Avis juridique important

|

32000H0417

2000/417/EF: Kommissionens henstilling af 25. maj 2000 om adgang til abonnentnet: Konkurrence om udbud af et komplet udvalg af elektroniske kommunikationstjenester, herunder bredbåndsmultimedietjenester og højhastighedsadgang til Internettet (meddelt under nummer K(2000) 1259) (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 156 af 29/06/2000 s. 0044 - 0050

Kommissionens henstillingaf 25. maj 2000om adgang til abonnentnet: Konkurrence om udbud af et komplet udvalg af elektroniske kommunikationstjenester, herunder bredbåndsmultimedietjenester og højhastighedsadgang til Internettet(meddelt under nummer K(2000) 1259)(EØS-relevant tekst)(2000/417/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆSKE FÆLLESSKABER,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, ogsom tager følgende i betragtning:(1) I konklusionerne fra topmødet i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 noterer Det Europæiske Råd sig, at det er nødvendigt, at erhvervslivet og borgerne har adgang til en billig kommunikationsinfrastruktur i verdensklasse og en bred vifte af tjenesteydelser, for at Europa kan drage det fulde udbytte af vækst- og jobskabelsespotentialet i den digitale vidensbaserede økonomi. For at opnå dette opfordrer Det Europæiske Råd medlemsstaterne til sammen med Kommissionen at arbejde på at indføre større konkurrence på abonnentnetniveau inden udgangen af 2000 og sikre, at nye udbydere får adgang til de etablerede operatørers abonnentkredsløb, med det formål at nedbringe priserne på brug af Internettet betydeligt.(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne(1), ændret ved direktiv 98/61/EF(2), særlig artikel 4, stk. 2, samt artikel 7, artikel 9 og artikel 11, fastsætter principper for adgang til net, herunder samhusning, og giver de nationale tilsynsmyndigheder beføjelser til at gøre deres ansvar gældende i den henseende.(3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/10/EF af 26. februar 1998 om ONP-vilkår for taletelefonitjenesten og om udbud af forsyningspligtydelser på teleområdet under konkurrenceforhold(3), navnlig artikel 16, fastsætter vilkår for særlige nettilslutninger med det formål at stimulere udviklingen af nye typer teletjenester.(4) Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb(4), ændret ved direktiv 97/51/EF(5) og ved Kommissionens beslutning nr. 80/98/EF(6), særlig artikel 8, stk. 2, fastlægger betingelser for tilrådighedsstillelse af faste kredsløb.(5) Kommissionens direktiv 90/388/EØF(7), senest ændret ved direktiv 1999/64/EF(8), særlig artikel 4c, fastlægger krav om udligning af taksterne på et fuldt liberaliseret marked.(6) Abonnentkredsløbet er det fysiske kobberkredsløb i abonnentnettet, der forbinder kunden med operatørens lokalcentral, koncentrator eller tilsvarende anlæg. Som det fremgår af Kommissionens femte rapport om gennemførelsen af lovpakken for telesektoren(9), er abonnentnettet fortsat et af de segmenter af det liberaliserede telekommunikationsmarked, hvor der er mindst konkurrence, fordi nytilkomne udbydere ikke har en udbredt alternativ netinfrastruktur og ikke med de traditionelle teknologier kan opnå de stordrifts- og omfangsfordele, som operatører, der er anmeldt som værende i besiddelse af en stærk markedsposition på fastnetområdet (herefter benævnt "anmeldte operatører") har. Årsagen er, at netoperatørerne har opbygget deres gamle kobberabonnentnet over en længere periode, hvor de var beskyttet af eksklusivrettigheder og var i stand til at finansiere deres investeringsomkostninger gennem monopolpriser.(7) Udbud af nye abonnentlinjer i form af lyslederkabler med høj kapacitet direkte til større kunder er et specifikt marked, der er ved at udvikle sig under konkurrencevilkår med nye investeringer, og derfor vedrører denne henstilling ikke adgang til lyslederabonnentlinjer.(8) Det vil ikke være økonomisk rentabelt for nye udbydere at duplikere det tidligere monopolselskabs kobberabonnentnetinfrastruktur i dets helhed og inden for en rimelig tidshorisont, og de alternative infrastrukturer (f.eks. kabel-tv-net, satellitnet, trådløse abonnentnet) giver ikke samme funktionalitet og dækning som det etablerede selskabs net.(9) Anmeldte operatører er allerede i gang med at indføre deres egne bredbåndsbaserede højhastighedsbitstrømstjenester til internetadgang på deres kobberabonnentkredsløb, men vil muligvis forsinke indførelsen af visse typer digitale abonnentkredsløbsteknologier og -tjenester (DSL), hvor disse kunne erstatte deres nuværende tilbud. Sådanne forsinkelser er til skade for brugerne. Derfor er det rimeligt at lade tredjeparter få adgang til den anmeldte operatørs abonnentkredsløb, navnlig, som det påpeges i punkt 5 i Kommissionens henstilling om samtrafiktakster for faste kredsløb(10), for at opfylde brugernes behov for konkurrence på udbuddet af faste kredsløb og højhastighedsadgang til Internettet.(10) Ifølge artikel 4, stk. 2, i direktiv 97/33/EF og artikel 16 i direktiv 98/10/EF skal anmeldte operatører behandle rimelige anmodninger fra nye udbydere om adgang til nettet, særlig fælles brug af kobberledningen(11), og søge at indgå aftaler om de forretningsmæssige og tekniske betingelser. Muligheden for fælles brug af abonnentkredsløbet opfylder imidlertid ikke alle markedets behov, og derfor anses det for rimeligt, at den anmeldte operatør også giver mulighed for fuld adgang til abonnentkredsløbet(12), parallelt med fælles brug, så konkurrencen styrkes og valgmulighederne øges for alle slags brugere, idet markedet får lov at afgøre, hvilke former for adgang der bedst opfylder kundernes behov.(11) Anmeldte operatører bør stille oplysninger til rådighed og give adgang til andre på samme vilkår og af samme kvalitet, som er gældende for deres egne tjenester og for tjenester, der udbydes af datterselskaber eller partnere, og til dette formål bør de under den nationale tilsynsmyndigheds kontrol offentliggøre et standardtilbud på adgang til abonnentkredsløb inden for en kort tidsfrist og helst på Internettet, således at der skabes gennemskuelige og ikke-diskriminerende markedsvilkår.(12) Selv om kommercielle forhandlinger er den foretrukne metode til at indgå aftale om de tekniske og prismæssige spørgsmål vedrørende adgang til abonnentkredsløb, viser erfaringen, at der i de fleste tilfælde er behov for indgreb fra myndighederne på grund af den manglende balance i forhandlingsstyrken mellem den nye udbyder og den anmeldte operatør og på grund af manglen på alternativer. Ifølge artikel 9 i direktiv 97/33/EF og artikel 16, stk. 4, i direktiv 98/10/EF kan den nationale tilsynsmyndighed gribe ind på eget initiativ for at fastsætte betingelser, herunder priser, med det formål at sikre interoperabilitet mellem tjenester og opnå størst mulig økonomisk effektivitet og størst mulige fordele for slutbrugerne.(13) Reglerne for omkostningsberegning og prisfastsættelse for adgang til abonnentkredsløb og tilhørende faciliteter (f.eks. samhusning og lejet transmissionskapacitet) bør være gennemskuelige, ikke-diskriminerende og objektive for at sikre retfærdige vilkår. Reglerne for prisfastsættelse bør sikre, at leverandøren af abonnentkredsløbet kan få dækket de relevante omkostninger samt opnå en rimelig fortjeneste. Disse regler bør endvidere sikre, at der ikke opstår konkurrenceforvridning, og navnlig at der ikke er nogen margenklemme mellem priserne på den anmeldte operatørs detail- og engrostjenester. I den forbindelse er det vigtigt at høre konkurrencemyndighederne.(14) Ifølge direktiv 98/10/EF skal medlemsstaterne sikre, at alle rimelige anmodninger om tilslutning til det faste offentlige telefonnet på et fast sted og adgang til tjenester på det faste offentlige telefonnet efterkommes af mindst én operatør. Hvis en kunde beslutter at indgå kontrakt med en ny udbyder, hvorved udbyderen får eneret til at levere ydelser via abonnentkredsløbet, anses den anmeldte operatør for at have opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 5 i direktiv 98/10/EF. Brugerne bør i overensstemmelse med artikel 10 i direktiv 98/10/EF informeres fuldt ud om sådanne vilkår i deres kontrakter, uden at dette dog berører anvendelsen af EU-lovgivningen om forbrugerbeskyttelse.(15) Ifølge direktiv 97/13/EF om tilladelser skal der udstedes, generelle tilladelser til teletjenester undtagen i bestemte situationer, som fastsat i direktivets artikel 7. Tilladelser til selskaber, der anvender DSL-teknologi på abonnentkredsløb til at levere tjenester til kunderne, bør i overensstemmelse med direktiv 97/13/EF udstedes på grundlag af selskabernes aktiviteter, og ifølge princippet om teknologisk neutralitet bør tjenester, der leveres på denne måde ikke pålægges specifikke reguleringsmæssige begrænsninger. Godkendte datanet- og taletelefoninetoperatører bør have ret til at anvende muligheden for adgang til anmeldte operatørers abonnentkredsløb, både i form af fælles brug og i form af fuld adgang, uden yderligere tilladelse, og uden at de pålægges yderligere restriktioner.(16) Kommissionen bør jævnligt tage denne henstilling op til fornyet overvejelse i lyset af markedsudviklingen og de høstede erfaringer, især hvad angår spørgsmål om prisfastsættelse og indholdet af standardtilbuddet i bilaget.(17) EF's konkurrenceregler finder anvendelse parallelt med denne henstilling,HENSTILLER:Artikel 1Adgang til abonnentkredsløb1. Som led i indsatsen for at fremme et avanceret, harmoniseret og konkurrencebaseret marked for elektronisk kommunikation, der giver brugerne øgede valgmuligheder blandt et komplet udvalg af kommunikationstjenester, herunder bredbåndsmultimedie- og højhastighedsinternettjenester, vedrører denne henstilling de vilkår, hvorunder operatører af faste offentlige net, som ifølge de nationale tilsynsmyndigheder har en stærk markedsposition i overensstemmelse med direktiv 97/33/EF, direktiv 92/44/EØF og direktiv 98/10/EF (herefter benævnt "anmeldte operatører"), skal give nye udbydere adgang til deres abonnentkredsløb og tilhørende anlæg.2. Uden at det berører anvendelsen af konkurrencereglerne, henstilles det, at medlemsstater, hvor der endnu ikke er fuld adgang til abonnentkredsløb, vedtager passende lov- og reguleringsforanstaltninger med krav om, at anmeldte operatører senest den 31. december 2000 skal give andre udbydere fuld adgang til deres kobberabonnentkredsløb under gennemskuelige, retfærdige og ikke-diskriminerende vilkår.3. Når anmeldte operatører giver andre udbydere fuld adgang til deres abonnentkredsløb, således som det henstilles, indskrænker det ikke disse operatørers pligt i henhold til ONP-direktiverne 97/33/EF og 98/10/EF til at(13):- efterkomme anmodninger om andre former for adgang, herunder fælles brug af abonnentkredsløbet, i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i direktiv 97/33EF og artikel 16 i direktiv 98/10/EF- overholde princippet om ikke-diskrimination, når de bruger det faste offentlige telefonnet til at levere tredjeparter højhastighedsbitstrømstjenester, som også stilles til rådighed for deres egne tjenester, jf. artikel 16, stk. 7, i direktiv 98/10/EF.Indførelse af nye tjenester4. Ved gennemførelsen af kravet om ikke-diskrimination, der er pålagt anmeldte operatører i henhold til EU-lovgivningen, bør de nationale tilsynsmyndigheder sikre, at anmeldte operatører stiller samme faciliteter til rådighed for deres konkurrenter, som de stiller til rådighed for sig selv eller associerede selskaber, på samme vilkår og inden for samme tidsrammer. Dette gælder navnlig indførelse af nye tjenester på abonnentnettet, adgang til abonnentkredsløb, samhusningsfaciliteter og lejet transmissionskapacitet med henblik på forbindelse til samhusningsfaciliteterne samt bestillings-, leverings-, kvalitets- og vedligeholdelsesprocedurer.Prisfastsættelse5. For at undgå, at langtrukne diskussioner om priserne mellem nye udbydere og anmeldte operatører medfører, at den praktiske gennemførelse af adgangen til abonnentkredsløbene forsinkes, bør de nationale tilsynsmyndigheder angive, hvilken prisfastsættelsesmetode der skal anvendes, og hvilke parametre der skal indgå i beregningen af priserne. Hvor det er rimeligt og foreneligt med EF-lovgivningen(14), kan medlemsstaterne fastsætte de konkrete priser, og til dette formål bør der gennemføres en konkurrenceanalyse.6. Så længe der ikke er tilstrækkelig konkurrence på abonnentnettet til at forhindre urimeligt høje priser på adgangen til abonnentkredsløb, anbefales det, at priserne på adgangen følger princippet om omkostningsægthed. I princippet vil en fremsynet metode baseret på nuværdiomkostninger(15) fremme en retfærdig og bæredygtig konkurrence og skabe incitament til investeringer i alternativ infrastruktur. Hvis en sådan metode imidlertid kan medføre konkurrenceforvridning på kort sigt, f.eks. hvis den anmeldte operatørs slutbrugertakster stadig ikke er udlignet på grundlag af nuværdiomkostningerne, anbefales det, at den nationale tilsynsmyndighed efter fremgangsmåden i stk. 5 fastsætter en rimelig periode til en gradvis tilpasning af prisen på abonnentkredsløb til nuværdiomkostningerne, idet der sikres overensstemmelse med det omkostningssystem, der anvendes ved regulering af detailydelser.7. Hvis en anmeldt operatør allerede selv udbyder højhastigheds-DSL-tjenester via abonnentkredsløb, hvortil der er adgang for andre udbydere, kan de nationale tilsynsmyndigheder i overensstemmelse med princippet om ikke-diskrimination kræve, at konkurrenterne får adgang til abonnentkredsløbene til samme pris, som den anmeldte operatør opkræver af sine egne DSL-tjenester. Denne ikke-diskriminationsregel gælder også for nye udbyderes adgang til tilhørende faciliteter, såsom samhusning og lejet transmissionskapacitet, som den anmeldte operatør bruger til sine egne DSL-tjenester eller DSL-tjenester, der udbydes af datterselskaber eller associerede selskaber.8. For at skabe tillid til, at priserne på faciliteterne fastsættes på retfærdige vilkår, og godtgøre, at kravet om ikke-diskrimination opfyldes, bør der stilles passende og detaljerede oplysninger om omkostningsregnskaber, herunder priserne på interne ydelser i overensstemmelse med retningslinjerne i Kommissionens henstilling 98/322/EF(16), til rådighed for den nationale tilsynsmyndighed, der kan stille oplysningerne til rådighed for berørte parter i henhold til en hemmeligholdelsesaftale og under hensyntagen til fortrolige forretningsoplysninger.9. De nationale tilsynsmyndigheder bør jævnligt undersøge markedsvilkårene for adgang til abonnentkredsløb og justere principperne for prisfastsættelse og forpligtelserne, hvor det er nødvendigt, eller ophæve prisreguleringen, når der er tilstrækkelig konkurrence og et tilstrækkeligt udvalg af alternative tilbud. Undersøgelsesperioden bør bekendtgøres på forhånd for at skabe forudsigelige forhold for selskaberne på markedet.Tekniske vilkår og samhusning10. Der bør være fysisk adgang til ethvert muligt termineringspunkt på kobberabonnentkredsløbet, enten i lokalcentralen, koncentratoren eller et tilsvarende anlæg, hvor den nye udbyder kan placere og tilslutte sit eget netudstyr og sine egne netfaciliteter med henblik på levering af tjenesteydelser til kunden. Principielt bør selskaber, der benytter sig af samhusning, have mulighed for at placere alt det udstyr, der er nødvendigt for at få adgang til abonnentkredsløbet, i de samhusningsrum, der er til rådighed, og til at installere eller leje transmissionslinjer derfra til sine egne faciliteter. De nationale tilsynsmyndigheder bør sikre, at samhusningsfaciliteterne tilbydes konkurrenterne på gennemskuelige, retfærdige og ikke-diskriminerende vilkår.11. Hvad angår de teknologier og tjenesteydelser, der anvendes i forbindelse med adgangen til abonnentkredsløbene, opfordres de nationale tilsynsmyndigheder til at sikre, at eventuelle begrænsninger, der har til formål at beskytte nettets integritet, og i tilfælde af fælles brug, taletelefonikanalen, er ikke-diskriminerende og baseret på forud fastsatte objektive kriterier i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, litra b), i direktiv 98/10/EF. Ifølge princippet om teknologisk neutralitet bør der ikke sættes yderligere eller specifikke reguleringsmæssige begrænsninger for selskaber, der bruger nye DSL-teknologier på abonnentkredsløbet til levering af tjenesteydelser til kunderne.Adgang til information og koordinering12. For at nye udbydere hurtigst muligt kan indføre konkurrerende DSL-tjenester, bør de nationale tilsynsmyndigheder sikre, at anmeldte operatører snarest og helst via Internet offentliggør et standardtilbud på fuld adgang til og fælles brug af abonnentkredsløb, der indeholder en beskrivelse af, hvad tilbuddet omfatter og de tilhørende vilkår, herunder priser.Bilaget indeholder en vejledende liste over, hvilke elementer der skal indgå i standardtilbuddet på adgang til abonnentkredsløb.13. Desuden bør de nationale tilsynsmyndigheder sikre, at følgende oplysninger vedrørende kommunikationstjenester via abonnentkredsløb er let tilgængelige:- tilladelsesvilkårene for operatører- information til brugere, der modtager ydelser fra operatører, der gør brug af adgangen til abonnentkredsløb, herunder samtlige kontraktvilkår, navnlig takster, brugerrettigheder, minimumsperiode for abonnementet og forsyningspligtaspekter, afbrydelse af tjenesten samt klage- og appelprocedurer.14. De nationale tilsynsmyndigheder opfordres til at nedsætte nationale koordineringsgrupper bestående af de berørte parter, herunder repræsentanter for brugerne, der skal uddybe kravene under stk. 12 og 13 samt rådgive løbende om detaljeringsgraden i de oplysninger, der skal offentliggøres i standardtilbuddet. Anmeldte operatører bør jævnligt indberette oplysninger til den nationale tilsynsmyndighed om, hvordan adgangen til abonnentkredsløb gennemføres i praksis, herunder statistiske oplysninger om elementerne i standardtilbuddet.15. Medlemsstaterne opfordres til at sikre, at de nationale koordineringsgrupper følger med i tilsvarende aktiviteter i andre medlemsstater og relevante internationale organisationer. For at fremme koordineringen bør de nationale tilsynsmyndigheder jævnligt aflægge rapport til ONP-udvalget om spørgsmål i forbindelse med adgangen til abonnentkredsløb.Revurdering16. Denne henstilling og navnlig bilaget hertil vil blive taget op til fornyet overvejelse af Kommissionen i lyset af markedsudviklingen og om nødvendigt ajourført.Artikel 2Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 25. maj 2000.På Kommissionens vegneErkki Liikanenog Mario MontiMedlemmer af Kommissionen(1) EFT L 199 af 26.7.1997, s. 32.(2) EFT L 268 af 3.10.1998, s. 37.(3) EFT L 101 af 1.4.1998, s. 24.(4) EFT L 165 af 19.6.1992, s. 32.(5) EFT L 295 af 29.10.1997, s. 23.(6) EFT L 14 af 20.1.1998, s. 27.(7) EFT L 192 af 24.7.1990, s. 10.(8) EFT L 175 af 10.7.1999, s. 39.(9) KOM(1999) 537.(10) Endnu ikke offentliggjort i EFT.(11) "Fælles brug af kobberledningen" giver adgang til den uudnyttede højfrekvente del af spektret med henblik på levering af begrænsede ADSL-tjenester (dvs. med en datahastighed på op til 8 Mbit/s), mens den lavfrekvente del af spektret fortsat anvendes af den anmeldte operatør til at levere basisteletjenester over den samme kobberledning. Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU) har i sin rekommandation G.992.1 udarbejdet tekniske specifikationer for fuldhastigheds-ADSL med en modtagehastighed på op til 8 Mbit/s og en sendehastighed på 1 Mbit/s. Rekommandationen omfatter en række landespecifikke varianter, der tager hensyn til regionale forskelle i abonnentkredsløbsinfrastrukturen. ADSL opnår sin tophastighed på afstande på 4 km eller derunder. Forbindelsen giver også mulighed for levering af taletelefonitjenester over de lave frekvenser på samme linje. ITU har desuden udarbejdet en ADSL-variant i sin rekommandation G.992.2, også kendt som G.Lite, der er meget nem at installere hos kunden, fordi den ikke kræver nogen splitter (der er blot brug for et meget enkelt serielt filter, der adskiller tale og data, og der kræves ikke nogen kabelomlægning hos kunden). Modtagehastigheden er på op til 1,5 Mbit/s og sendehastigheden på 385 kbit/s. Nogle pc-leverandører markedsfører allerede pc-udstyr med integreret G.Lite-ADSL-modem, således at der kan indføres standardiserede universalløsninger i stor skala på privatkundemarkedet.(12) "Fuld adgang til abonnentkredsløbet" giver den nye udbyder eksklusiv brugsret til hele det frekvensspektrum, der er til rådighed på kobberledningen, således at der kan anvendes og formidles de mest innovative og avancerede DSL-teknologier og -tjenester, dvs. med datahastigheder på op til 60 Mbit/s til brugeren via VDSL (Very High Speed DSL). ITU og ETSI er i færd med at udarbejde standarder for VDSL.(13) Se også Kommissionens meddelelse om adgang til abonnentnet (endnu ikke offentliggjort i EFT).(14) Se note 13.(15) Nuværdiomkostningerne er de omkostninger, der er forbundet med at opbygge en tilsvarende, effektiv og moderne infrastruktur og tilbyde tilsvarende tjenesteydelser i dag (genanskaffelsesværdi).(16) Se metoden til opsplitning af regnskaber og omkostningsberegning (EFT L 141 af 13.5.1998, s. 6).BILAGVEJLEDENDE LISTE OVER ELEMENTER, DER SKAL INDGÅ I STANDARDTILBUD(1) OM ADGANG TIL ABONNENTKREDSLØB, SOM OFFENTLIGGØRES AF ANMELDTE OPERATØRERA. Vilkårene for adgangen til abonnentkredsløb1. De netelementer, der gives adgang til,herunder navnlig:- adgang til de rå kobberabonnentkredsløb (det terminerer ved lokalcentralen) og dele deraf (der terminerer ved det fremskudte abonnenttrin eller tilsvarende facilitet), i tilfælde af fuld adgang til abonnentkredsløb- adgang til ikke-tale-frekvenserne på abonnentkredsløbene, i tilfælde af fælles brug af abonnentkredsløb- adgang til plads inden for en af den anmeldte operatørs hovedfordeleranlæg med henblik på tilslutning af DSL-adgangsmultiplexere (DSLAM) og lignende typer udstyr til den anmeldte operatørs abonnentkredsløb.2. Tilgængelighed: Alle relevante oplysninger om abonnentnetarkitekturen, information om fysiske adgangsfaciliteters placering, tilgængelige kobberpar i bestemte dele af abonnentnettet.3. Tekniske vilkår: De tekniske kendetegn for kobberparrene i abonnentkredsløbene, længder, trådenes diameter, spoler og "bridged taps"; procedurer for afprøvning og tilpasning af ledninger. Specifikationer for DSL-udstyr, splittere osv. med henvisning til de relevante internationale standarder eller rekommandationer, spektrumbegrænsninger og krav om elektromagnetisk kompatibilitet, der skal forhindre interferens med andre systemer.4. Leveringsprocedurer: Undersøgelse af linjer for bestemte DSL-teknologier, bestillings- og leveringsprocedurer, brugsrestriktioner.B. Samhusningsydelser5. Information om samhusningssteder: Navnlig en præcis angivelse af, hvor den anmeldte operatørs faciliteter er placeret(2), herunder centraler, hovedfordelere, koncentratorer og fremskudte distributionspunkter, såsom gadeskabe, enkeltfordelere og bokse. Angivelse af netsted(er), hvor ajourførte lister over stedernes placering offentliggøres. Alternativer, hvor der ikke er mulighed for fysisk samhusning.6. Samhusningsfaciliteterne på de steder, der er nævnt under punkt 5 ovenfor: Hvilken type samhusning der er til rådighed (f.eks. fælles brug afgrænset/ikke-afgrænset, fysisk eller virtuel); strømforsyning og luftkonditionering på disse steder, regler for fremleje af samhusningsplads.7. Karakteristik af udstyret: Eventuelle begrænsninger for, hvilket udstyr der kan anbringes på samhusningsstedet.8. Sikkerhedsaspekter: Hvilke forholdsregler har den anmeldte operatør truffet af hensyn til sikkerheden på samhusningsstederne? Under hvilke betingelser kan konkurrerende operatørers personale få adgang til faciliteterne for at klarlægge og udbedre fejl i tjenesten?9. Sikkerhedsnormer: (Principielt bør de sikkerhedsnormer, der anvendes af den anmeldte operatør og dennes datterselskaber, anses for tilstrækkelige for konkurrerende operatørers udstyr).10. Inspektion: Vilkårene for konkurrerende operatørers og nationale tilsynsmyndigheders adgang til at inspicere de steder, hvor der tilbydes fysisk samhusning, eller steder, hvor den anmeldte operatør har afvist samhusning med henvisning til manglende kapacitet.C. Driftsstøttesystemer11. Vilkårene for adgang til den anmeldte operatørs driftsstøttesystemer, informationssystemer eller databaser til forhåndsbestilling, bestilling, levering, anmodninger om vedligeholdelse og reparationer samt fakturering.12. Principielt bør de nævnte driftsstøtteelementer omfatte adgang til alle oplysninger om kredsløbets egenskaber, bl.a. oplysninger, om hvorvidt et bestemt kredsløb understøtter avancerede tjenester.D. Leveringsvilkår13. Tidsfrister: Ventetiden for svar på anmodninger om tilrådighedsstillelse af tjenesteydelser og faciliteter, samt kontraktmæssig kompensation i tilfælde af, at disse tidsfrister ikke overholdes, aftaler om tjenesteniveauet, udbedring af fejl og eskaleringsprocedurer.14. priser på hver enkelt af ovennævnte elementer, funktioner og faciliteter, særskilt opstillet, herunder engangsudgifter og tilbagevendende abonnementsudgifter.(1) Et standardtilbud på adgang til abonnentkredsløb omfatter de grundlæggende tekniske faciliteter, der tilbydes, inklusive vilkår og priser.(2) Af hensyn til den offentlige sikkerhed kan adgangen til disse oplysninger begrænses til kun at omfatte de berørte parter.


title: Kommissionens henstilling (EU) 2015/682 af 29. april 2015 om overvågning af forekomsten af perchlorat i fødevarer (EØS-relevant tekst)

text:
               30.4.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 111/32

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2015/682
   af 29. april 2015
   om overvågning af forekomsten af perchlorat i fødevarer
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Perchlorat forekommer naturligt i miljøet i aflejringer af nitrat og kaliumcarbonat og kan dannes i atmosfæren og udfældes i jord og grundvand. Det forekommer også som et miljøforurenende stof, der opstår ved anvendelse af kvælstofgødning, og fra fremstilling, anvendelse og bortskaffelse af ammoniumperchlorat til anvendelse i raketbrændstof, sprængstoffer, fyrværkeri, nødblus, udløsningsmekanismer til airbags og andre industrielle processer. Perchlorat kan også dannes under nedbrydning af natriumhypochlorit, der anvendes til desinfektion af vand, og forurene vandforsyningen. Vand, jord og gødning betragtes som mulige kilder til forurening af fødevarer med perchlorat.

               (2)

               Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden (i det følgende benævnt »ekspertpanelet«) under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) har afgivet en videnskabelig udtalelse om risiciene for folkesundheden i forbindelse med tilstedeværelsen af perchlorat i fødevarer (1). Ekspertpanelet konkluderede, at kronisk eksponering for perchlorat via kosten kan give anledning til bekymring, særligt for så vidt angår forbrugere med stort indtag i de yngre befolkningsgrupper med let til moderat jodmangel. Yderligere kan kortvarig eksponering for perchlorat give anledning til bekymring for så vidt angår spædbørn, der bliver ammet, og småbørn med lavt indtag af jod.

               (3)

               Ifølge ekspertpanelets anbefalinger er der behov for flere data om forekomsten af perchlorat i fødevarer i Europa, særligt for så vidt angår grøntsager, modermælkserstatninger, mælk og mejeriprodukter, for yderligere at mindske usikkerheden i risikovurderingen. Der er fundet høje værdier i Cucurbitaceae og bladgrøntsager, særligt når de dyrkes i væksthuse eller under overdækning. Der er ikke tilstrækkelige data om forekomst af perchlorat i fødevarer, navnlig fødevarer udtaget til stikprøve efter den 1. september 2013. Hvis det er muligt, bør analysen af perchlorat i drikkevand også omfatte drikkevand, der ikke er omfattet af definitionen af fødevarer som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (2). Der er siden den 1. september 2013 iværksat afbødende foranstaltninger, og dataene om perchlorat fra stikprøver, der er foretaget efter den nævnte dato, afspejler bedre princippet om at opnå så lave værdier, som det med rimelighed er muligt under hensyntagen til god praksis (dvs. anvendelse af gødning med lavt indhold af perchlorat) og den nuværende tilstedeværelse af perchlorat i fødevarer.

               (4)

               Der bør derfor anbefales overvågning af forekomsten af perchlorat i fødevarer —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               1)

               Medlemsstaterne bør med aktiv inddragelse af fødevarevirksomhedsledere overvåge tilstedeværelsen af perchlorat i fødevarer og særligt i:

                           a)

                           frugter, grøntsager og forarbejdede produkter heraf, herunder saft

                           b)

                           fødevarer til særlige ernæringsmæssige formål bestemt til spædbørn og småbørn som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 609/2013 (3)

                           c)

                           tørrede urter, krydderier, te, urte- og frugtte

                           d)

                           drikkevarer, herunder drikkevand.

               2)

               For at sikre, at stikprøverne er repræsentative for det parti, hvoraf de er udtaget, bør medlemsstaterne følge de prøveudtagningsmetoder, der er fastlagt i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 1882/2006 (4) for så vidt angår bladgrøntsager, og i del B i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 333/2007 (5) for så vidt angår andre fødevarer, der falder inden for anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 333/2007.

               3)

               Følgende analysemetode giver pålidelige resultater:
               »Quick Method for the Analysis of Residues of numerous Highly Polar Pesticides in Foods of Plant Origin involving Simultaneous Extraction with Methanol and LC-MS/MS Determination (QuPPe-Method) — Version 7.1« Denne metode kan hentes fra http://www.crl-pesticides.eu/library/docs/srm/meth_QuPPe.pdf.
               Yderligere bør artiklen »Analysis of Perchlorate in Food Samples of Plant Origin Applying the QuPPe-Method and LC-MS/MS« konsulteres med henblik på vejledning i, hvordan det miljøforurenende stof perchlorat integreres i den ovennævnte metode til samtidig påvisning af flere pesticidrester. Denne artikel kan hentes på http://www.analytik-news.de/Fachartikel/Volltext/cvuase2.pdf.
               Bestemmelsesgrænsen bør ikke sættes højere end 2 μg/kg for analysen af perchlorat i fødevarer bestemt til spædbørn og småbørn, 10 μg/kg i andre fødevarer og 20 μg/kg i tørrede urter, krydderier, te og urte- og frugtte.

               4)

               Medlemsstaterne bør med aktiv inddragelse af fødevarevirksomhedsledere foretage undersøgelser for at identificere de faktorer, der forårsager tilstedeværelsen af perchlorat i fødevarer. Det er særligt relevant at analysere tilstedeværelsen af perchlorat i gødning, jord samt vand til kunstvanding og procesvand i situationer, hvor disse faktorer gør sig gældende.

               5)

               Medlemsstaterne bør sikre, at analyseresultaterne indberettes regelmæssigt og senest i slutningen af februar 2016 til EFSA i EFSA's dataindgivelsesformat i overensstemmelse med kravene i EFSA's vejledning om standardprøvebeskrivelse for fødevarer og foder (6) og EFSA's supplerende specifikke indberetningskrav.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2015.

            På Kommissionens vegne

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFSA's Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden, Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of perchlorate in food, in particular fruits and vegetables. EFSA Journal 2014;12(10):3869, 106 s. doi:10.2903/j.efsa.2014.3869.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 609/2013 af 12. juni 2013 om fødevarer bestemt til spædbørn og småbørn, fødevarer til særlige medicinske formål og kosterstatning til vægtkontrol og om ophævelse af Rådets direktiv 92/52/EØF, Kommissionens direktiv 96/8/EF, 1999/21/EF, 2006/125/EF og 2006/141/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/39/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 41/2009 og (EF) nr. 953/2009 (EUT L 181 af 29.6.2013, s. 35).

      (4)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1882/2006 af 19. december 2006 om prøveudtagnings- og analysemetoder til offentlig kontrol af indholdet af nitrat i visse fødevarer (EUT L 364 af 20.12.2006, s. 25).

      (5)  Kommissionens forordning (EF) nr. 333/2007 af 28. marts 2007 om prøveudtagnings- og analysemetoder til offentlig kontrol af indholdet af bly, cadmium, kviksølv, uorganisk tin, 3-MCPD og polycykliske aromatiske hydrocarboner i fødevarer (EUT L 88 af 29.3.2007, s. 29).

      (6)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling nr. 65/04/KOL af 31. marts 2004 om et koordineret program for officiel kontrol af foderstoffer i 2004

text:
               19.5.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 126/59

         EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS HENSTILLING

      Nr. 65/04/KOL
   af 31. marts 2004
   om et koordineret program for officiel kontrol af foderstoffer i 2004
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN,
   som henviser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), særlig artikel 109 og protokol 1,
   som henviser til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en Tilsynsmyndighed og en Domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra b), og protokol 1,
   som henviser til den retsakt, der er nævnt i punkt 31a i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Rådets direktiv 95/53/EØF af 25. oktober 1995 om principperne for tilrettelæggelse af offentlig kontrol på foderstofområdet) (1), som ændret og tilpasset EØS-aftalen ved dennes protokol 1, særlig artikel 22, stk. 3, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Med henblik på at sikre Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes funktion er det nødvendigt at tilrettelægge koordinerede foderstofkontrolprogrammer i EØS for at forbedre en harmoniseret gennemførelse af EØS-staternes offentlige kontrol.

               (2)

               I sådanne programmer bør der lægges vægt på overensstemmelse med gældende relevant lovgivning under EØS-aftalen og på beskyttelse af folke- og dyresundheden.

               (3)

               Resultaterne af den samtidige gennemførelse af nationale programmer og koordinerede programmer kan give oplysninger og erfaring, som kan danne grundlaget for fremtidige kontrolaktiviteter og fremtidig lovgivning.

               (4)

               Skønt der i den retsakt, der er nævnt i punkt 33 i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer) (2)) er fastsat maksimumsindhold af aflatoksin B1 i foderstoffer, findes der ingen gældende lovgivning under EØS-aftalen om andre mykotoksiner såsom ochratoksin A, zearalenon, deoxynivalenol og fumonisiner. Ved at indsamle oplysninger om forekomsten af disse mykotoksiner ved udtagning af stikprøver kunne der tilvejebringes nyttige data til en vurdering af situationen med henblik på videreudviklingen af lovgivningen. Dertil kommer, at bestemte fodermidler, f.eks. korn og oliefrø, i særlig grad er eksponeret for mykotoksinkontaminering som følge af høst-, opbevarings- og transportvilkår. Da mykotoksinkoncentrationerne varierer fra år til år, bør der indsamles data fra flere på hinanden følgende år for alle de nævnte mykotoksiner.

               (5)

               Tidligere kontrol af forekomsten af antibiotika og coccidiostatika i visse foderstoffer, hvor de pågældende stoffer ikke er tilladt, viser, at denne type overtrædelse stadig forekommer. Hyppigheden af sådanne fund og sagens følsomme karakter gør det begrundet at fortsætte kontrollen.

               (6)

               Norges og Islands deltagelse i programmerne under bilag II til denne henstilling om ikke-tilladte fodertilsætningsstoffer bør vurderes under hensyntagen til deres fritagelse fra kapitel II, bilag I til EØS-aftalen.

               (7)

               Det er vigtigt at sikre, at restriktionerne vedrørende anvendelse af fodermaterialer af animalsk oprindelse i foderstoffer i henhold til de relevante EØS-bestemmelser håndhæves effektivt.

               (8)

               Kontamineringen af foder- og fødevarekæden med medroxyprogesteronacetat (MPA) satte fokus på værdien af at udvælge leverancer for så vidt angår foderstoffers sikkerhed. Nogle foderstofingredienser er biprodukter fra fødevareindustrien eller andre erhverv eller fra mineraludvinding. Kilden til fodermidler med industriel oprindelse og de forarbejdningsmetoder, der anvendes, kan have særlig betydning for produkternes sikkerhed. De kompetente myndigheder bør derfor tage dette aspekt i betragtning, når de gennemfører deres kontrol.

               (9)

               De i denne henstilling fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA's Plante- og Foderstofudvalg, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden,

         HENSTILLER TIL EFTA-STATERNE:

               1)

               at de i 2004 gennemfører et samordnet kontrolprogram, som har til formål at kontrollere:

                           a)

                           koncentrationen af mykotoksiner (aflatoksin B1, ochratoksin A, zearalenon, deoxynivalenol og fumonisiner) i foderstoffer, idet de giver oplysninger om analysemetoder. Prøveudtagningsmetoden bør omfatte både stikprøver og målrettet prøveudtagning. Ved den målrettede prøveudtagning bør der udtages prøver af fodermidler, der er mistænkt for at indeholde højere koncentrationer af mykotoksiner, f.eks. korn, oliefrø og olieholdige frugter samt produkter og biprodukter heraf, og fodermidler, der har været oplagret i lang tid eller er blevet transporteret ad søvejen over lange afstande. Der bør rapporteres om kontrolresultaterne ved hjælp af modellen i bilag I

                           b)

                           bestemte lægemidler, uanset om de er tilladte eller ej som fodertilsætningsstoffer for bestemte dyrearter og -kategorier, i forblandinger og foderblandinger, der ikke må indeholde lægemidler. Kontrollen bør målrettes mod lægemidler i forblandinger og foderblandinger, hvis der efter den kompetente myndigheds opfattelse er øget sandsynlighed for at finde uregelmæssigheder. Der bør rapporteres om resultaterne ved hjælp af modellen i bilag II

                           c)

                           gennemførelsen af restriktioner vedrørende produktion og anvendelse af animalske fodermidler, jf. bilag III

                           d)

                           de procedurer, som producenter af foderblandinger anvender til at udvælge og vurdere deres leverancer af fodermidler med industriel oprindelse og til at sikre sådanne ingrediensers kvalitet og sikkerhed, jf. bilag IV.

               2)

               at de medtager resultaterne af det samordnede kontrolprogram, jf. punkt 1, i et særskilt kapitel i den årlige rapport om kontrolaktiviteter, der skal indsendes til EFTA-Tilsynsmyndigheden senest 1. april 2005 i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2, i direktiv 95/53/EF og den seneste version af den harmoniserede rapportmodel.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. marts 2004.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Bernd HAMMERMAN

            Medlem af Kollegiet

         Niels FENGER

            Direktør

      (1)  EFT L 265 af 8.11.1995, s. 17. senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/46/EF (EFT L 234 af 1.9.2001, s. 55).

      (2)  EFT L 140 af 30.5.2002, s. 10. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/8/EF (EUT L 27 af 29.1.2005, s. 44).

      BILAG I
      Koncentrationen af visse mykotoksiner (aflatoksin B1, ochratoksin A, zearalenon, deoxynivalenol og fumonisiner) i foderstoffer
      Individuelle resultater af alle analyserede prøver; model til indberetning, jf. punkt 1, litra a)

                  Foderstoffer

                  Prøveudtagning (stikprøver eller målrettet)

                  Type og koncentration af mykotoksiner (μg/kg foderstof, beregnet ved et vandindhold på 12 %)

                  Type

                  Oprindelsesland

                  Aflatoksin B1

                  Ochratoksin A

                  Zearalenon

                  Deoxynivaleno

                  Fumonisiner (1)

            Den kompetente myndighed bør endvidere oplyse om følgende:

                  —

                  de foranstaltninger, der er truffet i tilfælde af overskridelse af grænseværdierne for aflatoksin B1

                  —

                  de analysemetoder, der er anvendt

                  —

                  detektionsgrænserne.

         (1)  Koncentrationen af fumonisiner omfatter det samlede indhold af fumonisin B1, B2 og B3.

      BILAG II
      Forekomst af bestemte stoffer der ikke er godkendt som fodertilsætningsstoffer
      Visse antibiotika, coccidiostatika og andre lægemidler kan lovligt forekomme som tilsætningsstoffer i forblandinger og foderblandinger til bestemte dyrearter og -kategorier, hvis dette er tilladt i henhold til den retsakt, der er omhandlet i punkt 1 i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Rådets direktiv 70/524/EØF af 23. november 1970 om tilsætningsstoffer til foderstoffer)
          (1).
      Hvis der forekommer ikke-tilladte stoffer i foderstoffer er der tale om en overtrædelse.
      De stoffer, der skal kontrolleres for, bør vælges blandt følgende:

                  1)

                  Stoffer, der udelukkende er tilladt som fodertilsætningsstoffer til bestemte dyrearter og kategorier:

                              avilamycin

                              decoquinate

                              diclazuril

                              flavophospholipol

                              halofuginonhydrobromid

                              lasalocid A-natrium

                              alphamaduramicinammonium

                              monensinnatrium

                              narasin

                              narasin — nicarbazin

                              robenidinhydrochlorid

                              salinomycinnatrium

                              semduramicinnatrium

                  2)

                  Stoffer, der ikke længere er tilladt som fodertilsætningsstoffer:

                              amprolium

                              amprolium/etopabat

                              arprinocid

                              avoparcin

                              carbadox

                              dimetridazol

                              dinitolmid

                              ipronidazol

                              meticlorpindol

                              meticlorpindol/methylbenzoquat

                              nicarbazin

                              nifursol

                              olaquindox

                              ronidazol

                              spiramycin

                              tetracykliner

                              tylosinphosphat

                              virginiamycin

                              zincbacitracin

                              andre antimikrobielle stoffer

                  3)

                  Stoffer, der aldrig har været tilladt som fodertilsætningsstoffer:
                  andre stoffer

            Individuelle resultater af alle prøver, der ikke overholder reglerne; model til indberetning, jf. punkt 1, litra b)

                  Type foderstof
                  (dyreart og -kategori)

                  Påvist stof

                  Konstateret indhold

                  Årsag til overtrædelsen (2)

                  Foranstaltning

            Den kompetente myndighed bør endvidere oplyse om følgende:

                  —

                  samlet antal analyserede prøver

                  —

                  navnene på de stoffer, undersøgelserne har omfattet

                  —

                  de analysemetoder, der er anvendt

                  —

                  detektionsgrænserne.

         (1)  EFT L 270 af 14.12.1970, s. 1.

         (2)  Årsagen til, at det ikke-tilladte stof forekommer i foderstoffet, som fastlagt efter en undersøgelse foretaget af den kompetente myndighed.

      BILAG III
      Restriktioner vedrørende produktion og anvendelse af animalske fodermidler
      EFTA-staterne bør i 2004 gennemføre et samordnet program til kontrol af, om restriktioner vedrørende produktion og anvendelse af animalske fodermidler overholdes, jf. dog artikel 3-13 og artikel 15 i direktiv 95/53/EF.
      For at sikre at forbuddet mod at fodre bestemte dyr med forarbejdet animalsk protein, jf. bilag IV til den retsakt, der er nævnt i punkt 7, 1, 12 i kapitel I i bilag I til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier) (1), anvendes effektivt, bør EFTA-staterne navnlig gennemføre et særligt kontrolprogram baseret på målrettet kontrol. I henhold til artikel 4 i direktiv 95/53/EF bør kontrolprogrammet bygge på en risikobaseret strategi, der omfatter alle produktionstrin og alle typer af steder, hvor foder fremstilles, håndteres og gives. EFTA-staterne bør lægge særlig vægt på at definere kriterier, der kan relateres til en risiko. De enkelte kriterier bør vægtes i forhold til risikoen. Kontrolhyppigheden og antallet af analyserede prøver på stederne bør stå i forhold til den samlede vægtning, de pågældende steder tillægges.
      Ved udarbejdelsen af et kontrolprogram bør der tages hensyn til følgende vejledende lister over steder og kriterier:

                  Sted

                  Kriterium

                  Vægtning

                  Foderstofvirksomheder

                              —

                              Foderstofvirksomheder med to produktionskæder, der producerer såvel foderblandinger til drøvtyggere som foderblandinger til andre husdyr end drøvtyggere, der indeholder forarbejdede animalske proteiner, som er omfattet af en fravigelse

                              —

                              Foderstofvirksomheder, hvor der tidligere er konstateret manglende overholdelse af reglerne, eller som er under mistanke for manglende overholdelse af reglerne

                              —

                              Foderstofvirksomheder, der anvender store mængder importerede foderstoffer med højt proteinindhold, f.eks. fiskemel, sojaskrå, majsglutenmel og proteinkoncentrater

                              —

                              Foderstofvirksomheder, der producerer store mængder foderblandinger

                              —

                              Risiko for krydskontaminering som følge af interne arbejdsgange (siloer med bestemt indhold, kontrol af, om produktionskæderne reelt er adskilt, kontrol af ingredienser, internt laboratorium, prøveudtagningsprocedurer osv.)

                  Grænsekontrolsteder og andre EØS-indgangssteder

                              —

                              Import af store/små mængder foderstoffer

                              —

                              Foderstoffer med højt proteinindhold

                  Bedrifter

                              —

                              Hjemmeblandere, der anvender forarbejdede animalske proteiner, som er omfattet af en fravigelse

                              —

                              Bedrifter, der holder drøvtyggere og andre arter (risiko for krydsfodring)

                              —

                              Bedrifter, der køber foderstoffer i løs vægt

                  Forhandlere

                              —

                              Lagre, herunder midlertidige lagre, for foderstoffer med højt proteinindhold

                              —

                              Omfattende handel med foderstoffer i løs vægt

                              —

                              Forhandlere af udenlandsk producerede foderblandinger

                  Mobile blandere

                              —

                              Blandere, der fremstiller foder til såvel drøvtyggere som andre dyr end drøvtyggere

                              —

                              Blandere, hvor der tidligere er konstateret manglende overholdelse af reglerne, eller som er under mistanke for manglende overholdelse af reglerne

                              —

                              Blandere, der inkorporerer foderstoffer med højt proteinindhold

                              —

                              Blandere med stor produktion af foderstoffer

                              —

                              Blandere, der betjener et stort antal bedrifter, herunder bedrifter med drøvtyggere

                  Transportmidler

                              —

                              Køretøjer, der anvendes til transport af forarbejdede animalske proteiner og foderstoffer

                              —

                              Køretøjer, hvor der tidligere er konstateret manglende overholdelse af reglerne, eller som er under mistanke for manglende overholdelse af reglerne

            Alternativt kan EFTA-staterne inden den 30. april 2004 sende EFTA-Tilsynsmyndigheden deres egen risikovurdering.
      Prøveudtagningen bør målrettes mod partier eller tildragelser, hvor der er størst sandsynlighed for krydskontaminering med forbudte forarbejdede proteiner (første parti efter transport i løs vægt af foderstoffer, som indeholder animalske proteiner, der er forbudt i det pågældende parti, tekniske problemer eller ændringer i produktionskæderne og ændringer i lagre eller siloer til materiale i løs vægt).
      I en EFTA-stat bør der mindst foretages 10 kontroller pr. år pr. 100 000 tons foderblanding, der fremstilles. I en EFTA-stat bør der mindst foretages 20 officielle stikprøver pr. år pr. 100 000 tons foderblanding, der fremstilles. Indtil alternative metoder er godkendt, bør prøverne analyseres ved identificering og skøn ved mikroskopi i henhold til Kommissionens direktiv 98/88/EF af 13. november 1998 om retningslinjer for identificering af og skøn over indhold af animalske bestanddele i foderstoffer ved mikroskopi med henblik på officiel kontrol af foderstoffer (2). Forekomst af forbudte bestanddele af animalsk oprindelse i foderstoffer bør betragtes som en overtrædelse af foderforbuddet.
      Resultaterne af kontrolprogrammerne meddeles EFTA-Tilsynsmyndigheden i følgende format:
      Oversigt over kontrollen af fodringsrestriktioner vedrørende foder af animalsk oprindelse (fodring med forbudte forarbejdede animalske proteiner)
      A.   Dokumenteret kontrol

                  Trin

                  Antal kontroller, herunder kontrol af forekomst af forarbejdede animalske proteiner

                  Antal overtrædelser, der er konstateret ved dokumentkontrol og lign. i stedet for laboratorieundersøgelser

                  Import af fodermidler

                  Opbevaring af fodermidler

                  Foderstofvirksomheder

                  Hjemmeblandere/mobile blandere

                  Foderstofmellemhandlere

                  Transportmiddel

                  Bedrifter med andre husdyr end drøvtyggere

                  Bedrifter med drøvtyggere

                  Andre …

      B.   Prøveudtagning og undersøgelse af fodermidler og foderblandinger vedrørende forarbejdede animalske proteiner

                  Sted

                  Antal officielle prøver, der er undersøgt for forarbejdede animalske proteiner

                  Antal prøver, der ikke var i overensstemmelse med reglerne

                  Forekomst af forarbejdet animalsk protein af landdyr

                  Forekomst af forarbejdet animalsk protein af fisk

                  Fodermidler

                  Foderblandinger

                  Fodermidler

                  Foderblandinger

                  Fodermidler

                  Foderblandinger

                  til drøvtyggere

                  til andre dyr end drøvtyggere

                  til drøvtyggere

                  til andre dyr end drøvtyggere

                  til drøvtyggere

                  til andre dyr end drøvtyggere

                  Ved import

                  Foderstofvirksomheder

                  Mellemhandlere/ lager

                  Transportmiddel

                  Hjemmeblandere/ mobile blandere

                  På bedrifter

                  Andet…

      C.   Oversigt over forbudte forarbejdede animalske proteiner, der er fundet i prøver af foderstoffer bestemt til drøvtyggere

                  Måned (for prøveudtagning)

                  Kontamineringens art, omfang og oprindelse

                  Sanktioner (eller andre foranstaltninger)

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  …

            EFTA-staterne bør desuden analysere fedtstoffer og vegetabilske olier bestemt til foder for forekomst af knoglerester, og resultaterne af disse analyser bør indgå i den rapport, der er omhandlet i punkt 2 i denne henstilling.

         (1)  EFT L 147 af 31.5.2001, s. 1.

         (2)  EFT L 318 af 27.11.1998, s. 45.

      BILAG IV
      Procedurer til udvælgelse og vurdering af leverancer af fodermidler med industriel oprindelse
      De kompetente myndigheder bør identificere og give en kort beskrivelse af de procedurer, som producenter af foderblandinger anvender til at udvælge og vurdere deres leverancer af fodermidler med industriel oprindelse. Visse procedurer kan omfatte forudgående fastlæggelse af egenskaber hos eller krav til de produkter, der skal leveres, eller krav til leverandørerne. Andre procedurer kan omfatte egenkontrol med henblik på kontrol af, om visse parametre er overholdt, som foretages af producenter af foderblandinger ved modtagelsen af leverancer.
      For hver identificeret procedure (procedurer for udvælgelse og vurdering af leverancer) bør de kompetente myndigheder angive foderstofsikkerhedsmæssige fordele og ulemper ved anvendelsen af proceduren. Endelig bør de vurdere, om den enkelte procedure under hensyntagen til de potentielle risici er acceptabel, utilstrækkelig eller uacceptabel for så vidt angår foderstofsikkerhed, og begrunde konklusionen.
      Evaluering af procedurer

                  Procedure (kort beskrivelse, inkl. kriterier for at godtage/afvise fodermidler)

                  Fordele

                  Ulemper

                  Vurdering af, om proceduren er acceptabel


title: Rådets henstilling af 19. marts 2007 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (niende EUF) for regnskabsåret 2005

text:
               8.5.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 103/4

      RÅDETS HENSTILLING

   af 19. marts 2007
   om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (niende EUF) for regnskabsåret 2005
   (2007/C 103/04)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   som henviser til AVS/EF-partnerskabsaftalen, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1), og ændret i Luxembourg (Storhertugdømmet Luxembourg) den 25. juni 2005 (2)

   som henviser til den interne aftale om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for finansprotokollen til AVS/EF-partnerskabsaftalen (3) herunder oprettelsen af Den Niende Europæiske Udviklingsfond (niende EUF), særlig artikel 32, stk. 3, i denne aftale,
   som henviser til finansforordningen af 27. marts 2003 vedrørende den 9. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 96-103,
   som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2005 vedrørende transaktionerne under niende EUF samt Revisionsrettens beretning vedrørende regnskabsåret 2005 med Kommissionens tilhørende svar (5), og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 32, stk. 3, i førnævnte interne aftale meddeler Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af niende EUF efter henstilling fra Rådet, og

               (2)

               Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under niende EUF i regnskabsåret 2005 har været tilfredsstillende,

         HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under niende EUF for regnskabsåret 2005.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2007

            På Rådets vegne

         H. SEEHOFER

            Formand

      (1)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EFT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (3)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

      (4)  EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

      (5)  EUT C 263 af 31.10.2006, s. 205.


Avis juridique important

|

31996K0004

96/14/EF: Kommissionens henstilling nr. 4/96/EKSF af 21. november 1995 om ændring af henstilling nr. 3118/94/EKSF og om ophævelse af henstilling nr. 73/95/EKSF

EF-Tidende nr. L 005 af 08/01/1996 s. 0023 - 0023

KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 4/96/EKSF af 21. november 1995 om ændring af henstilling nr. 3118/94/EKSF og om ophævelse af henstilling nr. 73/95/EKSF KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 74, ogud fra følgende betragtninger:I afventning af indgåelsen og ikrafttrædelsen af aftalerne med Rusland og Ukraine om handlen med visse stålprodukter henhørende under traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab blev der ved Kommissionens henstilling nr. 73/95/EKSF (1) indført et krav om eksportlicens for indførsel af varer omfattet af disse aftaler;med disse aftalers (2) ikrafttræden sammen med indførelsen af et krav om en EF-importlicens i overensstemmelse med reglerne i Kommissionens beslutning nr. 3/96/EKSF (3) er det nødvendigt at ophæve henstilling nr. 73/95/EKSF og for at undgå unødvendige procedureoverlapninger at ændre Kommissionens henstilling nr. 3118/94/EKSF (4), senest ændret ved henstilling nr. 393/95/EKSF (5), for at fjerne kravet om tilsynsdokumenter for de varer med oprindelse i Rusland og Ukraine, der er omfattet af aftalerne -FREMSAT FØLGENDE HENSTILLING:Artikel 1Henstilling nr. 73/95/EKSF ophæves.Artikel 2Artikel 1, stk. 1, i henstilling nr. 3118/94/EKSF finder ikke længere anvendelse i forbindelse med overgang til fri omsætning af de stålprodukter henhørende under EKSF-traktaten med oprindelse i Rusland og Ukraine, som er omfattet af aftalerne mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og disse lande, og for hvilke der kræves en EF-importlicens i overensstemmelse med bestemmelserne i beslutning nr. 3/96/EKSF.Artikel 3Denne henstilling træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Denne henstilling anvendes fra den 1. januar 1996.Udfærdiget i Bruxelles, den 21. november 1995.På Kommissionens vegneJacques SANTERFormand(1) EFT nr. L 13 af 19. 1. 1995, s. 1.(2) Se side 24 og 47 i denne Tidende.(3) Se side 1 i denne Tidende.(4) EFT nr. L 330 af 21. 12. 1994, s. 6.(5) EFT nr. L 43 af 25. 2. 1995, s. 23.


title: 2011/442/EU: Kommissionens henstilling af 18. juli 2011 om adgang til at oprette og anvende en basal betalingskonto  EØS-relevant tekst

text:
               21.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 190/87

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 18. juli 2011
   om adgang til at oprette og anvende en basal betalingskonto
   (EØS-relevant tekst)
   (2011/442/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det er vigtigt, at forbrugerne har adgang til betalingstjenester i Den Europæiske Union (herefter benævnt »Unionen«), for at de kan udnytte alle fordelene ved det indre marked, og for at dette kan være velfungerende. Tilgængeligheden af basale betalingstjenester på nuværende tidspunkt sikres ikke af udbydere af betalingstjenester og garanteres ej heller af alle EU-medlemsstater.

               (2)

               De eksisterende restriktive kriterier, som udbydere af betalingstjenester kræver opfyldt for at åbne betalingskonti, og som går ud over lovgivningens krav, kan begrænse retten til fri bevægelighed for personer inden for Unionen. Desuden forhindrer den manglende adgang til at oprette og anvende betalingskonti forbrugerne i at få adgang til de traditionelle markeder for finansielle tjenesteydelser, hvilket vanskeliggør finansiel og social integration og ofte sker på bekostning af den svageste del af befolkningen. Derved bliver det også vanskeligere for forbrugere at få adgang til basale varer og tjenesteydelser. Det er derfor nødvendigt at fastsætte principper for adgangen til at oprette og anvende basale betalingskonti, som er en væsentlig faktor til fremme af social integration og samhørighed, for at give forbrugerne mulighed for som minimum at kunne drage fordel af basale betalingstjenester.

               (3)

               Det er vigtigt at sikre, at principperne for adgangen til at oprette og anvende basale betalingskonti anvendes konsekvent i hele Unionen. For at disse principper kan være mere effektive, er det imidlertid nødvendigt, at de gennemføres på en sådan måde, at der tages hensyn til de mange forskellige bankpraksisser i Unionen.

               (4)

               I denne henstilling er der fastsat generelle principper for udbydelse af basale betalingskonti i Unionen.

               (5)

               Henstillingen bør finde anvendelse sammen med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/64/EF af 13. november 2007 om betalingstjenester i det indre marked (1). Tilsvarende bør reglerne om gennemsigtighed i betingelserne og oplysningerne vedrørende betalingstjenester finde anvendelse på basale betalingskonti.

               (6)

               Bestemmelserne i denne henstilling bør ikke forhindre medlemsstaterne eller udbyderne af betalingstjenester i at træffe foranstaltninger begrundet i legitime hensyn som den offentlige sikkerhed og opretholdelsen af den offentlige orden i overensstemmelse med EU-lovgivningen.

               (7)

               Forbrugere, som har lovligt ophold i Unionen, og som ikke allerede har en betalingskonto, bør kunne oprette og anvende en basal betalingskonto i en hvilken som helst medlemsstat. For at så mange forbrugere som muligt kan nyde godt af basale betalingskonti, bør medlemsstaterne sikre, at forbrugerne får mulighed for at få en sådan konto uanset deres finansielle situation som f.eks. arbejdsløshed eller personlig konkurs. Retten til at få adgang til at oprette og anvende en basal betalingskonto i en hvilken som helst medlemsstat bør dog indrømmes i overensstemmelse med betingelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF af 26. oktober 2005 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme (2), særligt hvad angår procedurer i forbindelse med kundelegitimation.

               (8)

               Denne henstilling bør ikke berøre den forpligtelse, der påhviler udbyderen af betalingstjenester til under ekstraordinære omstændigheder at opsige aftalen om betalingstjenesten i henhold til relevante EU-bestemmelser eller national lovgivning, herunder lovgivning om hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme eller om forebyggelse og efterforskning af kriminalitet.

               (9)

               For at sikre tilgængeligheden af basale betalingskonti i forbindelse med særlige nationale forhold bør medlemsstaterne ud fra principperne om gennemsigtighed, ikke-forskelsbehandling og proportionalitet kunne udpege en, flere eller alle udbydere af betalingstjenester. Medlemsstaternes foranstaltninger på dette område bør ikke skabe konkurrenceforvridning mellem udbyderne af betalingstjenester og bør baseres på principper som gennemsigtighed, ikke-forskelsbehandling og proportionalitet. I denne forbindelse bør medlemsstaterne offentliggøre de rettigheder og forpligtelser, som er tillagt udbydere af basale betalingskonti.

               (10)

               Udbyderen af betalingstjenester bør for at sikre gennemsigtighed og retfærdig behandling og for at give forbrugeren mulighed for at anfægte udbyderens beslutning orientere forbrugeren om, hvorfor denne har fået afslag på at få adgang til at oprette en basal betalingskonto.

               (11)

               Adgangen til et basisudvalg af basale betalingstjenester bør garanteres i en hvilken som helst medlemsstat. Tjenesteydelser, som ikke kan holdes adskilt fra en basal betalingskonto, er muligheden for at indsætte og hæve kontanter på kontoen. De bør give forbrugeren mulighed for at foretage basale betalingstransaktioner som modtagelse af indkomst eller ydelser, betaling af regninger eller afgifter og køb af varer og tjenesteydelser, herunder også via direkte debitering, pengeoverførsler og anvendelse af betalingskort. For at sikre størst mulig finansiel integration bør sådanne tjenesteydelser gøre det muligt at foretage onlinekøb af varer og tjenesteydelser, hvis det er teknisk muligt. De bør også give forbrugeren mulighed for at afgive betalingsordrer via betalingsudbyderens onlinebankfaciliteter, hvis det er teknisk muligt. Det bør dog ikke være muligt at foretage betalinger med en basal betalingskonto, hvis saldoen på kontoen derved bliver negativ. Adgang til lånemuligheder bør ikke betragtes som en automatisk bestanddel af eller en ret forbundet med en basal betalingskonto.

               (12)

               Opkræver udbyderen af betalingstjenester gebyrer hos forbrugeren for at oprette, anvende og lukke kontoen og for at anvende tjenester, som er en uadskillelig del af kontoen som defineret i denne henstilling, bør de samlede gebyrer være rimelige for forbrugeren, således at forbrugeren på grund af de særlige nationale forhold ikke forhindres i at oprette en basal betalingskonto og benytte de tjenesteydelser, der er knyttet dertil. Alle yderligere gebyrer for forbrugeren i tilfælde af misligholdelse af bestemmelserne i aftalen bør også være rimelige.

               (13)

               For at sikre konsekvens og effektivitet i gennemførelsen af princippet om et rimeligt gebyr bør medlemsstaterne fastlægge, hvad der skal forstås ved et rimeligt gebyr på grundlag af de vejledende kriterier, som er indeholdt i denne henstilling, og som kan betragtes som et samlet hele.

               (14)

               Foranstaltninger, som skal gøre forbrugerne mere bevidste om tilgængeligheden af basale betalingskonti, er også nødvendige for at fremme den finansielle integration. Medlemsstaterne og udbyderne af betalingstjenester bør derfor give forbrugerne generelle, klare og forståelige oplysninger om hovedelementerne i sådanne konti og anvendelsen af dem samt om de praktiske skridt, som forbrugeren bør tage, når denne ønsker at udøve sin ret til at oprette en basal betalingskonto. Forbrugeren bør også oplyses om, at køb af yderligere tjenester ikke er en forudsætning for at få adgang til at oprette en basal betalingskonto.

               (15)

               Overholdelse af bestemmelserne i denne henstilling kræver behandling af forbrugernes personoplysninger. Behandlingen af personoplysninger er reguleret af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3), navnlig artikel 6, 7, 10, 11, 12 og 17, for at sikre rimelig og lovlig behandling og overholdelse af den fundamentale ret til beskyttelse af personoplysninger, især med hensyn til det generelle princip om nødvendighed og proportionalitet, den registreredes ret til indsigt i sine egne oplysninger, berigtigelse og sletning eller blokering af urigtige oplysninger samt artikel 28 om uafhængige offentlige databeskyttelsesmyndigheders kontrol med overholdelsen af direktiv 95/46/EF.

               (16)

               Forbrugerne bør have adgang til effektive udenretslige klageprocedurer til bilæggelse af tvister, der opstår i forbindelse med principperne i denne henstilling. Der kan anvendes eksisterende organer og ordninger, f.eks. de organer og ordninger, som har til formål at bilægge tvister vedrørende rettigheder og forpligtelser som omhandlet i direktiv 2007/64/EF.

               (17)

               Gennemførelsen af principperne i denne henstilling bør effektiviseres ved hjælp af tilsyn på nationalt plan. De kompetente myndigheder bør have beføjelse til at udføre deres overvågningsopgaver effektivt.

               (18)

               Medlemsstaterne bør råde over pålidelige årlige statistikker med som minimum antallet af oprettede basale betalingskonti, antallet af afslag på oprettelse af og opsigelser af basale betalingskonti og de gebyrer, som er knyttet til basale betalingskonti. Til dette formål opfordres medlemsstaterne til at anvende alle relevante informationskilder. De bør hvert år indberette disse oplysninger til Kommissionen og første gang senest den 1. juli 2012.

               (19)

               Medlemsstaterne bør opfordres til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre anvendelsen af denne henstilling senest seks måneder efter dens offentliggørelse. På grundlag af medlemsstaternes indberetninger overvåger og vurderer Kommissionen de foranstaltninger, som er truffet pr. 1. juli 2012. Kommissionen vil på grundlag af denne overvågning foreslå de nødvendige foranstaltninger, herunder også lovgivningsmæssige, for at sikre, at målsætningerne i denne henstilling opfyldes fuldt ud —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

      AFDELING I

      Definitioner

               1.

               I denne henstilling forstås ved:
               a)   »forbruger«: en fysisk person, som handler ud fra formål, som ikke vedrører dennes erhvervsmæssige virksomhed
               b)   »udbyder af betalingstjenester«: udbyder(e) af betalingstjenester som defineret i artikel 4, nr. 9), i direktiv 2007/64/EF, som tilbyder basale betalingskonti i overensstemmelse med punkt 3
               c)   »betalingskonto«: en konto oprettet i en forbrugers navn med henblik på at udføre betalingstransaktioner
               d)   »betalingstransaktion«: en betalingstransaktion som defineret i artikel 4, nr. 5), i direktiv 2007/64/EF
               e)   »midler«: midler som defineret i artikel 4, nr. 15), i direktiv 2007/64/EF
               f)   »aftale«: en rammeaftale som defineret i artikel 4, nr. 12), i direktiv 2007/64/EF.

      AFDELING II

      Ret til at oprette og anvende en basal betalingskonto

               2.

               Medlemsstaterne bør sikre, at en forbruger, som har lovligt ophold i Unionen, har ret til at oprette og anvende en basal betalingskonto hos en udbyder af betalingstjenester, der driver virksomhed på deres område, forudsat at forbrugeren ikke allerede har en betalingskonto, som giver forbrugeren mulighed for at benytte de i punkt 6 nævnte betalingstjenester på deres område. En sådan ret bør kunne udøves uanset forbrugerens økonomiske situation.

               3.

               Medlemsstaterne bør sikre, at mindst én udbyder af betalingstjenester tilbyder basale betalingskonti på deres område. I denne forbindelse bør de tage hensyn til betalingsudbydernes geografiske placering eller markedsandel på deres område. Medlemsstaterne bør sikre, at dette ikke skaber konkurrenceforvridning mellem udbyderne af betalingstjenester.

               4.

               Medlemsstaterne bør træffe foranstaltninger for at sikre, at udbydere af betalingstjenester anvender gennemsigtige, rimelige og pålidelige systemer, når de skal undersøge, om forbrugeren allerede har en betalingskonto.

               5.

               Medlemsstaterne bør sikre, at udbyderen af betalingstjenester i tilfælde af afslag på anmodningen om oprettelse af en basal betalingskonto straks skriftligt og vederlagsfrit oplyser forbrugeren om den nærmere begrundelse for et sådant afslag. Begrænsninger i retten til at modtage sådanne oplysninger kan indføres ved lovgivning, når begrænsningen er nødvendig og afpasset efter forholdene til beskyttelse af målsætningerne for den nationale sikkerhed eller offentlige orden.

      AFDELING III

      En basal betalingskontos karakteristika

               6.

               Til en basal betalingskonto bør der være knyttet følgende betalingstjenester:

                           a)

                           tjenester, der gør det muligt at oprette, anvende og lukke en betalingskonto

                           b)

                           tjenester, der gør det muligt at indsætte penge på en betalingskonto

                           c)

                           tjenester, der gør det muligt at hæve kontanter fra en betalingskonto

                           d)

                           udførelse af betalingstransaktioner, herunder overførsler af midler til og fra en betalingskonto hos forbrugerens udbyder af betalingstjenester eller hos en anden udbyder af betalingstjenester:

                                       i)

                                       udførelse af direkte debitering

                                       ii)

                                       udførelse af betalingstransaktioner ved hjælp af betalingskort og på en sådan måde, at det ikke er muligt at udføre betalingstransaktioner, som ville bringe betalingskontoen i overtræk

                                       iii)

                                       udførelse af kredittransaktioner.

               7.

               Adgangen til at oprette en basal betalingskonto bør ikke gøres afhængig af, at der købes yderligere tjenesteydelser.

               8.

               Udbyderen af betalingstjenester bør hverken udtrykkeligt eller stiltiende tilbyde overtræksfaciliteter i tilknytning til en basal betalingskonto. En betalingsordre til forbrugerens udbyder af betalingstjenester bør ikke udføres, hvis dette ville medføre en negativ saldo på forbrugerens basale betalingskonto.

      AFDELING IV

      Tilhørende gebyrer

               9.

               Medlemsstaterne bør sikre, at en basal betalingskonto stilles vederlagsfrit til rådighed eller mod et rimeligt gebyr.

               10.

               Opkræver udbyderen af betalingstjenester forbrugeren gebyrer for oprettelse, anvendelse og lukning af en basal betalingskonto eller for benyttelse af en, flere eller alle tjenesteydelser anført i punkt 6, bør de samlede gebyrer være rimelige.

               11.

               Alle øvrige gebyrer, som udbyderen af betalingstjenester måtte opkræve i forbindelse med aftalen om en basal betalingskonto, herunder også de gebyrer, som følger af forbrugerens manglende overholdelse af sine forpligtelser i henhold til aftalen, bør være rimelige.

               12.

               Medlemsstaterne bør fastsætte et rimeligt gebyr ud fra ét eller flere af følgende kriterier:

                           a)

                           nationale indkomstniveauer

                           b)

                           gennemsnitlige gebyrer for betalingskonti i den pågældende medlemsstat

                           c)

                           de samlede omkostninger, som er forbundet med at have en basal betalingskonto

                           d)

                           nationale forbrugerpriser.

      AFDELING V

      Generelle oplysninger

               13.

               Medlemsstaterne bør lancere oplysningskampagner i offentligheden om tilgængeligheden af basale betalingskonti, omkostningerne i tilknytning hertil, de procedurer, der skal følges for at udøve retten til at oprette og anvende basale betalingskonti og metoderne til at få adgang til en udenretslig klagemekanisme.

               14.

               Medlemsstaterne bør sikre, at udbyderne af betalingstjenester oplyser forbrugerne om hovedelementerne i de basale betalingskonti, de tilhørende gebyrer og vilkårene for deres anvendelse. Forbrugeren bør også oplyses om, at køb af yderligere tjenester ikke er en forudsætning for at få adgang til at oprette og anvende en basal betalingskonto.

      AFDELING VI

      Tilsyn og udenretslig bilæggelse af tvister

               15.

               Medlemsstaterne bør udpege kompetente myndigheder til at sikre og kontrollere, at principperne i denne henstilling reelt overholdes. De udpegede kompetente myndigheder bør være uafhængige af udbyderne af betalingstjenester.

               16.

               Medlemsstaterne bør sikre, at der findes egnede og effektive procedurer for udenretslig klage- og tvistbilæggelse vedrørende rettigheder og forpligtelser i henhold til principperne i denne henstilling mellem udbydere af betalingstjenester og forbrugere, og i påkommende tilfælde anvendes de eksisterende organer. Medlemsstaterne bør endvidere sikre, at alle udbydere af betalingstjenester, der tilbyder basale betalingskonti, er medlem af et eller flere af disse organer, som gennemfører sådanne klage- og tvistbilæggelsesprocedurer.

               17.

               Medlemsstaterne bør sikre, at de organer, som er omhandlet i punkt 16 samarbejder aktivt i bilæggelsen af tværnationale tvister.

      AFDELING VII

      Statistik

               18.

               Medlemsstaterne bør sikre, at udbyderne af betalingstjenester indberetter pålidelige oplysninger til de nationale myndigheder om, som minimum, antallet af oprettede basale betalingskonti, antallet af afslag på anmodninger om oprettelse af basale betalingskonti og begrundelserne for sådanne afslag, antallet af opsigelser af sådanne konti samt de gebyrer, der knytter sig til basale betalingskonti på årsbasis. Sådanne oplysninger bør leveres i aggregeret form.

               19.

               På årsbasis og for første gang senest den 1. juli 2012 opfordres medlemsstaterne til at indberette oplysninger til Kommissionen om antallet af oprettede basale betalingskonti, antallet af afslag på anmodninger om oprettelse af basale betalingskonti og begrundelserne for sådanne afslag, antallet af opsigelser af sådanne konti samt de gebyrer, der knytter sig til basale betalingskonti.

      AFDELING VIII

      Afsluttende bestemmelser

               20.

               Medlemsstaterne opfordres til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at denne henstilling finder anvendelse senest seks måneder efter dens offentliggørelse, og underrette Kommissionen om foranstaltninger, der måtte være truffet i overensstemmelse med denne henstilling.

               21.

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juli 2011.

            På Kommissionens vegne

         Michel BARNIER

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 319 af 5.12.2007, s. 1.

      (2)  EUT L 309 af 25.11.2005, s. 15.

      (3)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.