvirksomhed i Kroatien pålægger virksomhederne en stor byrde,
herunder manglende retssikkerhed, ugennemsigtig beslutningstagning især på
lokalt plan og talrige skattelignende afgifter. Desuden gør en høj grad af
ansvarsspredning i den offentlige forvaltning på regionalt og lokalt plan og en
kompleks opsplitning af kompetencer mellem ministerier og agenturer på centralt
plan det kompliceret for virksomhederne at træffe beslutninger, ligesom de
administrative procedurer forlænges. På regeringsplan er der iværksat en
struktureret tilgang til at identificere hindringer for erhvervslivet. Der
anvendes dog ingen konsekvent metode til at måle den administrative byrde, og
dette begrænser effektiviteten af de foranstaltninger, der allerede er truffet.
Den eksisterende one-stop-shop for virksomheder dækker kun et begrænset antal
funktioner. Der er behov for at rationalisere og forbedre kontrollen med
offentlige tilskud og garantier. Et centralt register over virksomheder eller
fysiske personer, der modtager støtte, ville udgøre et første skridt på dette
område. Kroatien har påbegyndt reformer af den offentlige administration for at
styrke sin administrative kapacitet og forbedre kundeorienteringen i den
offentlige service over for borgere og virksomheder. Kvaliteten af den
offentlige styring er dog stadig lav, med ringe koordinering på tværs af de
forskellige forvaltningsniveauer og begrænset eller overformalistisk brug af
evidensbaseret politisk beslutningstagning og vurdering. Vedtagelsen af
strategien for reform af den offentlige forvaltning er et skridt i den rigtige
retning. Strategien bør gennemføres på grundig vis på alle
forvaltningsniveauer. Erfaringerne med gennemførelsen af
førtiltrædelsesmidlerne peger på mangler inden for den strategiske planlægning
og institutionelle kapacitet og svagheder i udarbejdelse af og opfølgning på
projekter.
(18)
Statsejede eller statskontrollerede virksomheder
påvirkes negativt af svag styring, mens gennemførelsen af den nye strategi for
forvaltning af offentlige aktiver og virksomheder er løbet ind i forsinkelser.
Der er i øjeblikket ingen konkurrencebaseret udvælgelsesprøve for
bestyrelsesmedlemmer og ledelse, og udnævnelser offentliggøres ikke. Mens der
træffes foranstaltninger til at forbedre antikorruptionsrammen, er der behov
for en yderligere indsats til at forebygge korruption på alle
forvaltningsniveauer. De væsentlige elementer, der i øjeblikket mangler i
antikorruptionsrammen omfatter effektive mekanismer til kontrol af
interessekonflikter og opgivelse af aktiver tilhørende offentlige embedsmænd,
såvel som specifikke beskyttelsesforanstaltninger for statsejede og
statskontrollerede virksomheder. Kommissionen for afhjælpning af
interessekonflikter er, når det drejer sig om kontrolbeføjelser, afhængig af
andre myndigheders kompetencer og proaktive optræden. Til trods for de
fremskridt, der er gjort for at øge gennemsigtigheden i offentlige
indkøbsprocedurer, anvendes risikovurderingsredskaberne ikke systematisk, og
sårbare sektorer viser sig ikke at være tilstrækkeligt prioriterede. Kontrollen
med den effektive gennemførelse af reglerne om offentlige indkøb skal styrkes,
også med henblik på tildelingen af EU-midler i de kommende år.
(19)
Den udbredte anvendelse af proceduren forud for
konkurs i 2013 var i nogen grad en succes, hvad angår håndteringen af de
problemer med afbetalingen af gæld, som virksomheder står over for i
forbindelse med komplekse og omkostnings- og tidskrævende konkursprocedurer. Der er dog stadig plads til at styrke dette
instrument betragteligt ved at håndtere forskellige mangler, såsom den
manglende præcisering af statens rolle i processen, styrkelse af
handelsretterne rolle i valideringen af krav og sunde omstruktureringsplaner
samt udvidelse af procedurens anvendelsesområde med henblik på at muliggøre
effektiv omstrukturering, før debitoren bliver insolvent, og ved at håndtere
manglende gennemførelsen af loven. Til trods for et antal reformer, som har til
formål at øge retssystemets effektivitet, er retssager for tvister i civile,
handelsretlige og administrative sager urimeligt lange, især i første instans.
Antallet af uafsluttede sager steg i 2013 og er meget høj, særlig hvad angår
civile retssager og handelssager. For at løse disse problemer er der behov for
en fortsat indsats for at skabe og gennemføre de rette incitamenter til at
afslutte retssager rettidigt og fremme udenretslig bilæggelse af tvister,
særlig i tilfælde af mindre krav, idet disse problemer hæmmer den
erhvervsmæssige virksomhed og gør Kroatien mindre attraktiv for direkte
udenlandske investeringer.
(20)
Den konservative tilgang til makroprudentiel
regulering, som den kroatiske nationalbank anvender, særlig i forbindelse med
kapitalniveauerne, har bevirket, at banken har opbygget en grad af
modstandsdygtighed, som har vist sig at være nyttig under de udfordringer,
landet står over for som følge af den svage økonomi. Da økonomien imidlertid er
på vej ind i sjette år med recession og en stigende andel af misligholdte lån,
er der risici for kvaliteten af bankernes aktiver. Det hilses velkomment, at
visse porteføljer i de fire største kroatiske banker, som er udenlandsk ejet,
vil blive omfattet af en vurdering af aktivers kvalitet i euroområdet og den nye
fælles tilsynsmekanismes stresstest.  Ikke desto mindre omfatter undersøgelsen
ikke nogle fra en kroatisk synsvinkel meget vigtige porteføljer, idet
porteføljerne udvælges på grundlag af deres relevans på bankkoncernniveau.
Desuden dækker undersøgelsen ikke mellemstore og små banker, som kan have
lavere kapitalniveauer og aktiver af en mindre robust kvalitet, og som kan være
vigtige for den finansielle stabilitet. Det ville give en bedre samlet
forståelse af bankernes lånklassificering og tilstrækkeligheden af hensættelser
til tab fra långivning, hvis den nye fælles tilsynsmekanismes undersøgelse blev
afsluttet med en yderligere diagnostisk tilsynsundersøgelse, der er udarbejdet
specifikt til det kroatisk finansielle system (og som dækker vigtige porteføljer
hos kroatiske datterselskaber, som ikke er omfattet af den fælles mekanismes
undersøgelse, såvel som væsentlige mellemstore og små banker).
(21)
Som led i det europæiske semester har Kommissionen
gennemført en omfattende analyse af Kroatiens økonomiske politik. Den har
vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram. Den har ikke blot
taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk
politik i Kroatien, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med
EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede
økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag
til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger inden
for rammerne af Det Europæiske Semester er afspejlet i henstilling 1 til 8
nedenfor.
(22)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
konvergensprogrammet, og dets udtalelse[8]
afspejles især i henstilling 1 nedenfor.
(23)
På baggrund af resultaterne af Kommissionens
dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale
reformprogram og konvergensprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til
artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles især i
henstilling 1 til 8 nedenfor,
HENSTILLER, at Kroatien i perioden
2014-2015 træffer følgende foranstaltninger med henblik på at:
1.           Gennemføre
de budgetforanstaltninger, der er vedtaget for 2014, fuldt ud. Styrke
budgetstrategien, idet bebudede foranstaltninger for 2015 og 2015 skal
præciseres yderligere, og overveje yderligere vækstfremmende foranstaltninger
med henblik på at sikre en bæredygtig korrektion af det uforholdsmæssigt store
underskud i senest 2016. Samtidig sikre, at indsatsen med strukturtilpasning,
som angivet i Rådets henstilling under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud gennemføres. Justere fremskrivningerne i programmerne efter
ENS' standarder og kravene i stabilitets- og vækstpagten. Træffe
foranstaltninger til at styrke kontrollen med udgifterne. Udføre en grundig
gennemgang af udgifterne senest i marts 2015. Styrke
budgetplanlægningsprocessen, særlig ved at øge pålideligheden af de
makroøkonomiske prognoser og budgetprognoserne samt styrke den bindende
karakter af de årlige og mellemsigtede udgiftslofter og forbedre
skattereglernes udformning. Senest i oktober 2014 forankre den nyligt
etablerede finanspolitiske kommissionen i loven, styrke dens uafhængighed af
alle budgetmyndigheder, gøre dens mandat bredere, særlig med henblik på
overvågning af alle skatteregler og forudgående og efterfølgende vurdering af
prognoser, samt sikre, at kommissionen har tilstrækkelige ressourcer. Fremlægge
en konkret strategi for en reform af den løbende ejendomsbeskatning, der bygger
på de planer, der er fastsat i det nationale reformprogram. Indlede en proces
med rapportering om og gennemgang af skatteudgifter. Øge overholdelsen af
skattereglerne, især ved at øge effektiviteten i skatteforvaltningen. Fremlægge
en handlingsplan herfor inden udgangen af 2014.
2.           Senest i marts 2015
vedtage lovgivning til at fremskynde den planlagte harmonisering af den
lovbestemte pensionsalder for kvinder og mænd og fremskynde hævelsen af den
lovbestemte pensionsalder til 67 år. Begrænse adgangen til tidlig
pensionering. Sikre gennemførelse af strengere vurderinger og kontroller af
invalidepensioner og fremskynde integrationen af pensioner under særlige
ordninger i den generelle pensionsordning. Øge omkostningseffektiviteten i
sundhedssektoren, herunder på sygehusene.
3.           Senest i marts 2015
gennemføre anden fase af arbejdsretsreformen efter samråd med arbejdsmarkedets
parter, særlig hvad angår betingelser for afskedigelse og arbejdstid, med
henblik på at forebygge yderligere arbejdsmarkedssegmentering, bl.a. for unge
mennesker. Gennemgå lønfastsættelsessystemet med henblik på at tilpasse
produktivitetsudviklingen og lønforholdene. Fremlægge konklusioner vedrørende
denne gennemgang senest ved udgangen af 2014. Styrke effektiviteten og
rækkeviden af aktive arbejdsmarkedspolitikker ved at øge den offentlige
arbejdsformidlings administrative kapacitet, herunder på regionalt plan, og ved
i højere grad at dække unge mennesker, langtidsledige og ældre. Prioritere
opsøgende aktiviteter målrettet mod arbejdsløse unge og mobilisere den private
sektor til at tilbyde flere lærepladser i overensstemmelse med målsætningerne i
en ungdomsgaranti. Udarbejde planer for bekæmpelse af sort arbejde senest ved
udgangen af 2014. Gennemføre foranstaltninger til at forbedre
uddannelsesresultaterne og uddannelsernes relevans for arbejdsmarkedet ved at
modernisere kvalifikationsordningerne, iværksætte kvalitetssikringsmekanismer
og forbedre overgangen fra skole til arbejde, særlig gennem erhvervsuddannelser
og arbejdsbaseret læring.
4.           Gennemgå skatte og
socialsystemerne senest ved udgangen af 2014 og fremlægge en handlingsplan til
at forbedre genaktiveringen af inaktive og arbejdsløse personer. Styrke
effektiviteten og gennemsigtigheden i det sociale beskyttelsessystem ved
yderligere at konsolidere ydelserne, skabe fælles berettigelseskriterier og
forbinde data fra alle relevante forvaltningsniveauer og -enheder i
one-stop-shoppen. Øge effektiviteten og tilstrækkeligheden af sociale
bistandsydelser gennem bedre målretning.
5.           Træffe yderligere
foranstaltninger til at forbedre erhvervslivets vilkår. Særlig, senest i marts 2015,
opstille et mål for at reducere de administrative krav, herunder skattelignende
afgifter, betragteligt. Løse problemet med den høje grad af opsplitning og
overlappende ansvarsområder ved at strømline de administrative processer og
tydeliggøre rammen for beslutningstagning og ansvarsfordeling på forskellige
forvaltningsniveauer og på regeringsplan mellem ministerier og agenturer. Øge
den administrative kapacitet og forbedre den strategiske planlægning i enheder,
der har til opgave at forvalte de europæiske struktur- og investeringsfonde, og
forsyne enhederne med tilstrækkelige og stabile personaleressourcer.
6.           Fremlægge en detaljeret plan
for forvaltning af offentlig ejendom for 2015 senest i oktober 2014.
Sikre, at virksomheder, der kontrolleres af staten, ledes på en gennemskuelig
og ansvarlig måde, styrke kompetencekravene for medlemmerne af ledelse og
bestyrelser, som udpeges af staten, og indføre et offentligt register for
udnævnelser. Styrke forebyggelse af korruption i den offentlige administration
og statsejede og statskontrollerede virksomheder, herunder ved at udvide
beføjelserne for kommissionen for afhjælpning af interessekonflikter. Øge
gennemsigtigheden i offentlige indkøb, både centralt og lokalt, samt
kapaciteten til at overvåge gennemførelsen og opdage uregelmæssigheder.
7.           Styrke handelsretternes rolle
i overvågningen af gennemsigtigheden og lovligheden i forbindelse med
anvendelsen af proceduren for virksomheder forud for konkurs inden udgangen af
2014. Foretage en gennemgang af den obligatoriske test for
insolvens/illikviditet ved indledningen af proceduren forud for konkurs samt
strømline processen i forbindelse med insolvens og likvidation med henblik på
at forkorte processen. Forbedre kvaliteten og effektiviteten i retssystemet,
særlig ved at give incitamenter til at afslutte retssager for tvister i civile,
handelsretlige og administrative rettidigt og til at bilægge tvister
udenretsligt, særlig i tilfælde af mindre krav.
8.           Udbygge Den Europæiske
Centralbanks gennemgang af aktivernes kvalitet og stresstests for 2014,
foretage en omfattende porteføljeundersøgelse, der er udarbejdet specifikt til
den kroatiske finanssektor, har fokus på vigtige porteføljer, der ikke er
dækket af Den Europæiske Centralbanks undersøgelse, og som omfatter mellemstore
og mindre banker.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 412 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 82 final.
[8]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

31975H0366

75/366/EØF: Rådets Henstilling af 16. juni 1975 om statsborgere i storhertugdømmet Luxembourg, der er indehavere af et eksamensbevis for læger udstedt i et tredjeland

EF-Tidende nr. L 167 af 30/06/1975 s. 0020 - 0020 den græske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0212  den spanske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0203  den portugisiske specialudgave: Kapitel 06 bind 1 s. 0203

++++  RAADETS HENSTILLING  af 16 . juni 1975  om statsborgere i storhertugdoemmet Luxembourg , der er indehavere af et eksamensbevis for laeger udstedt i et tredjeland   ( 75/366/EOEF )  RAADET ,  som godkender direktiv nr . 74/362/EOEF af 16 . juni 1975 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for laeger omfattende foranstaltninger , som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser ( 1 ) ;  som konstaterer , at ordlyden af dette direktiv alene har sigte paa eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser udstedt i en medlemsstat ;  som imidlertid tilstraeber at tage hensyn til den saerlige situation for luxembourgske statsborgere , der ikke i storhertugdoemmet har kunnet foelge et fuldstaendigt universitetsstudium og derfor har studeret i et tredjeland ;  henstiller til regeringerne for de oevrige medlemsstater at lette statsborgerne i storhertugdoemmet Luxembourg adgangen til at udoeve virksomhed som laege inden for Faellesskabet , naar disse er i besiddelse af et eksamensbevis , der tildeler en grad inden for hoeje * e uddannelse som laege , udstedt i et tredjeland , saafremt dette har opnaaet godkendelse af undervisningsministeren i henhold til lov af 18 . juni 1969 om hoejere uddannelse og godkendelse af udenlandske titler og grader inden for hoejere uddannelse , ved at anerkende disse eksamensbeviser paa deres omraader under forudsaetning af , at disse eksamensbeviser er ledsaget af turnuscertifikater , paategnet af sundhedsministeriet i storthertugdoemmet Luxembourg .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 16 . juni 1975 .  Paa Raadets vegne  R . RYAN  Formand  ( 1 ) Se side 1 i denne Tidende .


title: Rådets henstilling af 18. februar 2014 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2012

text:
               29.8.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 289/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 18. februar 2014
   om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2012
   2014/C 289/01
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   som henviser til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé (1) og ændret ved aftalen undertegnet på Mauritius den 4. november 1995 (2),
   som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Ottende Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF), særlig artikel 33, stk. 3,
   som henviser til finansforordning af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS-EF-konvention (4), særlig artikel 66-74,
   som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2012 vedrørende transaktionerne under ottende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter (5), vedrørende regnskabsåret 2012, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af ottende EUF efter henstilling fra Rådet.

               (2)

               Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under ottende EUF i regnskabsåret 2012 har været tilfredsstillende,

         HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under ottende EUF for regnskabsåret 2012.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. februar 2014.

            På Rådets vegne

         G. STOURNARAS

            Formand

      (1)  EFT L 229 af 17.8.1991, s. 3.

      (2)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 3.

      (3)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

      (4)  EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

      (5)  EUT C 331 af 14.11.2013, s. 261.


Avis juridique important

|

52004SC0010

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Finlands opdaterede stabilitetsprogram, 2003-2007  /* SEK/2004/0010 endelig udg. */

Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Finlands opdaterede stabilitetsprogram, 2003-2007(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [1] fastsatte, at lande, der deltager i den fælles valuta, skulle forelægge stabilitetsprogrammer for Rådet og Kommissionen senest den 1. marts 1999. I overensstemmelse med artikel 5 i denne forordning skulle Rådet undersøge de enkelte stabilitetsprogrammer på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det udvalg, Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, der er nedsat ved traktatens artikel 114. Kommissionen vedtog en henstilling om hvert enkelt program. På grundlag af denne henstilling og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav Rådet en udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen kan de opdaterede programmer, som skal forelægges hvert år, undersøges af Rådet efter de samme procedurer.[1]  EFT L 209 af 2.8.1997. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htmFinlands første stabilitetsprogram, der dækkede perioden 1998-2002, blev forelagt den 7. september 1998 og vurderet af Rådet den 12. oktober 1998 [2]. Finland forelagde sit femte og seneste opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2003-2007 den 27. november 2003.[2]  EFT C 372 af 2.12.1998Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk gennemgang af dette opdaterede program under hensyntagen til de oplysninger, der er afgivet i overensstemmelse med adfærdskodeksen [3], efterårets prognoser samt efterfølgende evalueringer, den almindeligt anerkendte metode til vurdering af konjunkturjusterede balancer, henstillingerne i de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik og principperne i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet af 27. november 2002 om bedre samordning af finanspolitikken [4]. Dette giver anledning til følgende vurdering:[3]  Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, dokument EFC/ECFIN/404/01 - REV 1 af 27.6.2001, som godkendt af Ecofin-Rådet den 10.7.2001.[4]  KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.I den nye opdatering af det finske stabilitetsprogram præsenteres makroøkonomiske prognoser og prognoser for de offentlige finanser for perioden 2003-07. Opdateringen er stort set i overensstemmelse med den reviderede "adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form".I opdateringen af det finske stabilitetsprogram fra november 2003 regnes der med en væsentlig stigning i BNP-væksten til 2,7 % i 2004, hvilket er næsten dobbelt så højt som den forventede vækstrate i 2003. Mellem 2005 og 2007 forventes en vækst i nærheden af 2,5 % om året, hvilket overstiger den potentielle produktion med næsten 0,5 procentpoint. Derfor forventes det negative produktionsgab at indsnævres i det sidste år af programperioden i forhold til et gab på over 1,3 procentpoint i 2003 som følge af nedgangen i den økonomiske aktivitet. I denne femte opdatering af stabilitetsprogrammet antages der fra 2004 og fremover stort set samme produktionsprognoser som i det tidligere program. Forskellige efterspørgselskomponenters bidrag til væksten er blevet ændret en anelse, idet det eksterne bidrag lader til at være kraftigere i det nuværende program, mens bidraget fra den indenlandske efterspørgsel er lidt mindre. I 2003 har jobskabelsen været forholdsvis upåvirket af aktivitetsnedgangen. Arbejdsløsheden forventes derfor at ligge uændret på 9,1 % i 2003, og med en stigning i væksten forventes den at falde fra og med 2004. Inflationen forventes at flade ud ved 0,7 % inden 2004 [5] hovedsagelig som følge af afgiftssænkninger på alkoholholdige drikkevarer og fraværet af eksterne prisrystelser, og finder derefter sit tidligere leje omkring 2 %, efterhånden som økonomien ekspanderer og virkningen af afgiftssænkningerne faser ud. Bortset fra højere vækstforudsigelser for 2004 svarer programmets kortsigtede prognoser ganske godt til Kommissionens egen vurdering, særlig efterårsprognosen 2003.[5]  Som følge af udløbet af overgangsperioden for fri import af alkohol og tobak fra andre EU-lande og tiltrædelseslandene svarende til et anslået tab af afgiftsprovenu på omkring 0,4 % af BNP.I det opdaterede program forventes et betydeligt fald i det offentlige overskud fra 4,2 % af BNP i 2002 til 1,7 % i 2004. Dette skyldes dels konjunkturbestemte faktorer, som svækker det offentliges finansielle stilling, og dels øgede udgifter i den nye regerings program. Ifølge programmet vil en øget ekstern skattekonkurrence desuden betyde en vis udhuling af skattegrundlaget. I 2005 og fremefter forventes overskuddet kun at kravle en smule op og stabilisere sig lidt over 2 % af BNP til trods for en vækst, som overstiger potentialet. Den forventede udvikling i den offentlige balance viser dog, at de offentlige finanser i Finland rummer en tilstrækkelig sikkerhedsmargen som sikring mod en overskridelse af referenceværdien på 3 % af BNP i hele programperioden. Den væsentligste årsag til den faldende tendens i overskudskvoten er forværringen i de offentlige finanser, hvor der forventes et underskud fra 2003. Derfor forventes det i det opdaterede program, at regeringens mål om at få balance i de offentlige finanser ved udløbet af dens embedsperiode i 2007, ikke vil blive nået. Desuden forventes de kommunale finanser fortsat at udvise underskud i hele programperioden. Ifølge programmet skyldes det offentlige overskud i 2003-2007 nemlig alene overskuddet fra de sociale fonde og fra de indtægtsbestemte pensionsfonde, som forbereder sig på det finansielle pres, der skyldes en aldrende befolkning. Den konjunkturjusterede balance forventes at falde med over 0,5 procentpoint af BNP i2003-2005. Ifølge programmet forventes det konjunkturjusterede budgetoverskud dog fortsat at ligge over 2 % af BNP i hele programperioden. Dette bør være en tilstrækkelig margen ved normale aktivitetsudsving. Det konjunkturjusterede overskud forventes at falde med 0,2 procentpoint af BNP mellem 2005 og 2007. Dette er stort set i overensstemmelse med Kommissionens konjunkturjusterede balanceberegninger.I det seneste program forventes det offentliges gæld at falde noget mere (-0,3 procentpoint) mellem 2003 og 2004 end i 2002-programmet, selv om gældskvoten var mindre gunstig end det mål, der blev sat i 2002. I modsætning til det foregående program forventes der imidlertid en stigning i gældskvoten i 2004-2006, hvilket skyldes et lidt lavere skøn over det nominelle BNP og et underskud i de offentlige finanser [6]. Desuden hæmmes gældsafviklingen af finansielle transaktioner, dvs. den igangværende diversificering af de sociale sikringsinstitutioners aktiver væk fra statsobligationer og akkumuleringen af statens aktiver inden for indtægtsbestemte pensionsfonde.[6]  Der er sket en teknisk ændring i klassificeringen af den offentlige gæld, idet repoporteføljen, dvs. den offentlige gæld, som statskassen selv har til gode, er taget ud af statskassens balance, fordi den ikke længere var nødvendig i forbindelse med betjeningen af den offentlige gæld. Som følge deraf er gældskvoten steget med 3,2 procentpoint i 2003 i forhold til det foregående program.Regeringsprogrammet indeholder en plan om at nedsætte indkomstskatten med mindst 1,12 mia. EUR eller 0,8 % af BNP i dens embedsperiode med henblik på at øge jobskabelsen. Ifølge opdateringen er størstedelen af disse skattenedsættelser fordelt således, at de falder i begyndelsen af den periode, der er omfattet af budgetforslaget for 2004. Dette kan retfærdiggøres på baggrund af konjunkturnedgangen og den hurtigere opnåede sunde budgetstilling og en høj generel skat på arbejde. Desuden er skattelettelserne ledsaget af stramme flerårige udgiftslofter i de offentlige finanser i 2004-2007.I opdateringen forventes de offentlige udgifter fortsat at ligge ret konstant på 48,75 % af BNP mellem 2003 og 2007. Samtidig med at de stigende sociale overførsler og den offentlige finansiering vil medføre et opadgående pres, er det meningen, at de flerårige udgiftsgrænser, der er indført af den nye regering, skal sikre en streng kontrol med udgifterne. Ifølge opdateringen er de offentlige udgifter i budgetforslaget for 2004, ekskl. rentebetalinger, steget med 4 % i faste priser i forhold til 2003. Halvdelen af overskridelsen skyldes bevillingsforhøjelser, som er nødvendiggjort af den gældende lovgivning, samt beslutninger truffet af den forrige regering, og den anden halvdel skyldes udgiftsstigninger og kompensationer, som er indeholdt i den nye regerings program. Budgetforslaget for 2004 er i overensstemmelse med henstillingen, idet de offentlige udgifter forventes at ligge under de udgiftslofter, der blev aftalt i maj 2003.Ifølge den lovgivning, der blev vedtaget for nylig, skal kommunerne holde deres budgetter i balance i en treårig planlægningsperiode. Ifølge programmet forventes de kommunale finanser imidlertid at udvise overskud i hele perioden fra 2003-2007. Derfor må regeringen styrke gennemførelsen af lovgivningen ved nøje overvågning [7] af de kommunale finanser.[7]  I Finland er kommunerne administrativt set forholdsvis uafhængige.Det opdaterede program for 2003 indeholder et detaljeret afsnit om de offentlige finansers holdbarhed, suppleret med nationale budgetprognoser for de offentlige udgifter og indtægter frem til 2050. Heraf fremgår det, at udgifter på grund af en aldrende befolkning ventes at stige med omkring 6 procentpoint af BNP mellem 2005 og 2050, mens indtægterne forventes at stige med ca. 1 procentpoint af BNP i samme periode. De offentlige finanser i Finland ser imidlertid ud til at være godt rustet til at klare de budgetmæssige konsekvenser af en aldrende befolkning. Dette afspejles i høj grad af det vedvarende budgetoverskud, som fører til en forholdsvis hurtig gældsreduktion på længere sigt. Selv om det offentlige overskud forventes at falde noget i løbet af programperioden, vil bruttogælden fortsat falde i de næste to årtier som resultat af et klart politisk mål. Derudover styrkes de offentlige finansers holdbarhed af et pensionssystem, der i vid udstrækning allerede er finansieret [8]. De seneste reformer [9] af pensions- og arbejdsløshedsforsikringssystemerne forventes at begrænse udgiftstrykket på længere sigt [10]. Visse af resultaterne ser imidlertid ud til først at ville indfinde sig længe efter.[8]  Markedsværdien af de lovpligtige indtægtsbestemte pensionsfonde var ca. 51 % af BNP i 2002.[9]  F.eks. ophør af visse førtidspensionsordninger, incitamenter til at få ældre arbejdere til at blive på arbejdsmarkedet og mekanismer til justering af pensionsrettigheder som følge af ændringer i den forventede levetid.[10]  Der er planer om yderligere initiativer, herunder ændring af pensionssystemerne i den offentlige sektor.På længere sigt kan det medføre problemer, at de offentlige finansers forventede holdbarhed er baseret på en antagelse om et skattetryk på tæt ved 44 % af BNP i de kommende årtier. Et samlet skattetryk af den størrelse vil imidlertid være ret højt i forhold til andre industrialiserede lande. Bortset fra de nuværende betænkeligheder med hensyn til de høje arbejdsomkostningers hindringer for jobskabelsen kan der også opstå tvivl om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt at have et så højt skattetryk på længere sigt som følge af, at produktionsfaktorerne (og dermed skattegrundlaget) bliver mere mobilt i takt med globaliseringen.Det opdaterede program holder sig i høj grad til Rådets henstillinger i de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for 2003-2005, idet regeringen har indført flerårige udgiftsgrænser for at kontrollere budgetudgifterne og præsenteret foranstaltninger, som skal reducere strukturarbejdsløsheden og øge konkurrencen. Der er desuden truffet foranstaltninger til at forbedre effektiviteten af den offentlige sektor.På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling med henblik på Rådets udtalelse om Finlands opdaterede stabilitetsprogram og fremsender den hermed til Rådet.Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Finlands opdaterede stabilitetsprogram, 2003-2007RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [11], særlig artikel 5, stk. 3,[11]  EFT L 209 af 2.8.1997. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htmunder henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [20. januar 2004] gennemgik Rådet Finlands opdaterede stabilitetsprogram, der dækker perioden 2003-2007. Det opdaterede program er stort set i overensstemmelse med oplysningskravene i den reviderede "adfærdskodeks" for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form.Den budgetstrategi, der ligger til grund for opdateringen, er baseret på, at forholdet mellem udgifter og BNP skal fastholdes uændret i hele programperioden, mens indtægtskvoten efter et midlertidigt fald i 2004 igen skal stige gradvist hen imod slutningen af programperioden. Målet for regeringens budgetstrategi er at opnå balance i de offentlige finanser inden 2007, men ifølge programmet vil dette mål ikke blive nået med de nuværende prognoser på mellemlang sigt.I det makroøkonomiske scenario i det opdaterede stabilitetsprogram for 2003 forudses der en styrkelse af den økonomiske aktivitet fra 1,4 % i 2003 til 2,7% i 2004, hvilket lader til at være underbygget af de seneste data. Derefter forventes væksten i BNP at nå sin trendrate på gennemsnitlig 2,5 % mellem 2005 og 2007. Beskæftigelsen, som faldt med 0,2 % i 2003, forventes at stige med 0,3 % i gennemsnit i 2004-2007. Inflationen forventes at stige gradvis fra 1 % i 2003 til 1,8 % i 2007. De kortsigtede prognoser er stort set i overensstemmelse med Kommissionens prognose fra efteråret 2003. På baggrund af antagelsen om et gunstigt eksternt miljø repræsenterer den forventede stabilisering af væksten i BNP i de sidste år af programmet en ret forsigtig opfattelse.I programmet forventes der en væsentlig nedgang i det offentlige underskud fra 4,2 % af BNP i 2002 til 2,3 % i 2003 og under 2 % i 2004 [12]. I de senere år i programmet skal der genetableres et overskud på 2 % eller derover i overensstemmelse med de for nylig definerede udgiftslofter. Både de centrale myndigheder og i mindre grad de kommunale myndigheder er ansvarlige for den svækkede tendens i den finansielle stilling mellem 2003 og 2007, mens de sociale sikringsfonde opretholder overskuddet på centralt plan. Den forventede nedgang i det konjunkturbaserede overskud på 0,6 procentpoint af BNP mellem 2003 og 2005 skyldes delvis direkte (indkomst) og indirekte (alkohol) skattesænkninger og lavere indtægter fra selskabsskatter. Det konjunkturjusterede overskud vil falde fra 4,3 % af BNP i 2002 til 3,0 % i 2003 og yderligere i 2004 til 2,4 %. I 2005 og derefter vil det konjunkturjusterede overskud stabiliseres over 2 % af BNP. Dette er stort set i overensstemmelse med Kommissionens konjunkturjusterede balanceberegninger. Til trods for det højere end forventede resultat i 2002 forventes gældskvoten fortsat at falde beskedent fra 45,1 % af BNP i 2003 til 44,6 % af BNP i 2007.[12]  Bortset fra 2002 er de offentlige overskud blevet nedjusteret for hele programperiodens vedkommende.Til trods for de forventede vedvarende mindre underskud i de centrale og kommunale myndigheders finanser, skulle programmets budgetpolitiske mål om et pænt offentligt overskud give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af referenceværdien på 3 % af BNP for det offentlige underskud under normale konjunktursvingninger.Faldet i det offentlige overskud skyldes hovedsagelig højere end planlagte indkomstskattesænkninger i 2000-2004 og højere end planlagte diskretionære udgifter på centralt plan i 2001-2003. De tidligere høje overskud har givet en vis yderligere skattemæssig manøvrefrihed, således at under plausible makroøkonomiske og budgetmæssige antagelser skulle det mellemfristede mål om en budgetstilling tæt på balance eller i overskud kunne fastholdes igennem programperioden. En systematisk tendens til at overskride de mellemfristede retningslinjer for udgifterne, således som det tidligere er konstateret, udgør imidlertid en risiko for regeringens budgetstrategi. Derfor bør de flerårige udgiftsgrænser, der er indført af den nye regering, anses for at være mere bindende med henblik på at holde udgifterne under kontrol.I stabilitetsprogrammet fokuseres der på holdbarheden af de offentlige finanser. På grundlag af den nuværende politik synes de offentlige finanser at være tilstrækkelig holdbare til at imødekomme omkostningerne i forbindelse med den aldrende befolkning; denne udvikling støttes af gentagne budgetoverskud og et reformeret pensionssystem, der i høj grad allerede er finansieret. Holdbarheden bør også understøttes af såvel planlagte som igangværende reformer, hvis formål er at øge beskæftigelsesgraden, og de finske myndigheder bør gå videre med gennemførelsen heraf inden for den tidsramme, der er anført i stabilitetsprogrammet.Den samlede skattebyrde i Finland er høj i forhold til andre industrialiserede lande. De seneste skattesænkninger og en række yderligere planlagte foranstaltninger tager ikke blot sigte på at fremme beskæftigelsen og jobskabelsen, men også på at standse udhulingen af skattegrundlaget som følge af produktionsfaktorernes (arbejde og kapital) stigende internationale mobilitet. For at fastholde de seneste ti års succes med at få de offentlige finanser ind på en holdbar vej, vil det være så meget desto mere vigtigt at sikre en streng overholdelse af de nyligt fastlagte udgiftslofter.De økonomiske politikker, der præsenteres i det opdaterede program, er stort set i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, hvor det for Finlands vedkommende bl.a. blev henstillet, at der indføres flerårige udgiftsgrænser, og at den høje strukturarbejdsløshed nedbringes.