               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 22.5.2017
            COM(2017) 511 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Italiens nationale reformprogram for 2017og med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2017

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Italiens nationale reformprogram for 2017

                  og med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2017

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  5
               , som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  6
               , hvori Italien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 21. marts 2017 blev den vedtaget af Rådet
                  7
               .

               (2)Da Italien har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Italien sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet, som er afspejlet i henstilling 1 til 4 nedenfor.

               (3)Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Italien
                  8
                for 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Italiens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Italiens nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 22. februar 2017
                  9
               . Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Italien er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. I en situation med et stort antal misligholdte lån og arbejdsløshed indebærer den høje offentlige gæld og en produktivitetsudvikling, der gennem længere tid har været svag, risici, der har betydning ud over landegrænserne. Behovet for tiltag, der kan mindske risikoen for negative konsekvenser for den italienske økonomi og for Den Økonomiske og Monetære Union, er særlig stort i betragtning af landets størrelse og den påvirkning, Italiens situation har på andre lande.

               (4)Den 27. april 2017 fremlagde Italien sit nationale reformprogram for 2017 og sit stabilitetsprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Italiens nationale reformprogram indeholder både kort- og mellemsigtede tilsagn. På kort sigt er det planen at få vedtaget de resterende love på konkurrenceområdet og reformen af strafferetten og forældelsesfrister samt at få gennemført loven om bekæmpelse af fattigdom og foranstaltningerne vedrørende overenskomstforhandlinger på virksomhedsniveau, skatteomlægningen og privatiseringerne. På mellemlang sigt vedrører foranstaltningerne de offentlige finanser, beskatning, arbejdsmarkedet, bank- og lånesystemet, konkurrence, den offentlige forvaltning, retsvæsenet og investeringer. Det nationale reformprogram dækker også de udfordringer, der er afdækket i landerapporten for 2017 og i henstillingen vedrørende euroområdet, herunder behovet for at relancere investeringer og sikre de offentlige finansers holdbarhed. Såfremt disse tiltag gennemføres inden for de fastsatte frister, vil de bidrage til at løse Italiens makroøkonomiske ubalancer og efterkomme de landespecifikke henstillinger. På basis af vurderingen af Italiens politiske tilsagn bekræfter Kommissionen sin tidligere konklusion om, at det på nuværende tidspunkt ikke er nødvendigt at tage yderligere skridt inden for rammerne af proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer. Der følges nøje op på gennemførelsen af det politiske reformprogram ved hjælp af specifik overvågning.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i medlemsstaternes programmer under de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til lovgivningen vedrørende ESI-fondene
                  10
                kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante landespecifikke henstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og ændre sine relevante programmer under ESI-fondene. Kommissionen har udarbejdet nærmere retningslinjer for anvendelsen af disse bestemmelser
                  11
               .

               (6)Italien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. Regeringen forventer i sit stabilitetsprogram for 2017, at den offentlige saldo forbedres fra 2,4 % af BNP i 2016, til 2,1 % i 2017 og 1,2 % i 2018 for at ende med et strukturelt budget, der stort set er ligevægtigt i 2019. Den mellemfristede målsætning om strukturel budgetbalance, forventes at blive nået i 2019 og fastholdt i 2020, hvorimod den genberegnede
                  12
                strukturelle saldo tyder på et lille strukturelt underskud (0,3 % af BNP) i begge år. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes den offentlige gældskvote at stabilisere sig i 2017 efter at være steget yderligere i 2016 (fra 132,1 % i 2015 til 132,6 % af BNP), og derefter at falde fra 2018 til 125,7 % i 2020. Usikkerheden om sammensætningen og gennemførelsen af den mellemfristede budgetstrategi i stabilitetsprogrammet medfører nedadrettede risici for både vækstprognoser og opfyldelsen af budgetmål. I Kommissionens forårsprognose for 2017 forventes samme realvækst i BNP for 2018 som i stabilitetsprogrammet for 2017 på trods af et væsentligt højere underskud. Kommissionens prognose omfatter ikke en momsforhøjelse (0,9 % af BNP), der vedtaget ved lov som en "sikkerhedsklausul" med henblik på at opfylde budgetmålene i 2018, hvilket også skyldes, at stabilitetsprogrammet for 2017 bekræfter hensigten om ikke at aktivere den uden at give nærmere oplysninger om alternative kompenserende foranstaltninger. I stabilitetsprogrammet for 2017 anføres endvidere hensigten om at finde yderligere muligheder for at mindske skattebyrden.

               (7)Det fremgår af stabilitetsprogrammet for 2017, at den budgetmæssige virkning af den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge samt sikkerhedsrelaterede foranstaltninger i 2016 og 2017 er betydelig, og der gives tilstrækkelig dokumentation for omfanget og arten af disse ekstraudgifter på budgettet. Ifølge Kommissionens vurdering beløb disse ekstraudgifter sig i 2016 til 0,06 % af BNP i forbindelse med flygtningetilstrømningen og 0,06 % af BNP i forbindelse med sikkerhedsrelaterede udgifter. I 2017 forventes udgifterne i forbindelse med den usædvanlige tilstrømning af flygtninge foreløbigt at beløbe sig til 0,16 % af BNP
                  13
               .  De italienske myndigheder har endvidere påberåbt sig klausulen om usædvanlige begivenheder i 2017 grundet udsædvanlig stor seismisk aktivitet. I 2017 forventes udgifterne i forbindelse med den usædvanlige seismiske aktivitet foreløbigt at beløbe sig til 0,18 % af BNP
                  14
               .  I henhold til artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 kan der tages hensyn til disse yderligere udgifter, idet tilstrømningen af flygtninge, terrortruslens alvor og den usædvanligt store seismiske aktivitet er usædvanlige begivenheder, der har afgørende virkning på Italiens offentlige finanser, og de offentlige finansers holdbarhed ikke bringes i fare ved at tillade en midlertidig afvigelse fra tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Derfor er den påkrævede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 blevet nedjusteret med 0,12 % af BNP for at tage højde for de yderligere udgifter relateret til flygtninge og sikkerhedsrelaterede foranstaltninger. Hvad angår 2017 vil der blive gennemført en endelig vurdering, herunder af hvilke beløb der kan tages hensyn til, i foråret 2018 på basis af oplysninger fra de italienske myndigheder.

               (8)I 2016 fik Italien bevilget en midlertidig afvigelse på 0,5 % af BNP fra den krævede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning for at tage højde for store strukturreformer med en positiv indflydelse på de offentlige finansers holdbarhed på længere sigt og yderligere 0,25 % af BNP for at tage højde for nationale investeringsudgifter til projekter, som EU medfinansierer. Hvad angår investeringsklausulen er et af kriterierne for, hvorvidt der kan ses bort fra afvigelsen, stigningen i offentlige investeringer. De endelige tal for 2016 viste et fald i de offentlige investeringer i 2016 sammenlignet med 2015 (på 1,6 mia. EUR). Rådet anerkender dog, at der er særlige forhold, som lagde en begrænsning på de offentlige investeringer sidste år. Et af disse var den usikkerhed, der var forbundet med overgangen til den kodeks for offentlige udbud og koncessioner, som blev revideret i overensstemmelse med de landespecifikke henstillinger fra 2016. Nok så vigtigt var der i 2016 også et skarpt fald i de investeringer, som blev finansieret ved hjælp af EU-midler som følge af starten på den nye programmeringsperiode, mens nationalt finansierede investeringer steg marginalt (med 1,1 mia. EUR). Eftersom de nationalt finansierede investeringer steg i 2016 og udgifterne i forbindelse med investeringsklausulen ikke opvejede dem, kan Italien indrømmes en midlertidig afvigelse på 0,21 % af BNP i forbindelse med investeringsklausulen svarende til de nationale udgifter, der kan berettige til medfinansiering som meddelt i stabilitetsprogrammet for 2017. Når den samlede ekstra fleksibilitet på 0,83 % af BNP inden for rammerne af den usædvanlige begivenhed, strukturreformen og investeringsklausulen tages i betragtning, tyder Kommissionens forårsprognose for 2017 på en vis afvigelse fra den anbefalede tilpasning i retning af den mellemfristede målsætning i 2016.

               (9)Den 12. juli 2016 henstillede Rådet, at Italien gennemfører en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,6 % eller mere af BNP i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2017. Ifølge Kommissionens forårsprognose for 2017 er der risiko for en væsentlig afvigelse fra den anbefalede finanspolitiske tilpasning i retning af den mellemfristede målsætning i 2017 og for 2016 og 2017 samlet set. Denne konklusion ville dog blive ændret til en risiko for en vis afvigelse, hvis den midlertidige afvigelse i henhold til klausulen om usædvanlige begivenheder i forbindelse med den usædvanligt store tilstrømning af flygtninge og den forebyggende investeringsplan med henblik på at beskytte det nationale område mod jordskælvsrisici (foreløbigt skønnet til 0,34 % af BNP samlet set) trækkes fra kravet i 2017.

               (10)I 2018 forventes Italien i lyset af sin finanspolitiske kurs, navnlig gældsniveauet, at foretage yderligere tilpasninger i retning af den mellemfristede budgetmålsætning om strukturel budgetbalance. Ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten, indebærer en sådan tilpasning et krav om en nominel reduktion i de primære offentlige nettoudgifter på mindst 0,2 % i 2018. Det ville svare til en årlig strukturel tilpasning på mindst 0,6 % af BNP. Med en uændret politik er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2018. Italien forventes ikke umiddelbart at overholde gældsreglen i 2017 og 2018. Generelt er Rådet af den opfattelse, at Italien skal være parat til at træffe yderligere foranstaltninger for a sikre overensstemmelse i 2017, og at der vil være behov for yderligere foranstaltninger fra 2018 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Som fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97 bør der i vurderingen af budgetplanerne og resultaterne tages højde for medlemsstatens budgetbalance i lyset af konjunkturforholdene. Som anført i Kommissionens meddelelse, der ledsager disse landespecifikke henstillinger, skal der ved vurderingen af udkastet til budgetplan for 2018 og den efterfølgende vurdering af 2018-budgetresultaterne tages behørigt hensyn til målet om at opnå en finanspolitisk kurs, der bidrager til både at styrke det igangværende opsving og sikre de offentlige finansers holdbarhed. Kommissionen agter i den sammenhæng at gøre brug af den gældende skønsmargen i lyset af konjunkturforholdene i Italien.

               (11)Grundet Italiens umiddelbart mangelfulde overholdelse af gældsreglen i 2015 udarbejdede Kommissionen den 22. februar 2017 i henhold til artikel 126, stk. 3, i TEUF en rapport, hvori det blev konkluderet, at medmindre de yderligere strukturforanstaltninger svarende til mindst 0,2 % af BNP, som regeringen lovede at vedtage senest i april 2017, er kommet på plads inden da, så Italien bliver bragt nærmere målet om bred overholdelse af bestemmelserne i den forebyggende del i 2017 (og dermed også i 2016), må gældskriteriet som defineret i traktaten og i forordning (EF) nr. 1467/1997 anses for ikke at være opfyldt i den aktuelle situation. Hvorvidt det skal henstilles, at der indledes en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt stort underskud, vil der først blive truffet afgørelse om på grundlag af Kommissionens forårsprognose for 2017, idet der tages hensyn til de endelige tal for 2016 og gennemførelsen af de finanspolitiske tilsagn, som de italienske myndigheder gav i februar 2017. I april 2017 vedtog den italienske regering de ønskede yderligere konsolideringsforanstaltninger. På nuværende tidspunkt ser det derfor ikke ud til, at der skal tages yderligere skridt for at overholde gældskriteriet i 2015. Kommissionen vil i efteråret 2017 revurdere, om Italien overholder gældskriteriet på grundlag af de oplysninger, der meddeles for 2016, og Kommissionens prognose for efteråret 2017, hvori der vil blive indarbejdet nye oplysninger om budgetgennemførelsen i 2017 og budgetplanerne for 2018.

               (12)Italiens høje offentlige gældskvote forventes at stabilisere sig, men er som følge af forværringen af den strukturelle primære saldo og de aktuelle makroøkonomiske forhold ikke på vej nedad. En gældskvote på over 130 % af BNP betyder, at væsentlige ressourcer er øremærket til at dække udgifter til betjening af gæld på bekostning af mere vækstfremmende tiltag som f.eks. uddannelse, innovation og infrastruktur.

               (13)Der er flere årsager til, at Italiens skattesystem ikke fremmer økonomisk vækst og effektivitet. På trods af, at der for nylig er foretaget en beskeden reduktion af skattebyrden på produktionsfaktorer, er den blandt de højeste i EU. Det er muligt i højere grad at omlægge til andre former for skat, som skader væksten mindre, på en budgetneutral måde. Den første bopælsskat blev ophævet i 2015, hvilket var et tilbageskridt i forsøget på at opnå en mere effektiv skattestruktur. Den længe ventede revision af skatteudgifterne, især hvad angår reducerede momssatser, blev udskudt yderligere, på trods af at den ifølge national lovgivning skal foretages hvert år. Der er stadig ikke gennemført en reform af de utidssvarende matrikelværdier i overensstemmelse med de aktuelle markedsværdier. Den ringe overholdelse af skattereglerne og de komplekse skatteregler øger byrden på de virksomheder og husholdninger, der efterlever reglerne. Nyere foranstaltninger, såsom obligatorisk elektronisk fakturering og "opsplittet betaling" i forbindelse med offentlige organers indkøb, er et skridt i den rigtige retning. Elektronisk fakturering er imidlertid ikke obligatorisk for transaktioner i den private sektor, og loftet på kontantbetaling er på det seneste blevet sat op, hvilket betyder, at brugen af elektronisk betaling ligger et godt stykke under gennemsnittet i EU til skade for efterlevelsen af skattereglerne.

               (14)Hvad angår budgetproceduren blev en omfattende reform vedtaget i 2016. Kommissionen vil fortsat følge gennemførelsen af reformen, som vil gøre udgiftsrevisionen til en mere integreret del af budgetproceduren.

               (15)De generelle vilkår, den offentlige forvaltning og erhvervsmiljøet i Italien lider stadig under en række strukturelle mangler. Disse mangler bremser gennemførelsen af reformer, hæmmer investeringer og skaber usikkerhed og mulighed for profitsøgende adfærd. Reformerne af det civilretlige system, som er blevet vedtaget i de senere år for at gøre retssystemet mere effektivt, forbedre sagsforvaltningen og sikre proceduremæssig disciplin, er først nu så småt ved at vise resultater. Det er fortsat et stort problem, at civilretlige sager varer så længe. Både behandlingstiden og sagsefterslæbet i forbindelse med civil- og handelsretlige sager er stadig blandt de højeste i EU i alle instanser, selv om der ses en lille fald i de lavere instanser. En endnu ikke afsluttet reform skal sikre, at kriterierne for at antage appeller strammes yderligere, at den civile retspleje strømlines ved alle instanser, og at incitamenterne til at klage bare for at chikanere fjernes.

               (16)Der er flere tegn på, at korruption fortsat er et stort problem i Italien på trods af de reformer, der indtil videre er vedtaget. Den stærkt forsinkede reform af forældelsesfrister med henblik på at øge bekæmpelsen af korruption har været ventet siden 2014. I sin nuværende form fører forældelsesfristerne til, at en høj andel af sager afvises som forældede efter en afgørelse i første instans. Den nationale myndighed for korruptionsbekæmpelse har endvidere begrænsede økonomiske og menneskelige ressourcer til at udøve sine beføjelser, og de regler, der skal til sikre forebyggelse, er usammenhængende.

               (17)Der blev i 2015 vedtaget omfattende lovgivning med henblik på en reform af den offentlige forvaltning. Derved skulle den offentlige forvaltning blive mere effektiv. Da forfatningsdomstolen ved en dom i november 2016 imidlertid erklærede den procedure, der var blevet fulgt i forbindelse med vedtagelsen af nogle af lovdekreterne vedrørende gennemførelsen for forfatningsstridig, er vigtige dele af reformen endnu ikke gennemført. Dommen vedrører især tre af reformens vigtige områder: lokale offentlige tjenester, ansættelse i det offentlige og statsejede virksomheder. Der er brug for nye lovgivningsinitiativer til at ændre de lokale offentlige tjenester og ansættelse i det offentlige på ledelsesniveau, da fristen for dekreterne udløb i november 2016. Hvad angår statsejede virksomheder, skal det dekret, der blev vedtaget før dommen, ændres. Formålet med reformen er at mindske antallet af statsejede virksomheder, gøre dem mere effektive og sikre, at de fungerer på samme vilkår som private virksomheder. Gennemførelsen af de planlagte privatiseringer ville også bidrage til rationaliseringen af statsejede virksomheder.

               (18)De generelle konkurrencevilkår er fortsat ringe. Navnlig er den årlige konkurrencelov for 2015 endnu ikke blevet vedtaget. Der er stadig væsentlige hindringer for konkurrencen i forbindelse med bestemte sektorer, såsom lovregulerede erhverv, koncessioner, offentlige udbud, tilladelsesordningen samt lokale offentlige tjenester, herunder transport. Navnlig er der stadig kun gjort meget begrænset fremskridt med at fremme et effektivt, gennemsigtigt og konkurrencedrevet marked for offentlig transport, navnlig for jernbaner, der er omfattet af statslige koncessioner. Ifølge en ny indikator, som er udviklet af Kommissionen, er graden af regulering højere i Italien end det vejede gennemsnit på EU-plan for de fleste af de analyserede faggrupper. For at tackle dette problem blev der som led i en pakke af foranstaltninger, der havde til formål at opbløde hindringer på markedet for tjenesteydelser,
                  15
                i januar 2017 givet specifik vejledning pr. faggruppe i en meddelelse fra Kommissionen om anbefalinger til reformer af reguleringen af liberale erhverv.

               (19)Banksektorens store beholdning af misligholdte lån skader stadig bankernes fortjeneste og deres evne til at genere kapital internt. Det går ud over långivningen, især til små virksomheder. De politiske initiativer, der er taget hidtil, har ikke medført en væsentlig reduktion af de misligholdte lån. Vejledningen om forvaltning af misligholdte lån på nationalt niveau er fortsat utilstrækkelig. Mellemstore og små banker er fortsat mere sårbare end store kreditinstitutioner. Kommissionen vil derfor holde øje med gennemførelsen af reformen af virksomhedsledelsen i de største andelsbanker, de såkaldte banche popolari, og de små andelskasser, hvilket er nøglen til en konsolidering af banksystemet. Reglerne om insolvens og håndhævelse af sikkerhedsstillelse fremmer stadig ikke i tilstrækkelig grad en hurtig afvikling og omlægning af misligholdte lån, især i forbindelse med små virksomheder og mikrovirksomheder. Der er et udkast til gennemførelsesbestemmelser, der har til formål at sikre et grundigt eftersyn og en strømligning af insolvens- og håndhævelsesreglerne, og som i øjeblikket drøftes i parlamentet, der kunne afhjælpe nogle af de aktuelle mangler og bidrage til udviklingen af et sekundært marked for misligholdt gæld i Italien.

               (20)På trods af den gradvise forbedring af arbejdsmarkedet, som understøttes af reformer, er langtidsledigheden og ungdomsarbejdsløsheden fortsat høj (henholdsvis 6,7 % og 38 % i 2016), og over 1,2 millioner unge mennesker er hverken under uddannelse eller i arbejde. Trods store fremskridt med gennemførelsen af ungdomsgarantien er der stadig nogle problemer, der skal løses for at sikre en mere effektiv og fuldstændig gennemførelse. Antallet og kvaliteten af tilbud er fortsat lav, og der er store regionale forskelle på resultaterne. Reformen af de aktive arbejdsmarkedspolitikker, herunder af arbejdsmarkedets forvaltning, er stadig i sin vorden, og arbejdsformidlingerne er fortsat svage med store regionale forskelle. Voksenuddannelse er ikke tilstrækkeligt udviklet, hvilket kan påvirke lavtuddannede personers resultater på arbejdsmarkedet negativt.

               (21)Kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet og deres arbejdskraftspotentiale er stærkt underudnyttet. Beskæftigelsesprocenten blandt kvinder er blandt de laveste i EU. Der er visse forhold i skattesystemet, der stadig får sekundære forsørgere til at afholde sig fra at deltage i arbejdsstyrken, og adgangen til sundhedsydelser (til børn og ældre), som er til at betale, er stadig begrænset med store regionale forskelle. Forældreorlovsprocenten er blandt de laveste i EU.

               (22)Decentrale forhandlinger er ikke særlig udbredt. Det gør det besværligt at fordele ressourcerne effektivt og afpasse lønninger til de lokale økonomiske vilkår. Det skyldes også de gældende regler og den gældende praksis for overenskomstforhandlinger, som skaber usikkerhed i forholdet mellem arbejdsmarkedets parter og kun giver begrænsede muligheder for decentrale forhandlinger. Skattenedsættelser på produktivitetsrelaterede lønstigninger har ikke vist sig specielt egnede til at udbrede brugen af decentrale forhandlinger væsentligt.

               (23)Andelen af personer, der risikerer fattigdom eller social udelukkelse, ligger et godt stykke over EU-gennemsnittet, især for børn og mennesker med indvandrerbaggrund. Der er også store regionale forskelle. Der er gjort nogen fremskridt hvad angår den nationale strategi for fattigdomsbekæmpelse. Den nyligt vedtagne inklusionsindkomstordning er et positiv skridt i retning af indførelsen af én omfattende ordning for bekæmpelse af fattigdom. Hvorvidt den virker efter hensigten vil afhænge af, om der afsættes tilstrækkelige ressourcer til at gennemføre den ordentligt (herunder ved en strømligning af forskellige sociale ydelser), om hjælpen målrettes tilstrækkeligt ved hjælp af behovstest, om der gives forrang til familier med børn, og om de praktiske procedurer er effektive, både hvad angår ydelsen af indkomststøtte og sammenhængende tjenester. På nuværende tidspunkt er det ikke klart, om de finansielle ressourcer vil være tilstrækkelige til at løse Italiens fattigdomsproblem. De største udfordringer er fortsat at skaffe ekstra ressourcer, samtidig med at budgetmålene opfyldes, fragmenteringen af det sociale bistandssystem mindskes, de sociale udgifter rationaliseres og de pensionsbetingede skævheder tackles.

               (24)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Italiens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Italien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Italien, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og EU-retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (25)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Italiens stabilitetsprogram, og dets holdning
                  16
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (26)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 4 nedenfor,

               HENSTILLER, at Italien i 2017 og 2018 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Føre en finanspolitik, der stemmer overens med bestemmelserne i den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, hvilket indebærer en betydelig finanspolitisk indsats i 2018. Når der træffes politiske foranstaltninger, bør der lægges vægt på at opnå en finanspolitisk kurs, der bidrager til både at styrke det aktuelle opsving og sikre holdbarheden af de offentlige finanser i Italien. Omlægge skattebyrden fra produktionsfaktorer til skatter, der er mindre skadelige for væksten på en budgetneutral måde, ved at tage afgørende skridt til at reducere antallet og omfanget af skatteudgifter, omstrukturere det forældede matrikelsystem og genindføre skat på den primære bopæl for husholdninger med høj indkomst. Udbrede den obligatoriske brug af elektronisk fakturering og betaling.

               2.Afkorte civile retssager ved effektiv sagsforvaltning og strenge proceduremæssige regler. Øge indsatsen for at bekæmpe korruption, især ved at ændre forældelsesfristerne. Fuldende reformerne af ansættelse i det offentlige og forbedre effektiviteten i statsejede virksomheder. Snarest muligt vedtage og gennemføre konkurrenceloven og tackle konkurrencerestriktionerne.

               3.Fremskynde nedbringelsen af antallet af misligholdte lån og øge incitamenterne til balancesanering og omstrukturering, især for banker, der er under nationalt tilsyn. Vedtage en omfattende revision af reglerne om insolvens og håndhævelse af sikkerhedsstillelse.

               4.Styrke reglerne om kollektive overenskomstforhandlinger i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, således at overenskomsterne i højere grad tager hensyn til lokale forhold. Sikre effektive aktive arbejdsmarkedspolitikker. Gøre det lettere for sekundære forsørgere at komme i arbejde. Rationalisere de sociale udgifter og forbedre den måde, hvorpå de sammensættes.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 511 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 og P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  EUT C 92/01 af 24.3.2017, s. 1.

                     (8)
                  SWD(2017) 77 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (13)
                  Beløbet baseres på de samlede budgetudgifter på 0,25 % af BNP, der blev anslået i stabilitetsprogrammet for 2017, fra hvilke fratrækkes de midlertidige afvigelser på 0,03 % af BNP og 0,06 %, som allerede blev bevilget i henholdsvis 2015 og 2016. Kommissionen meddelte i sin udtalelse om Italiens udkast til budgetplan for 2017, at den ville være villig til at overveje endnu en afgivelse grundet den usædvanligt store tilstrømning af flygtninge til Italien også i lyset af Det Europæiske Råds møde i oktober 2016, hvor det væsentlige bidrag også af finansiel art, som medlemsstater i frontlinjen har ydet de senere år.

                     (14)
                  Kommissionen mente i sin udtalelse om Italiens udkast til budgetplan for 2017, at de udgifter, der var øremærkede til katastrofeberedskab og til den forebyggende investeringsplan med henblik på at beskytte det nationale område mod jordskælvsrisici, kunne anses for at være af tæt forbundne. I de følgende år vil kun positive gradvise ændringer i de ressourcer, der øremærkes til dette formål, kunne komme i betragtning ved eventuelle yderligere midlertidige afvigelser.

                     (15)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final og COM(2016) 824 final.

                     (16)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


                   EUROPA-
                   KOMMISSIONEN
                                           Bruxelles, den 13.5.2015
                                           COM(2015) 268 final
                         Henstilling med henblik på
                        RÅDETS HENSTILLING
           om Nederlandenes nationale reformprogram for 2015
   og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2015
DA                                                                      DA
 ---pagebreak---                                          Henstilling med henblik på
                                        RÅDETS HENSTILLING
                        om Nederlandenes nationale reformprogram for 2015
              og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2015
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk.
   2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af
   overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske
   politikker1, særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af
   16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer2, særlig
   artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen3,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet4,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget fra Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:
   (1)       Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny
             strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget samordning af
             de økonomiske politikker. Strategien fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal
             gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og
             konkurrenceevne.
   (2)       På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling
             om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske
             politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om
             retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker. Disse udgør tilsammen
   1
           EUT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
   2
           EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
   3
           COM(2015) 268.
   4
           P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.
DA                                                    2                                          DA
 ---pagebreak---         de "integrerede retningslinjer", som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i
        betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
   (3)  Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling om Nederlandenes nationale
        reformprogram for 2014 og afgav sin udtalelse om Nederlandenes opdaterede
        stabilitetsprogram for 2014. Den 28. november 2014 fremlagde Kommissionen i
        overensstemmelse med forordning (EU) nr. 473/20135 sin udtalelse om
        Nederlandenes udkast til budgetplan for 20156.
   (4)  Den 28. november 2014 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse7, som
        markerede starten på det europæiske semester for samordning af de økonomiske
        politikker for 2015. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning
        (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen8, hvori Nederlandene blev
        udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en
        dybdegående undersøgelse.
   (5)  Den 18. december 2014 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne om at sætte
        skub i investeringer, fremskynde strukturreformer og forfølge en ansvarlig
        vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.
   (6)  Den 26. februar 2015 offentliggjorde Kommissionen sin landerapport om
        Nederlandene for 20159. Den analyserede Nederlandenes fremskridt med hensyn til
        gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget den 8. juli
        2014. Landerapporten indeholder også resultaterne af den dybdegående undersøgelse
        i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionens analyse førte
        til den konklusion, at Nederlandene oplever makroøkonomiske ubalancer, som
        kræver politisk handling og overvågning. Der består fortsat risici som følge af den
        høje private gæld, og de fortjener opmærksomhed, selv om de seneste
        foranstaltninger understøtter et opsving på boligmarkedet og vil bidrage til at bremse
        væksten i realkreditlån. Selv om det store overskud på de løbende poster delvis
        skyldes strukturelle træk ved økonomien, kan pensions- og skattesystemets
        opbygning potentielt være en kilde til ineffektiv kapitalallokering.
   (7)  Den 30. april 2015 forelagde Nederlandene sit nationale reformprogram for 2015 og
        sit stabilitetsprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge
        mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.
   (8)  Nederlandene er for nuværende underlagt den forebyggende del af stabilitets- og
        vækstpagten og omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. I
        henhold til 2015-stablitetsprogrammet har regeringen planer om gradvist at mindske
        det samlede underskud til 1,8 % af BNP i 2015 og yderligere til 0,7 % af BNP i
        2018. Regeringen forventer ikke at overholde den mellemfristede målsætning, dvs. et
        strukturelt underskud på 0,5 %, i hele programperioden. I henhold til
        stabilitetsprogrammet forventes den offentlige gældskvote at toppe på 68,8 % i 2015
        for derefter gradvist at falde til 66,1 % i 2018. Det makroøkonomiske scenarie, der
        danner grundlag for disse budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk. Ifølge
        Kommissionens forårsprognoser fra 2015 forventes den strukturelle saldo at opfylde
        den mellemfristede målsætning og udgøre 0,3 % af BNP i 2015 og 0,4 % af BNP i
   5
       EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11.
   6
       C(2014) 8810.
   7
       COM(2014) 902.
   8
       COM(2014) 904.
   9
       SWD(2015) 38.
DA                                              3                                              DA
 ---pagebreak---         2016. Vurderet med udgangspunkt i stabilitetsprogrammet og Kommissionens
        forårsprognose fra 2015 finder Rådet, at Nederlandene kan forventes at overholde
        stabilitets-og vækstpagtens bestemmelser. De offentlige udgifter til forskning og
        udvikling udgjorde 0,84 % af BNP i 2013 og er lave i betragtning af
        uddannelsesniveauet, de uddannelsesmæssige resultater og den økonomiske
        udvikling i Nederlandene. De offentlige udgifter på dette område har været faldende
        siden 2014, og de private F&U-udgifter er fortsat lave. Ved at flytte de offentlige
        udgifter i retning af innovation og forskning, navnlig grundforskning, og gennemføre
        rammepolitikker, der kan frigøre private investeringer i F&U, vil det være muligt at
        styrke den nederlandske økonomis langsigtede vækstpotentiale.
   (9)  En nøgleudfordring er boligmarkedet, hvor de stivheder og forvridende incitamenter,
        der er blevet opbygget gennem årtier, præger boligfinansieringen og
        opsparingsmønstrene. Husholdningernes tendens til at optage lån mod
        sikkerhedsstillelse i fast ejendom er i høj grad et resultat af årelange finanspolitiske
        incitamenter, navnlig fuld fradragsret for renteudgifter. Siden 2012 er der blevet
        gennemført en række foranstaltninger for at fjerne disse incitamenter. Nogle af dem
        indebærer justeringer af den skattemæssige behandling af boligfinansiering. Den
        gradvise begrænsning af rentefradragsretten og styrkelsen af incitamentet til at
        tilbagebetale er berettiget. Denne foranstaltning indfases dog for langsomt til på
        afgørende vis at påvirke tilbagebetalingen, og der vil vedblive med at eksistere et
        betydeligt skattemæssigt incitament til at investere i uproduktive aktiver.
        Belåningsgraden på 100 %, der vil blive nået i 2018, er stadig høj.
        Lejeboligmarkedet er begrænset af lovgivningen og et meget stort socialt
        boligbyggeri, der ligeledes skal tackle lange ventelister. Indførelsen af en mere
        indkomstbaseret huslejedifferentiering i det sociale boligbyggeri er et skridt i den
        rigtige retning, men virkningen er begrænset. I henhold til en ny lov skal
        boligselskaber adskille aktiviteter af almindelig økonomisk interesse (dvs. socialt
        boligbyggeri) fra andre aktiviteter. Det er stadig uvist, om dette vil føre til den
        tilsigtede omfordeling af sociale boliger til folk i nød og sikre, at dårligt stillede
        personer, der er ude af stand til at skaffe sig en bolig på markedsvilkår, har adgang til
        sociale boliger.
   (10) Pensionssystemets bæredygtighed på lang sigt er blevet forbedret. Foruden gradvist
        at hæve søjle 1-pensionsalderen fra 65 i 2012 til 67 i 2023 og derefter kæde den
        sammen med den forventede levealder har Nederlandene vedtaget omfattende
        reformer af den privatfinansierede del af pensionssystemet og af
        langtidsplejesystemet. Det finansielle tilsyn med pensionsfondene er blevet
        forbedret, og systemet er blevet gjort mere modstandsdygtigt over for finansielle
        chok. Dette er blevet suppleret med vellykkede reformer, der tilskynder ældre
        arbejdstagere til at forblive længere på arbejdsmarkedet. Med langsigtede reformer
        inden for langtidsplejen er ansvaret blevet flyttet over til kommunerne, hvilket har
        reduceret de samlede udgifter og sikret, at der fokuseres på effektivitetsgevinster.
        Kvaliteten af og adgangen til langtidspleje skal overvåges.
   (11) De tilbageværende udfordringer omfatter en passende fordeling af omkostninger og
        risici inden for og mellem generationerne, der går videre end reglerne vedrørende
        indeksering og finansielle stødpuder (finansielle vurderingsrammer), især ved at
        sænke yngre personers bidrag. En forbedring af den aktuarmæssige rimelighed af
        bidragene til pensionssystemets anden søjle vil medvirke til, at husstandene anvender
        deres finansielle midler på en mere vækstfremmende måde.
DA                                              4                                                 DA
 ---pagebreak---    (12)   Den omfattende reform af lovgivningen om jobbeskyttelse, der blev vedtaget i 2014,
          tager sigte på at øge erhvervsfrekvensen og mobiliteten. De skattemæssige
          incitamenter til at arbejde er blevet indskrænket. Lovgivning vedtaget af parlamentet
          vil fastsætte en kvote for arbejdsgiveres ansættelse af handicappede. Virkningen af
          disse foranstaltninger kan først vurderes fuldt ud, når de er gennemført. Der er behov
          for yderligere foranstaltninger for at forbedre integrationen af personer, der befinder
          sig på kanten af arbejdsmarkedet, herunder personer med indvandrerbaggrund.
   (13)   Når der tages hensyn til obligatoriske ikke-skattemæssige betalinger, er skattekilen i
          Nederlandene betydeligt højere end EU-gennemsnittet, og der er mulighed for at
          omlægge beskatningen til faktorer, der hæmmer væksten mindre. Den planlagte
          skattereform skulle bidrage til at øge erhvervsfrekvensen. Når den er vedtaget, skal
          dens virkninger nøje overvåges.
   (14)   Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende
          analyse af Nederlandenes økonomiske politik, som blev offentliggjort i
          landerapporten for 2015. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det
          nationale reformprogram samt de foranstaltninger, som Nederlandene har truffet som
          opfølgning på de henstillinger, der blev rettet til landet de foregående år.
          Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar
          finanspolitik og socioøkonomisk politik i Nederlandene, men også til, i hvor høj grad
          de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at
          styrke den samlede styring i Den Europæiske Union ved på EU-plan at give input til
          kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester
          afspejles i henstilling 1-3 nedenfor.
   (15)   På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået Nederlandenes
          stabilitetsprogram og udtaler10, at Nederlandene opfylder bestemmelserne i
          stabilitets- og vækstpagten.
   (16)   På baggrund af resultaterne af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne
          vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og
          stabilitetsprogrammet. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 forordning (EU)
          nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1-3 nedenfor.
   (17)   Som led i det europæiske semester har Kommissionen også foretaget en analyse af
          den økonomiske politik i euroområdet som helhed. På dette grundlag har Rådet
          vedtaget særlige henstillinger rettet til medlemsstater, der har euroen som valuta.
          Nederlandene bør også sikre fuld og rettidig gennemførelse af disse henstillinger,
   HENSTILLER, at Nederlandene i 2015 og 2016 træffer foranstaltninger med henblik på at:
   1.     Omlægge de offentlige udgifter i retning af støtte investeringer i F&U og arbejde på
          rammevilkår til forbedring af private F&U-udgifter for at modvirke tendensen til
          faldende offentlige F&U-udgifter og øge potentialet for økonomisk vækst.
   2.     Fremskynde indskrænkningen af rentefradragsretten på realkreditlån for derved at
          mindske de skattemæssige incitamenter til at investere i uproduktive aktiver. Sikre en
          mere markedsorienteret prissætningsmekanisme på lejeboligmarkedet og i højere
          grad relatere huslejer til husstandsindkomst i det sociale boligbyggeri.
   3.     Reducere bidragene til pensionssystemets anden søjle for personer i de første år af
          arbejdslivet.
   10
        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.
DA                                                         5                                      DA
 ---pagebreak---    Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                    På Rådets vegne
                                    Formand
DA                                    6             DA


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 18.5.2016
            COM(2016) 342 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Portugals nationale reformprogram for 2016og med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2016

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Portugals nationale reformprogram for 2016

                  og med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2016

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  5
               , som markerede starten på det europæiske semester om samordning af de økonomiske politikker for 2016. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  6
               , hvori Portugal blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet
                  7
               . Den 18.-19. februar 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 8. marts 2016 blev den vedtaget af Rådet. Da Portugal har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i den Økonomiske og Monetære Union, bør Portugal sikre en fuldstændig og rettidig implementering af denne henstilling.

               (2)Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Portugal
                  8
                offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Portugals fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og virkeliggørelsen af de nationale Europa 2020-mål. Rapporten indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Den 8. marts 2016 fremlagde Kommissionen resultaterne af den dybdegående undersøgelse
                  9
               . Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Portugal er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. Navnlig den omfattende nettogæld over for udlandet samt privat og offentlig gæld og en høj andel af misligholdte lån udgør svagheder i en kontekst med høj arbejdsløshed. Der savnes tiltag vedrørende produkt- og tjenestemarkederne, omlægning af virksomhedernes gæld, finanspolitiske forhold og udvalgte arbejdsmarkedsområder.

               (3)Den 29. april 2016 fremlagde Portugal sit nationale reformprogram for 2016 og sit stabilitetsprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Portugals nationale reformprogram er tilstrækkeligt ambitiøst til at sætte ind over for de uforholdsmæssigt store ubalancer, og der redegøres heri for relevante foranstaltninger til at forbedre konkurrenceevnen og reducere den private gæld, og der henvises til udfordringerne i landerapporten for 2016 og til euroområdehenstillingerne med fokus på behovet for flere investeringer og for at sikre de offentlige finansers bæredygtighed. Hvis disse foranstaltninger gennemføres fuldt ud og hurtigt, ville de bidrage til at mindske Portugals makroøkonomiske ubalancer. Ud fra en vurdering af Portugals politiktilsagn er der på indeværende tidspunkt ikke behov for at fremskynde proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer.

               (4)De landespecifikke henstillinger er afspejlet i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for perioden 2014-2020. I henhold til artikel 23 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  10
               .

               (5)Portugal er i øjeblikket underlagt den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. Portugal fik hverken korrigeret det uforholdsmæssigt store underskud inden udgangen af 2015 eller ydet den finanspolitiske indsats, som Rådet havde efterlyst.  Det er ifølge regeringens stabilitetsprogram for 2016 målet at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud og nå ned på et offentligt underskud på 2,2 % af BNP i 2016. Når der er opnået en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, vil Portugal være underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og overgangsreglerne for gældskriteriet. Den (genberegnede
                  11
               ) strukturelle saldo forventes kun at blive forbedret med ca. 0,35 % af BNP pr. år, hvilket er mindre end de krævede 0,6 % af BNP, mellem 2016 og 2020, og det mellemsigtede budgetmål - et strukturelt overskud på 0,25 % af BNP - forventes ikke at kunne nås inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes den offentlige gældskvote at falde til 124,8 % i 2016 og at fortsætte med at falde til 110,3 i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er temmelig optimistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at bidrage til virkeliggørelsen af de planlagte underskudsmål for 2017 og fremefter, er desuden endnu ikke tilstrækkeligt specificerede. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2016 forventes det offentlige underskud at nå ned på 2,7 % af BNP i 2016, hvilket er mindre end traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, og ned på 2,3 % af BNP i 2017. Eftersom det strukturelle underskud forventes at blive en smule større i 2016 og 2017, stemmer den finanspolitiske indsats ikke overens med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det forventes desuden heller ikke, at Portugal opfylder overgangsreglerne for gældskriteriet. På baggrund af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyn til Kommissionens 2016-forårsprognose finder Rådet, at der er risiko for, at Portugal ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil derfor være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overholdelse i 2016 og 2017

               (6)I henhold til artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1467/97 vil Kommissionen regelmæssigt overvåge gennemførelsen af Portugals indsats for at efterleve den seneste henstilling fra Rådet efter artikel 126, stk. 7, i TEUF. Kommissionen vil derfor fremsætte en henstilling til Rådet om, hvilke passende skridt, der skal tages inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

               (7)Rettidig og korrekt gennemførelse af den reviderede budgetlov, loven om kontrol af forpligtelser og yderligere forbedringer af skatteopkrævningen og kontrollen med udgifter kan i signifikant grad bidrage til at sikre den krævede finanspolitiske tilpasning. Portugal står over for den dobbelte udfordring at sikre langsigtet finanspolitisk bæredygtighed i sundhedsvæsenet og samtidigt opretholde den nuværende adgang til sundhedspleje gennem effektivitetsforbedringer i systemet. På nuværende tidspunkt er de offentlige udgifters andel af de samlede sundhedsudgifter i Portugal en af de laveste i EU, men den forventede stigning på 2,5 % af BNP frem mod 2060 i de offentlige udgifter til sundhedsvæsenet er den højeste. På trods af de langsigtede udfordringer med hensyn til bæredygtighed i sundhedssektoren er der endnu ikke truffet globale foranstaltninger til at forbedre sygdomsforebyggelsen og folkesundheden og til at sikre primær sundhedspleje i en tidlig og mindre omkostningskrævende fase. På kort sigt forbliver det en stor udfordring at sikre omhyggelig planlægning og gennemførelse af budgetter i hospitalerne for at afvikle restancer. Man har i de seneste reformer adresseret pensionssystemets langsigtede bæredygtighed, men det samme gælder ikke bæredygtighedsudfordringerne på kort og mellemlang sigt. Det offentlige pensionssystem er karakteriseret ved en høj afhængighed af budgetoverførsler og ved generationsbestemte uligheder. Gennemførelsesforsinkelser og mangel på tiltag er stadig til hinder for de statsejede virksomheders finanspolitiske holdbarhed, navnlig i transportsektoren. Det er helt afgørende, at der i deres omstruktureringsplaner indgår effektivitetsfremmende foranstaltninger, således at der kan opnås budgetbesparelser.

               (8)Der er gjort en betydelig indsats for at forhindre skatteunddragelse gennem yderligere forbedringer af skatteadministrationen. Der er ved at blive truffet foranstaltninger til at bekæmpe skattesvig, forbedre deling af oplysninger med finansielle institutioner og til at styrke foranstaltningerne over for hvidvask af penge. På trods af de fremskridt, der er gjort, er det stadig muligt at forbedre skatteopkrævningen. Det ville også tilskynde til investeringer, hvis der blev gennemført en reform af skatteadministrationen med henblik på at øge dens effektivitet.

               (9)Den generelle lønudvikling har været moderat, hvilket er i overensstemmelse med den høje arbejdsløshed og behovet for at fremme tilpasningen i forhold til udlandet samt i overensstemmelse med produktivitetsvæksten på mellemlang sigt. Kollektive overenskomster på sektorplan har fremmet denne tendens, selv om det kollektive overenskomstsystem stadig begrænser rækkevidden af justeringer i de enkelte virksomheder. I en kontekst med lav inflation og høj arbejdsløshed blev minimumslønnen i januar 2016 hævet fra 505 til 530 EUR pr. måned, og den skal efter planen forhøjes yderligere til 600 EUR pr. måned i 2019 (med udbetaling 14 gange om året). Portugal ligger placeret midt i feltet med hensyn til EU-minimumslønningerne udtrykt i procent af de gennemsnitlige lønninger, men er blandt de lande, der har den højeste minimumsløn udtrykt i procent af gennemsnitslønnen. Det er udtryk for, at lønfordelingen i Portugal går i retning af lave lønninger, og at yderligere forhøjelser af minimumslønnen hurtigt kunne øge andelen af arbejdstagere i denne kategori, som i 2016 tegnede sig for næsten en fjerdedel af alle arbejdstagere. Selv om dette kunne bidrage til at begrænse antallet af arbejdende fattige, resulterer det også i en fladere lønstruktur og dermed et generelt lønpres i opadgående retning. Hvis den udvikling ikke ledsages af produktivitetsstigninger, kan det være til skade for beskæftigelsen og udviklingen i konkurrenceevnen, navnlig for arbejdskraftintensive brancher. Den risikerer også at reducere incitamenterne til at investere i færdigheder.

               (10)Der var en fortsat positiv udvikling på det portugisiske arbejdsmarked i 2014 og 2015, og der er gjort en betydelig indsats for at reformere aktiveringspolitikkerne, modernisere den offentlige jobanvisning og nå bedre ud til ikkeregistrerede unge, selv om der stadig er udfordringer med hensyn til implementeringen. Set i lyset af den seneste forværring af den sociale situation, navnlig med hensyn til den tiltagende barnefattigdom, er der også truffet vigtige foranstaltninger til at styrke den sociale bistand, navnlig under ordningen for minimumsløn, børnepenge og lave pensioner. Der er behov for at vurdere, i hvilket omfang disse foranstaltninger har indvirkning på fattigdommens omfang. Det er imidlertid fortsat en udfordring at få aktiveret den store gruppe af langtidsledige, som har en negativ indvirkning på den økonomiske vækst og den sociale situation. Der er yderligere muligheder for aktivering af de langtidsledige gennem målrettede arbejdsmarkedspolitikker og bedre koordinering mellem jobanvisningen og de sociale tjenester. Selv om opsvinget har resulteret i mange nye job med tidsubegrænset ansættelse, er der stadig en betydelig segmentering af arbejdsmarkedet. Andelen af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse er fortsat en af de højeste i Europa, og antallet af arbejdstagere, der går fra kontrakter med tidsbegrænset ansættelse til tidsubegrænset ansættelse, er ikke særligt højt.

               (11)Stor gældsættelse i den private sektor gør fortsat den portugisiske økonomi sårbar, og det vanskeliggør stadig finansieringsbetingelserne for små og mellemstore virksomheder. Der er gjort visse fremskridt med at reducere virksomhedernes gældsbyrde og mindske låntagningen i den private sektor, men Portugals private sektor er stadig en af de mest forgældede i EU. Det udgør en betydelig hindring for investeringer og vækstmuligheder. Ikkefinansielle selskaber er i færd med at tilpasse deres balancer, men i mindre omfang end husholdningerne. Et stort og stigende antal misligholdte lån i erhvervssektoren vejer tungt på balancerne i både den ikkefinansielle og den finansielle sektor, og de udgør en betydelig hindring for investeringer. Der er truffet foranstaltninger på forskellige niveauer over for virksomhedernes gældsætning, men resultaterne har ikke været tilfredsstillende. Selskabsbeskatningen har en stor gældsfremmende virkning. Regeringen har de seneste år forsøgt at tackle dette problem ved at indføre regler om såkaldt tynd kapitalisering og fradrag for egenkapital. I 2015 var kapitalomkostningsforskellen (før og efter beskatning) mellem gæld og egenkapitalfinansierede investeringer imidlertid en af de største i EU. Det er dyrt og vanskeligt for virksomhederne at få adgang til kredit, navnlig for små og mellemstore virksomheder og start up-virksomheder. Alternative finansieringskilder som f.eks. private equity, risikovillig kapital, crowdfunding og business angels er stadig marginale og alvorligt underudviklede.

               (12)På trods af fremskridt hæmmer reguleringsbarrierer og svag institutionel kapacitet stadig virksomhedernes vækst, konkurrenceevne og investeringer. Effektiviteten i Portugals retsvæsen er lav, særlig når det gælder om at behandle skattesager. De offentlige udbud er generelt gennemsigtige i Portugal. Ifølge data fra den særlige "BASE"-onlineplatform benytter myndighederne i Portugal imidlertid ofte proceduren med direkte tildeling, som i perioden 2013-2015 tegnede sig for gennemsnitligt 87,3 % af alle offentlige kontrakter og 47 % af de samlede kontraktbeløb. Gennemsigtighed forbliver en udfordring for koncessionskontrakter og offentligprivate partnerskaber, navnlig på lokalt og regionalt plan. Finansministeriets taskforce for offentligprivate partnerskaber (UTAP) fører tilsyn med visse offentligprivate partnerskaber, der forvaltes af centraladministrationen, men dette er ikke tilfældet for koncessioner, regionale og lokale offentligprivate partnerskaber. Reformerne i havnesektoren er stadig præget af forsinkelser i gennemførelsen og hindringer for nye aktørers adgang. Det er blevet nemmere at registrere en virksomhed, men det er stadig besværligt at opnå licenser, og indviklede og uforudsigelige administrative procedurer er til skade for investorernes tillid. Der er stadig udfordringer med hensyn til procedurer for adgang til markedet for byggeri, for at opnå byggetilladelser og med hensyn til effektiv anvendelse af forenklede regler ved udstedelse af miljøtilladelser. Reguleringsmæssige barrierer i visse sektorer for erhvervstjenester forhindrer en effektiv ressourceallokering, navnlig for så vidt angår juridiske tjenester. Reglerne for faglige organer, navnlig dem, der vedrører deres vedtægter og interne regler, er restriktive og kan hindre både fysiske og juridiske personers adgang til relevante professioner. Dette gælder navnlig juridiske erhverv, hvor der bl.a. hyppigt forekommer restriktioner med hensyn til annoncering og tværfaglige aktiviteter.

               (13)Samspillet mellem den akademiske verden og virksomhederne er ikke tilfredsstillende i Portugal, og der er også behov for at forbedre kommercialiseringen af viden. Barriererne for samarbejde mellem universiteterne og virksomhederne er høje på grund af reguleringsmæssige og bureaukratiske hindringer samt manglen på incitamenter til at samarbejde inden for det akademiske system. Dette er til skade for ansættelsesmulighederne for færdiguddannede kandidater og for innovation. Lanceringen af nye kortere tekniske uddannelser (TeSP'er) har åbnet nye muligheder for samarbejde mellem polytekniske læreanstalter og regionale økonomiske aktører, men universitetsprogrammerne indgår ikke i moderniseringsprocessen.

               (14)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Portugals økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, som Portugal har truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til landet de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og den socioøkonomiske politik i Portugal, men også til deres overensstemmelse med EU- regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i Det Europæiske Semester afspejles i henstilling 1 til 5 nedenfor.

               (15)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet, og dets holdning
                  12
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (16)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 er afspejlet i henstilling 1 til 5 nedenfor,

               HENSTILLER, at Portugal i 2016 og 2017 træffer foranstaltninger med henblik på:

               1.At sikre en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2016 og reducere det offentlige underskud til 2,3 % af BNP i 2016 ved at træffe de nødvendige strukturelle foranstaltninger og ved at anvende alle ekstraordinære indtægter til at reducere underskud og gæld. Dette er i overensstemmelse med en forbedring af den strukturelle saldo på 0,25 % af BNP i 2016. Derefter sikre en årlig finanspolitisk tilpasning på mindst 0,6 % af BNP i 2017. Senest i februar 2017 gennemføre en omfattende gennemgang af udgifterne på alle niveauer i den offentlige forvaltning og styrke udgiftskontrollen, øge omkostningseffektiviteten og sikre passende budgetlægning. Sikre langsigtet bæredygtighed i sundhedssektoren uden at forringe adgangen til primær sundhedspleje. Reducere pensionssystemernes afhængighed af budgetoverførsler. Senest ved udgangen af 2016 revidere de igangværende omstruktureringsplaner for de statsejede virksomheder.

               2.I samråd med arbejdsmarkedets parter sikre, at minimumslønningerne er i overensstemmelse med målene om at fremme beskæftigelsen og konkurrenceevnen i de forskellige brancher.

               3.Sikre effektiv aktivering af de langtidsledige og forbedre koordineringen mellem jobanvisningstjenester og de sociale tjenester. Øge virksomhedernes incitamenter til at ansætte medarbejdere på tidsubestemte kontrakter.

               4.Træffe foranstaltninger til senest i oktober 2016 at lette kreditinstitutternes balancesanering og reducere andelen af misligholdte lån. Begrænse den gældsfremmende virkning af selskabsbeskatningen og forbedre adgangen til finansiering for start up-virksomheder og små og mellemstore virksomheder via kapitalmarkedet.

               5.Øge gennemsigtigheden og effektiviteten i forbindelse med offentlige udbud for så vidt angår offentligprivate partnerskaber og koncessioner. Senest ved udgangen af 2016 forbedre og fremskynde de administrative procedurer og licensprocedurerne, fremskynde behandlingen af skattesager og reducere reguleringsbarriererne, navnlig inden for erhvervstjenester. Skabe incitamenter for samarbejde mellem universiteter og erhvervslivet.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8 1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11 2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 342 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059, og P8_TA(2016)0060XXX.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  COM(2016) 90 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Den strukturelle saldo er blevet genberegnet af Kommissionen ud fra oplysninger om stabilitetsprogrammet og under anvendelse af den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (12)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 13.5.2015
            COM(2015) 255 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Danmarks nationale reformprogram for 2015og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2015

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Danmarks nationale reformprogram for 2015

                  og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2015

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker. Strategien fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker. Disse udgør tilsammen de "integrerede retningslinjer", som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling om Danmarks nationale reformprogram for 2014 og afgav sin udtalelse om Danmarks opdaterede konvergensprogram for 2014.

               (4)Den 28. november 2014 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  4
               , som markerede starten på det europæiske semester om samordning af de økonomiske politikker for 2015. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  5
               , hvori Danmark ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (5)Den 18. december tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne om at sætte skub i investeringer, fremskynde strukturreformer og forfølge en ansvarlig vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.

               (6)Den 26. februar 2015 offentliggjorde Kommissionen sin landerapport om Danmark for 2015
                  6
               . Den analyserede Danmarks fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget den 8. juli 2014.

               (7)Den 27. marts 2015 afleverede Danmark sit nationale reformprogram for 2015 og sit konvergensprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (8)Danmark er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Ifølge konvergensprogrammet for 2015 har regeringen planer om at øge det samlede offentlige underskud fra 1,6 % af BNP i 2015 – hvor det er blevet understøttet af betydelige ekstraordinære indtægter – til 2,6 % af BNP i 2016. Herefter har regeringen planer om at reducere underskuddet og nå et budget i balance i 2020. Ifølge konvergensprogrammet forventer regeringen fra 2016 og frem at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP. Den offentlige gældskvote forventes gradvist at falde fra 39,8 % i 2015 til 36,7 % i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2015 vil den strukturelle saldo være i overensstemmelse med den mellemfristede målsætning i 2015. I 2016 ser der dog ud til at være risiko for en vis afvigelse fra den mellemfristede målsætning, idet nettoudgifterne overskrider benchmarket med 0,3 % af BNP. Selv om denne afvigelse ventes at være midlertidig, eftersom stigningen i nettoudgifterne i 2016 påvirkes af udfasningen af engangsforanstaltninger vedrørende beskatning af pensionsopsparinger, kan der blive behov for yderligere foranstaltninger i 2016. På grundlag af vurderingen af konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose fra 2015 er Rådet af den opfattelse, at Danmark overvejende vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

               (9)En forudsætning for holdbar vækst i Danmark er, at der findes et udbud af tilstrækkeligt kvalificeret arbejdskraft på lang sigt. Med reformen af beskæftigelsespolitikken i 2014 har Danmark forbedret beskæftigelsesegnetheden for personer, der befinder sig på kanten af arbejdsmarkedet. Gennemførelsen af reformen er på et tidligt stadie, og resultaterne heraf skal overvåges nøje. Der er stadig behov for yderligere foranstaltninger rettet mod de personer, der har sværest ved at trænge ind og finde fodfæste på arbejdsmarkedet, i overensstemmelse med anbefalingerne i Carsten Koch-udvalgets anden rapport. Nogle af de vigtigste faktorer i den forbindelse er angiveligt et lavt uddannelsesniveau, begrænset arbejdsmarkedserfaring og de unges og indvandrernes baggrund. Generelt udnyttes arbejdsmarkedspotentialet blandt personer med indvandrerbaggrund ikke tilstrækkeligt. Til trods for de store udgifter til uddannelse i Danmark er uddannelsesresultaterne kun gennemsnitlige, navnlig blandt elever med indvandrerbaggrund. Folkeskolereformen og reformen af erhvervsuddannelserne søger at tackle denne udfordring. Disse reformer skal gennemføres fuldt ud, hvis uddannelsesresultaterne skal forbedres.

               (10)En bedre konkurrenceevne er fundamental for at styrke det økonomiske opsving i Danmark. Produktivitetsvæksten, som er afgørende i den henseende, har gennemgående været svag i de sidste tyve år og er blevet hæmmet af adgangsbarrierer og en stærk regulering i de dele af servicesektoren, der er rettet mod hjemmemarkedet. Produktivitetskommissionen har peget på bygge- og anlægsbranchen samt detailsektoren som områder, hvor produktiviteten kunne forbedres. Reglerne for placering af butikker er meget strikse, og der er ikke gjort noget for at lempe dem. Bygge- og anlægsbranchen er kendetegnet ved strenge byggeregler og et stort antal godkendelsesordninger. I november 2014 fremlagde regeringen en strategi for bygge- og anlægsbranchen. Den bygger på gode intentioner om at forenkle reglerne, strømline de tekniske elementer i byggeansøgninger, indføre internationale standarder, harmonisere de nationale standarder og reducere den tid, det tager at udstede en byggetilladelse. Strategien mangler dog at blive omsat til konkrete foranstaltninger. Der findes stadig overlappende godkendelses- og autorisationsordninger, som i visse tilfælde også skal anvendes ved midlertidig levering af grænseoverskridende tjenesteydelser. De autorisationer og godkendelser, der udstedes i andre medlemsstater, anerkendes desuden ikke altid, når en tjenesteyder ønsker at etablere virksomhed i Danmark.

               (11)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Danmarks økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2015. Den har også vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, som Danmark har truffet som opfølgning på de henstillinger, der blev rettet til landet de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Danmark, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EUregler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den overordnede økonomiske styring i Den Europæiske Union ved på EU-plan at give input til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 til 2 nedenfor.

               (12)På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået Danmarks konvergensprogram, og Rådets udtalelse
                  7
                afspejles særligt i henstilling 1,

               HENSTILLER, at Danmark i 2015 og 2016 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Undgå en afvigelse fra den mellemfristede målsætning i 2016.

               2.Øge produktiviteten, navnlig i de dele af servicesektoren, der er rettet mod hjemmemarkedet, bl.a. detailsektoren og bygge- og anlægsbranchen. Lempe restriktionerne for placering af butikker og træffe yderligere foranstaltninger til at fjerne de resterende hindringer, der skyldes godkendelses- og autorisationsordningerne i bygge- og anlægsbranchen.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8 1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 255.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068 og P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904 final.

                     (6)
                  SWD (2015) 24 final.

                     (7)
                  I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 18.5.2016
            COM(2016) 324 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Den Tjekkiske Republiks nationale reformprogram for 2016og med Rådets udtalelse om Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram for 2016

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Den Tjekkiske Republiks nationale reformprogram for 2016

                  og med Rådets udtalelse om Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram for 2016

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  4
               , som markerede starten på det europæiske semester 2016 for samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  5
               , hvori Den Tjekkiske Republik ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Den Tjekkiske Republik
                  6
                2016 offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Den Tjekkiske Republiks fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og Den Tjekkiske Republiks opfyldelse af de nationale Europa 2020-mål.

               (3)Den 11. maj 2016 fremlagde Den Tjekkiske Republik sit konvergensprogram for 2016 og den 12. maj sit nationale reformprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  7
               .

               (5)Den Tjekkiske Republik er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I konvergensprogrammet for 2016 forudser regeringen en mindre forringelse af den samlede saldo til -0,6 % af BNP i 2016 og en generel stabilisering på -0,5 % af BNP fra 2017. Den mellemfristede budgetmålsætning - et strukturelt underskud på 1 % af BNP - vil fortsat være overholdt i programperioden. Ifølge konvergensprogrammet forventes den offentlige gældskvote at forblive på 41,1 % i 2016 og at falde til 39,3 % % i 2019. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2017, er endnu ikke tilstrækkeligt præciseret. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 forventes den strukturelle saldo at være på -0,7 % i 2016 og -0,9 % af BNP i 2017, dvs. over den mellemfristede budgetmålsætning. Eventuelle fremtidige afvigelser vil blive vurderet i forhold til kravet om at fastholde den strukturelle saldo inden for den mellemfristede budgetmålsætning. På baggrund af vurderingen af konvergensprogrammet og Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at Den Tjekkiske Republik forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

               (6)På lang sigt er der mellemstore risici for Den Tjekkiske Republiks finanspolitiske holdbarhed. De skyldes væsentligst den forventede virkning af de aldersrelaterede offentlige udgifter, hovedsagelig på sundhedsområdet, men også på pensionsområdet. De senest vedtagne eller planlagte foranstaltninger med henblik på at ændre pensionssystemet vil, hvis de gennemføres, medføre en forringelse af de offentlige finanser på lang sigt. For det første vedtog den tjekkiske regering i februar 2016 lovgivning, der tillægger den beføjelser til at justere mekanismen til pensionsindeksering mere fleksibelt. For det andet drøfter regeringen i øjeblikket forslag om at fastsætte den lovbestemte pensionsalder til 65 år og indføre en mekanisme til regelmæssig revurdering af pensionsalderen. På nuværende tidspunkt er der ingen planer om at øge den lave lovbestemte pensionsalder. Inden for sundhedssektoren giver den forventede stigning i de langsigtede omkostninger anledning til bekymring. Den Tjekkiske Republik står over for udfordringer med at forbedre forvaltningen og omkostningseffektiviteten i sundhedssektoren, selv om en række foranstaltninger i forskelligt omfang i øjeblikket er ved at blive gennemført. Indikatorer peger på et stort forbrug af varer og tjenester og en forholdsvis høj afhængighed af hospitalsbaseret pleje, som er dyrere end ambulante behandlinger. De foreliggende medicinske data ser ikke ud til at blive brugt effektivt til planlægning og rationalisering af hospitalskapaciteten. Systemet for godtgørelse af hospitalspleje er under revurdering på grund af forskellige ulemper, som f.eks. det lave antal hospitaler, der indgår i beregningen af referencesatser. Mulighederne for at styrke koordineringen af ambulante behandlinger, forbedre de praktiserende lægers "gatekeeperrolle" og begrænse unødvendigt forbrug af ambulante tjenester er endnu ikke blevet undersøgt i tilstrækkelig grad.

               (7)Den Tjekkiske Republiks finanspolitiske ramme er blandt de svageste i EU. Regeringen vedtog en reformpakke om de væsentligste mangler på dette område i februar 2015, men den afventer stadig parlamentets ratificering. Pakken tager sigte på at gennemføre Rådets direktiv 2011/85/EU om krav til medlemsstaternes budgetmæssige rammer i den nationale lovgivning. Den foreslåede reform tager sigte på at styrke udgiftsgrænserne og knytte dem direkte til den mellemsigtede budgetmålsætning. I henhold til reformen vil regeringen blive forpligtet til at vedtage et budget, der sikrer de offentlige finansers langsigtede holdbarhed, og der vil blive nedsat et uafhængigt finansråd til at overvåge de offentlige finanser og øge gennemsigtigheden.

               (8)Investeringerne i Den Tjekkiske Republik er fortsat under gennemsnittet i EU per capita og er stærkt koncentreret i hovedstadsområdet. De administrative og reguleringsmæssige hindringer påvirker fortsat erhvervslivets effektivitet og udgør en hindring for investeringer. Der er specifikke flaskehalse for så vidt angår gennemførelsen af energi- og transportinfrastrukturprojekter. Endvidere var udnyttelsen af EU-midler i programmeringsperioden 2007-2013 langsom, hvilket væsentligst skyldes komplekse procedurer, mangler i forvaltnings- og kontrolsystemerne, ineffektive udbudsprocedurer og den svage administrative kapacitet i de organer, der er involveret i projektgennemførelsen. For så vidt angår transportinfrastruktur omfatter administrative hindringer for investeringer langvarige procedurer for udstedelse af tilladelser til arealudnyttelse og forsinkelser som følge af klageprocedurer i monopoltilsynet. For så vidt angår energieffektivitet har de offentlige programmer til at nedbringe energiintensiteten været opsplittede og omkostningsineffektive. Der er tegn på, at energibesparelserne ikke øges i takt med den nationale energieffektivitetsplan. For så vidt angår tjenesteydelser er der visse eksempler på reguleringsmæssige restriktioner. Det gælder navnlig for visse liberale erhverv, hvor hindringerne for adgang til eller udøvelse af erhvervet forekommer at være større end gennemsnittet i EU. Den ringe brug af offentlige onlinetjenester af kvalitet hæmmer også erhvervslivet og afspejler mangler på udbudssiden. E-forvaltningstjenester drager ikke fuld nytte af teknologiske muligheder for at forbedre brugererfaringen, og deres kompleksitetsniveau er blandt de laveste i EU. De foreliggende oplysninger peger på en forholdsvis høj forekomst af skatteunddragelse i Den Tjekkiske Republik. At takle dette problem, navnlig på momsområdet, står højt på den politiske dagsorden. På den anden side er der ikke planlagt foranstaltninger til at nedbringe de forholdsvis høje omkostninger, der er forbundet med skatteindbetalinger, eller forenkle skattesystemet. Skattemyndighederne anvender kun i ringe grad forhåndsudfyldte formularer. Skatteyderne gør begrænset brug af onlineselvangivelse, selv om der er gjort visse fremskridt på momsområdet. Endvidere er omkostningerne til skatteopkrævning forholdsvis høje i henhold til de seneste internationale rapporter. Arbejdsgivernes høje sociale bidrag medvirker til et generelt højt skattetryk på arbejde, og spredningen til andre områder, som f.eks. ejendomsskat, er begrænset.

               (9)En række indikatorer peger på betydelige svagheder i den offentlige administration. Der er gjort visse fremskridt med at tilpasse de lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige foranstaltninger i handlingsplanen for bekæmpelse af korruption fra 2015. Kontraktregisterloven blev vedtaget af parlamentet i november 2015. En rettidig gennemførelse og yderligere udvikling vil forbedre gennemsigtigheden og omkostningseffektiviteten for offentlige udbud. Noget af den vigtigste lovgivning om korruptionsbekæmpelse, f.eks. en ændring af loven om interessekonflikter og en ny lov om finansiering af politiske partier, er imidlertid stadig ikke gennemført. Flere vedtagne foranstaltninger er vanskelige at håndhæve og har begrænset virkning, og en række planlagte foranstaltninger bliver igen og igen overført til den næste handlingsplan. På trods af visse bestræbelser på at afhjælpe manglerne i det tjekkiske system for offentlige udbud skal der fortsat gøres fremskridt for så vidt angår konkurrence og dermed omkostningseffektivitet. Det skyldes bl.a. manglende uddannelse af de ansatte i udbudssektoren og en utilstrækkelig vægt på kvalitetskriterier i forbindelse med tildeling af kontrakter. Den offentlige sektor er stærkt afhængig af fravigelser af udbudsreglerne og har begrænsede muligheder for at tiltrække tilbudsgivere, og samlede udbud anvendes sjældent. Ikke desto mindre forventes implementeringen af de nyligt gennemførte offentlige udbudsdirektiver om moderniserede offentlige udbudsprocedurer at give mulighed for at indføre en strategisk og evidensbaseret tilgang til politikken for offentlige udbud for så vidt angår professionalisme, samling af offentlige indkøb og øget fokus på kvalitetskriterier og integritet hos deltagerne i udbudsprocedurer.

               (10)Der har været en mærkbar stigning i F&U-investeringerne i de seneste år, men resultatet er ringe, og der er betænkeligheder vedrørende F&U-infrastrukturens bæredygtighed. Det tjekkiske forskningssystem er i øjeblikket ved at gennemføre længe udskudte, men helt afgørende forvaltningsreformer, navnlig vedrørende evaluering og finansiering. Den eksisterende finansieringsmekanisme er opsplittet med en utilstrækkelig koordinering mellem relevante organer og en uklar fordeling af ansvar og prioriteter. Der er ved at blive udviklet en samlet evalueringsramme for F&U med forbindelser til finansiering, men der sker kun langsomme fremskridt. Der er gjort en begrænset indsats for at øge forbindelsen mellem den akademiske verden og erhvervslivet. Denne forbindelse svækkes af en evalueringsramme for offentlige forskningsinstitutioner, som ikke tager højde for, i hvilket omfang der samarbejdes med erhvervslivet.

               (11)Reformen af de videregående uddannelser blev vedtaget af parlamentet i januar 2016. Det er fortsat en udfordring at gøre lærererhvervet attraktivt, og den forholdsvis lave løn er en af årsagerne dertil samtidig med, at der er en aldrende lærerstand. Der er ved at blive udviklet et nyt karriereforløb for lærere og pædagogisk personale for at gøre erhvervet mere attraktivt, men gennemførelsen er blevet udskudt. De uddannelsesmæssige resultater er generelt gode, men stærkt influeret af de studerendes socioøkonomiske baggrund. De ringe uddannelsesmæssige resultater for dårligt stillede grupper, navnlig romabefolkningen, giver klart anledning til bekymring. Det anslås, at der er et betydeligt skolefrafald blandt romabørn. Mange romabørn modtager uddannelse uden for det almene skolesystem og opnår som følge heraf et lavere uddannelsesniveau end børn i den øvrige befolkning. Uddannelsesmulighederne for lærere for at hjælpe dem med at takle denne udfordring er underudviklede, idet kun en lav andel af lærerne deltager i efteruddannelsesaktiviteter vedrørende undervisning af blandede grupper og inklusiv undervisning. Der er truffet et betydeligt antal lovgivningsmæssige og administrative foranstaltninger for så vidt angår inklusiv uddannelse, og de begynder at blive gennemført. De forventes at bidrage til at nedbringe forskellen i uddannelsesniveau og uddannelsesresultater mellem romabørn og ikke-romabørn. I marts 2016 vedtog parlamentet ændringer til uddannelsesloven, der udvider den obligatoriske skolegang til at omfatte det sidste år af førskoleundervisningen og sikrer, at mindre børn garanteres en plads i en børnehave. Ikke desto mindre udgør ulighederne i uddannelsessystemet en hindring for at forbedre kvaliteten af menneskelige kapital og forringer ligeledes resultaterne på arbejdsmarkedet senere i livet.

               (12)Arbejdsmarkedssituationen i Den Tjekkiske Republik er blevet forbedret, men yderligere stigninger i beskæftigelsesfrekvensen forudsætter, at underrepræsenterede grupper i højere grad deltager. Det gælder kvinder med små børn, lavtuddannede arbejdstagere og medlemmer af romabefolkningen. Den offentlige arbejdsformidlings opsøgende aktiviteter sammen med hensigtsmæssige og målrettede aktive arbejdsmarkedspolitikker og individualiserede tjenester vil bidrage til at øge udsatte gruppers deltagelse. Arbejdsmarkedsdeltagelsen for kvinder med små børn hindres af en vedvarende mangel på økonomisk overkommelige børnepasningsmuligheder af kvalitet, navnlig for så vidt angår børn op til tre år, og af den begrænsede anvendelse af fleksible arbejdsforhold. Der er i de seneste år truffet visse foranstaltninger for at takle denne mangel, men der bør gøres en mere afgørende indsats.

               (13)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en samlet analyse af Den Tjekkiske Republiks økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, der er truffet, som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Den Tjekkiske Republik i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Den Tjekkiske Republik, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1-3 nedenfor.

               (14)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Den Tjekkiske Republiks konvergensprogram, og er af den opfattelse
                  8
               , at Den Tjekkiske Republik forventes at overholde stabilitets- og vækstpagten,

               HENSTILLER, at Den Tjekkiske Republik i perioden 2016-2017 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Træffe foranstaltninger, der sikrer de offentlige finansers langsigtede holdbarhed i lyset af de kommende risici på sundhedsområdet. Vedtage lovgivning til at styrke den finanspolitiske ramme.

               2.Nedbringe de lovgivningsmæssige og administrative hindringer for investeringer, navnlig på transport- og energiområdet, og øge adgangen til e-forvaltningstjenester. Vedtage de udestående reformer til bekæmpelse af korruption og forbedre praksis for offentlige udbud.

               3.Styrke forvaltningen i F&U-systemet og fremme forbindelserne mellem den akademiske verden og erhvervslivet. Gøre lærererhvervet mere attraktivt og træffe foranstaltninger, der kan styrke inklusionen af dårligt stillede børn, herunder romaer, i det almene skolesystem og førskolesystemet. Fjerne hindringer for en øget arbejdsmarkedsdeltagelse af underrepræsenterede gruppe, navnlig kvinder.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 324 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059, og P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 73 final.

                     (7)
                  COM(2014) 494 final.

                     (8)
                  Artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.