Vigtig juridisk meddelelse

|

52005SC0146

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Slovakiets opdaterede konvergensprogram 2004-2007  /* SEK/2005/0146 endelig udg. */

	Bruxelles, den 2.2.2005SEK(2005) 146 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Slovakiets opdaterede konvergensprogram 2004-2007(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1] fastsætter, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. lande, der ikke har indført den fælles valuta, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen. I overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet gennemgå hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det udvalg, der er nedsat ved traktatens artikel 114 (Det Økonomiske og Finansielle Udvalg). På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive udtalelse efter at have gennemgået programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede konvergensprogrammer, som også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.De medlemsstater, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, deltager ikke i den fælles valuta, men skal med tiden opfylde konvergenskriterierne, herunder kriteriet om holdbare offentlige finanser, for at kunne indføre euroen. Da Slovakiets underskud på de offentlige finanser i 2003 var på 3,6 % af BNP, fastslog Rådet, at der var tale om et uforholdsmæssigt stort underskud den 5. juli 2004 og henstillede til, at det blev korrigeret senest i 2007 i overensstemmelse med konvergensprogrammet fra maj 2004. Man henstillede især til, at Slovakiet konsekvent gennemførte foranstaltningerne i programmet og fremskyndede den finanspolitiske justering, hvis de gennemførte strukturreformer fører til højere vækst end forventet. I sin meddelelse af 22. december 2004 konkluderede Kommissionen, at den slovakiske regering havde truffet effektive forholdsregler for at nå sit underskudsmål for 2005.De medlemsstater, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, forpligtede sig til at fremlægge deres konvergensprogrammer inden den 15. maj 2004 og den første opdatering heraf inden udgangen af 2004. Slovakiets første konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007, blev fremlagt den 14. maj 2004 og gennemgået af Rådet den 5. juli 2004. Slovakiet fremlagde en opdatering af sit konvergensprogram den 30. november 2004. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk gennemgang af denne opdatering under hensyntagen til Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2004 samt til adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output, henstillingerne i de generelle økonomiske retningslinjer for 2003-2005 og principperne i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om bedre samordning af finanspolitikken[3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:-  Slovakiet fremlagde en opdatering af sit konvergensprogram den 30. november 2004. Denne opdatering dækker perioden 2004-2007 og indeholder desuden vejledende fremskrivninger frem til 2010. Dette dokument blev vedtaget af regeringen. Det er i overensstemmelse med budgettet for 2005, som parlamentet vedtog den 9. december 2004, og med regeringens flerårige budgetrammer for 2005-2007, som Parlamentet tog hensyn til. Programmet er yderst velredigeret og opfylder stort set datakravene i den reviderede adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form[4].-  I opdateringen forventes BNP at vokse med gennemsnitligt 5 % i perioden 2004-2007 – dog ventes der et fald til 4½ % i 2005 (på grund af et lavere eksternt bidrag) og en stigning til næsten 5½ % i 2007 (hvor det eksterne bidrag ventes at vokse kraftigt). Arbejdsløsheden vil kun falde gradvis fra ca. 18½ % i 2004 (i henhold til arbejdsstyrkeundersøgelsen) til 16½ % i 2007. Disse udviklinger er plausible og bekræftes generelt af Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2004 for perioden frem til 2006. Et hurtigt fald i inflationen til omkring 2½ % i 2007 er kun plausibelt, hvis følgevirkningerne af den høje samlede inflation i 2004 begrænses konsekvent. I opdateringen forventer man et positivt resultat på betalingsbalancens løbende poster i 2007 (efter en midlertidig forværring af underskuddet på næsten 3 % af BNP i 2005). Fremskrivningerne af betalingsbalancens løbende poster og budgetunderskuddet tyder på positiv privat nettoopsparing i hele den periode, opdateringen omhandler.-  Slovakiet gik for nylig over fra implicitte til eksplicitte inflationsmål, men benytter fortsat styret valutakursflydning. Opdateringen bekræfter, at myndighederne sigter mod at slutte sig til euroområdet i 2009, og det hedder, at Slovakiet kan forventes at gå ind i ERM2 senest i første halvdel af 2006. I 2004 afspejlede den samlede inflation på ca. 7,5 % igen hovedsagelig virkningerne af justeringer af regulerede priser og indirekte afgifter. Spændet i forhold til euroområdets lange rente har holdt sig på eller lige under 100 basispoint. Efter nogle måneders stabilisering oven på nedsættelser af den officielle rentesats er renten for nylig igen begyndt at stige. I alt har korunaen vundet næsten 6 % i 2004.-  I opdateringen sigter man på at nedbringe underskuddet til referenceværdien på 3 % af BNP i 2007, i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 104, stk. 7. Nedbringelsen af det samlede og det primære offentlige underskud er fremtidsbaseret. Begge forventes at ligge stort set konstant omkring henholdsvis 3,8 % og 1,5 % af BNP indtil 2006, og den planlagte generelle justering med 0,8 procentpoint er udskudt til 2007. Selv renset for virkningen af indførelsen af en selvfinansieret pensionssøjle i begyndelsen af 2005 (anslået til ca. 0,4 % af BNP i 2005 og ca. 1 % af BNP i 2006 og 2007) sker størstedelen af nedbringelsen af underskuddet i de sidste to år. I forhold til programmet fra maj 2004, hvor justeringen var udgiftsbaseret, regner man i opdateringen med en korrektion af underskuddet gennem nedskæring af udgifter og forøgelse af indtægter. På trods af et gunstigere makroøkonomisk scenario viderefører man i opdateringen i det store og hele justeringsplanerne fra det tidligere program, hvilket får den til at se mindre ambitiøs ud. På trods af de betydelige fremskridt med konsolideringen og virkningen af pensionsreformen bliver det stadigt vigtigere at fremskynde nedbringelsen af underskuddet (især i 2005). Det vil medvirke til en gennemførelse af Slovakiets strategi for indførelsen af euroen, øge den finanspolitiske troværdighed i ERM2-sammenhæng, skabe en modcyklisk effekt og kan medvirke til at lette apprecieringspresset på korunaen. Det vil samtidig bane vej for en strukturel budgetstilling tæt på balance eller med overskud og skabe en tilstrækkelig sikkerhedsmargen til traktatens referenceværdi på 3 % af BNP som underskudskriterium i tilfælde af normale makroøkonomiske udsving.-  Risiciene i forbindelse med programmets budgetfremskrivninger synes i det store og hele at være i balance. De givne makroøkonomiske antagelser synes at rumme en risiko for, at indtægterne i referenceperioden er overvurderet. Der hersker usikkerhed om virkningen af pensionsreformen. Brugen af EU-midler (og samfinansiering) må forventes at blive lavere end budgetteret for 2004-2006, eftersom absorbtionsevnen stadig udvikles. Den kan dog overstige det budgetterede beløb i 2007, hvis det udskudte forbrug realiseres i tilstrækkelig grad. Endelig skaber det forventede parlamentsvalg i 2006 usikkerhed, især om i hvilket omfang yderligere udgiftsbesparelser vil blive gennemført i 2007. Besparelserne kan blive mindre end eller overstige det forventede niveau. På baggrund af denne risikovurdering forekommer budgetstillingen i programmet at være tilstrækkelig til at mindske underskuddet til under 3 % af BNP inden 2007, hvor programmet udløber, men der er ikke tale om nogen sikkerhedsmargen.-  I programmet forventes en forøgelse af gældskvoten fra 2004 til 2007 med 2½ procentpoint til 45½ %. Dynamikken i gældskvoten afspejler den fremtidsbaserede nedbringelse af underskuddet og påvirkes i langt mindre grad af stock flow-tilpasninger og exceptionelle hændelser end tidligere, selv om de forventede afvigelser mellem kasseregnskabs- og periodiseringsregnskabsmetoden samt privatiseringsindtægterne fortsat er betydelige indtil 2006.-  I opdateringen fokuserer man på den senere tids strukturelle reformer, som forbedrer de offentlige finanser og må forventes at styrke væksten - ligesom tidligere gennemgribende reformer (herunder omfattende skattereformer), der allerede trådte i kraft i 2004. De seneste reformer er først og fremmest anden etape af reformerne af sundhedssystemet og indførelsen af en selvfinansieret pensionssøjle, som begge er en realitet fra begyndelsen af 2005.-  Bæredygtigheden af Slovakiets offentlige finanser synes at være truet på længere sigt. Truslen kommer især fra de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Selv hvis man antager, at den planlagte nedbringelse af underskuddet vil blive gennemført på mellemlang sigt, er den langsigtede bæredygtighed ikke sikret, selv om de strukturelle reformforanstaltninger, der er gennemført og planlagt, især reformerne af pensions- og sundhedssystemet, bidrager til at skabe en bæredygtig stilling på lang sigt. Fuldstændig gennemførelse heraf er en ufravigelig betingelse ud over den planlagte budgetkonsolidering i programperioden.-  Alt i alt er den økonomiske politik, der er skitseret i opdateringen, stort set forenelig med de landespecifikke generelle økonomiske retningslinjer med hensyn til de offentlige finanser. Slovakiet er især på rette vej med hensyn til at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud inden for den frist, Rådet har sat.-  På baggrund af ovenstående vurdering og i lyset af Rådets henstillinger i henhold til artikel 104, stk. 7, bør Slovakiet benytte enhver lejlighed til i) at fremskynde nedbringelsen af underskuddet, blandt andet ved at udnytte uventet store indtægter og foretage besparelser på udgiftssiden, ii) i højere grad at gøre de mellemfristede udgiftslofter bindende, iii) at kontrollere, at følgevirkningerne af den høje inflation i 2004 ikke rammer den konvergensplan for inflation, der er beskrevet i programmet.På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling med henblik på Rådets udtalelse om Slovakiets opdaterede konvergensprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Slovakiets opdaterede konvergensprogram 2004-2007RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 9, stk. 3,under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [17. februar 2005] gennemgik Rådet Slovakiets opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007. Programmet opfylder kravene i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form.I det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes der en real BNP-vækst på gennemsnitligt 5 % - dog ventes der et fald til 4½ % i 2005 (på grund af et lavere eksternt bidrag) og en stigning til næsten 5½ % i 2007 (hvor det eksterne bidrag ventes at vokse kraftigt). På grundlag af de aktuelt foreliggende oplysninger synes scenariet at afspejle troværdige vækstantagelser. Programmets inflationsfremskrivninger synes at være noget beskedne og er kun plausible, hvis følgevirkningerne af den høje samlede inflation i 2004 begrænses konsekvent.Den 5. juli 2004 fastslog Rådet, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovakiet, og henstillede, at denne situation blev bragt til ophør inden 2007. I opdateringen af programmet sigter man på at nedbringe underskuddet til referenceværdien på 3 % af BNP i 2007, i overensstemmelse med Rådets henstilling efter artikel 104, stk. 7. Nedbringelsen af det samlede og det primære offentlige underskud er fremtidsbaseret. Begge forventes at ligge stort set konstant omkring henholdsvis 3,8 % og 1,5 % af BNP indtil 2006, og den planlagte generelle justering med 0,8 procentpoint er udskudt til 2007. Selv renset for virkningen af indførelsen af en selvfinansieret pensionssøjle i begyndelsen af 2005 sker størstedelen af nedbringelsen af underskuddet i de sidste to år. I forhold til programmet fra maj 2004, hvor justeringen var udgiftsbaseret, regner man i opdateringen med en korrektion af underskuddet gennem nedskæring af udgifter og forøgelse af indtægter. På trods af et gunstigere makroøkonomisk scenario viderefører man i opdateringen i det store og hele justeringsplanerne fra det tidligere program, hvilket får den til at se mindre ambitiøs ud. På trods af de betydelige fremskridt med konsolideringen og virkningen af pensionsreformen vil en fremskyndelse af nedbringelsen af underskuddet (især i 2005) medvirke til at gennemføre Slovakiets strategi for indførelse af euroen, øge den finanspolitiske troværdighed i ERM2-sammenhæng, skabe en modcyklisk effekt og medvirke til at lette apprecieringspresset på korunaen. Det vil samtidig bane vej for en strukturel budgetstilling tæt på balance eller med overskud og skabe en tilstrækkelig sikkerhedsmargen til traktatens referenceværdi på 3 % af BNP som underskudskriterium i tilfælde af normale makroøkonomiske udsving.Risiciene i forbindelse med programmets budgetfremskrivninger synes i det store og hele at være i balance. De givne makroøkonomiske antagelser synes at rumme en risiko for, at indtægterne i referenceperioden er overvurderet. Der hersker usikkerhed om virkningen af pensionsreformen. Brugen af EU-midler (og samfinansiering) må forventes at blive lavere end budgetteret for 2004-2006, eftersom absorbtionsevnen stadig udvikles. Den kan dog overstige det budgetterede beløb i 2007, hvis det udskudte forbrug realiseres i tilstrækkelig grad. Endelig skaber det forventede parlamentsvalg i 2006 usikkerhed, især om gennemførelsen af yderligere udgiftsbesparelser i 2007. Besparelserne kan blive mindre end eller overstige det forventede niveau. På baggrund af denne risikovurdering forekommer budgetstillingen i programmet at være tilstrækkelig til at mindske underskuddet til under 3 % af BNP inden 2007, hvor programmet udløber, men der er ikke tale om nogen sikkerhedsmargen.Gældskvoten forventes at stige til 43,0 % af BNP i 2004, altså langt under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programperioden forventes gældskvoten at stige med 2½ procentpoint.Bæredygtigheden af Slovakiets offentlige finanser synes at være truet på længere sigt. Denne trussel skyldes især de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. De strukturelle reformforanstaltninger, der er gennemført og planlagt, især reformerne af pensions- og sundhedssystemet, bidrager til at skabe bæredygtighed på lang sigt. Fuldstændig gennemførelse heraf er imidlertid en ufravigelig betingelse ud over opnåelse af den planlagte budgetkonsolidering i programperioden.Den økonomiske politik, der er skitseret i opdateringen, er stort set forenelig med de landespecifikke generelle økonomiske retningslinjer med hensyn til de offentlige finanser. Slovakiet er især på rette vej med hensyn til at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud inden den frist, Rådet har sat.* * *På baggrund af ovenstående vurdering og i lyset af Rådets henstillinger i henhold til artikel 104, stk. 7, er Rådet af den opfattelse, at Slovakiet bør:i) benytte enhver lejlighed til at fremskynde nedbringelsen af underskuddet, blandt andet ved at udnytte uventet store indtægter og foretage besparelser på udgiftssiden, især i 2005ii) gøre de mellemfristede udgiftslofter mere bindendeiii) kontrollere, at følgevirkningerne af den høje inflation i 2004 ikke rammer den konvergensplan for inflation, der er beskrevet i programmet.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Real BNP-vækst (procentvis ændring %) | KP nov. 2004 | 5,0 | 4,5 | 5,1 | 5,4 |KOM okt. 2004 | 4,9 | 4,5 | 5,2 | - |KP maj 2004 | 4,1 | 4,3 | 5,0 | 4,7 |HICP-inflation (%) | KP nov. 2004 | 7,8 | 3,3 | 2,8 | 2,5 |KOM okt. 2004 | 7,7 | 3,9 | 3,0 | - |KP maj 2004 | 8,1 | 4,0 | 2,9 | 2,5 |Offentlig saldo (% af BNP) 1 | KP nov. 2004 | -3,8 | -3,8 | -3,9 | -3,0 |KOM okt. 2004 | -3,9 | -4,0 | -4,1 | - |KP maj 2004 | -4,0 | -3,9 | -3,9 | -3,0 |Primær saldo (% af BNP) 1 | KP nov. 2004 | -1,5 | -1,4 | -1,6 | -0,7 |KOM okt. 2004 | -1,6 | -1,6 | -1,8 | - |KP maj 2004 | -1,4 | -1,1 | -1,2 | -0,4 |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | KP nov. 2004 | 43,0 | 44,2 | 45,3 | 45,5 |KOM okt. 2004 | 44,2 | 45,2 | 45,9 | - |KP maj 2004 | 45,1 | 46,4 | 46,1 | 45,5 |1 Den offentlige budgetsaldo og den primære saldo omfatter den indtægtsbegrænsende og dermed, alt andet lige, underskudsbegrænsende virkning af indførelsen af en selvfinansieret pensionssøjle i 2005 (anslået til 0,4 % af BNP i 2005, 1,0 % af BNP i 2006 og 1,1 % af BNP i 2007). Kilder: Konvergensprogram (KP), Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2004 (KOM). |[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Revideret udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, godkendt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.[4] Programmet indeholder ikke blot de påkrævede, men med nogle få undtagelser også de valgfrie informationer, der er omhandlet i kodeksen. Det præsenterer en bred vifte af supplerende data, hvilket letter analysen. Vurderingen hæmmes ikke, men der er stadig nogle (forholdsvis små) forskelle i forhold til Eurostats praksis med hensyn til de konsoliderede udgifter og forholdet mellem de offentlige indtægter og BNP i 2003 og endelig vedrørende klassificeringen af dele af det offentlige forbrug, især sociale naturalydelser, der ikke udgør en særskilt kategori. De øvrige valgfrie data, der mangler, er de nominelle effektive valutakurser for 2006 og 2007. Endvidere er den offentlige primærsaldo i dele af programopdateringen beregnet på grundlag af nettorentebetalinger.[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52014DC0413

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Italiens nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2014 /* COM/2014/0413 final */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Italiens nationale reformprogram for 2014
og med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148,
stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger
samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk.
2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske
Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa
2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer
på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas
potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet
den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den
21. oktober 2010 vedtog det en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de "integrerede
retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede
retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og
beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29.juni 2012 vedtog stats- og regeringscheferne
en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende ramme for
indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under anvendelse
af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De traf
beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og forpligtede
sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og gennemføre de
landespecifikke henstillinger.
(4)
Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling
om Italiens nationale reformprogram for 2013 og afgav sin udtalelse om Italiens
stabilitetsprogram for 2012-2017. Den
15. november 2013 fremlagde Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 473/2013[5]
sin udtalelse om Italiens udkast til budgetplan for 2014[6].
(5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den
årlige vækstundersøgelse[7],
som markerede starten på det europæiske semester i 2014 for samordning af de
økonomiske politikker. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning
(EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[8], hvori Italien blev
udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en
dybdegående undersøgelse.
(6)
Den 20. december 2013 tilsluttede Det
Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel
stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det
understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende
finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånevilkår i økonomien,
fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale
konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 5. marts 2014 offentliggjorde Kommissionen
resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for Italiens[9] vedkommende i henhold
til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer af
sin analyse, at Italien har uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer,
som kræver specifik overvågning og beslutsom politisk handling. Den beslutsomme
politiske handling og opmærksomhed er navnlig berettiget på grund af den
offentlige gælds vedvarende høje niveau sammenholdt med en svag ekstern
konkurrenceevne, der har rod i en svag produktionsvækst, hvilket forstærkes af
en langtrukken sløj vækst.
(8)
Den 22. april 2013 afleverede Italien sit
nationale reformprogram for 2014 og sit stabilitetsprogram for 2014. For at
tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer, er de blevet
vurderet sammen.
(9)
Formålet med den budgetstrategi, der er skitseret i
stabilitetsprogrammet, er at opfylde den mellemfristede målsætning om et
balanceret budget strukturelt set senest i 2016, samtidig med at reglen for
gæld overholdes i overgangsperioden 2013–2015. I programmet bekræftes den
mellemfristede målsætning om en afbalanceret budgetstilling i strukturelle
termer, hvilket afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. Den (genberegnede)
strukturtilpasning, der er planlagt i programmet, udgør 0,2 procentpoint
af BNP i 2014 og 0,4 procentpoint i 2015. Ifølge programmet berettiges
denne begrænsede tilpasning i retning af den mellemfristede målsætning af den
alvorlige økonomiske situation og den indsats, som er nødvendig for at
gennemføre et ambitiøst strukturreformprogram. Der er bl.a. planlagt flere
strukturreformer, hvilket vil påvirke det økonomiske vækstpotentiale gunstigt
og med tiden nedbringe den offentlige gældskvote i de kommende år. Den
strukturtilpasning, der er planlagt i programmet, gør det muligt for Italien at
overholde benchmarket for tilpasning af gældskvoten i overgangsperioden
2013–2015, til en vis grad takket være en ambitiøs privatiseringsplan, som skal
gennemføres i perioden 2014–2017 (der beløber sig til i alt 0,7 procentpoint
af BNP for hvert år). Det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de
budgetmæssige fremskrivninger i programmet, som ikke er godkendt af et
uafhængigt organ, er en anelse optimistisk – navnlig i programperiodens sidste
år. For 2014 er der planlagt en afvigelse fra tilpasningskursen i retning af
den mellemfristede budgetmålsætning, og gentages denne i det følgende år, kunne
det anses for væsentligt – også ud fra benchmarket for udgifter. Endvidere er
opfyldelsen af budgetmålene ikke til fulde sikret af tilstrækkeligt detaljerede
foranstaltninger, og dette gælder navnlig fra 2015. I Kommissionens prognose
fra foråret 2014 påpeges en manglende overholdelse af benchmarket for tilpasning
af gældskvoten i 2014, idet den planlagte strukturtilpasning (blot
0,1 procentpoint af BNP) ikke når op på den påkrævede strukturtilpasning
på 0,7 procentpoint af BNP. Ud fra vurderingen af programmet og
Kommissionens prognose i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1446/97
finder Rådet, at der er behov for en yderligere indsats, også i 2014, af hensyn
til opfyldelsen af kravene i stabilitets- og vækstpagten.
(10)
De nylige tiltag til at lette beskatningen af
produktionsfaktorerne har haft begrænsede virkninger. Der findes således
råderum til yderligere at overflytte skattebyrden til forbrug, fast ejendom og
miljø under streng overholdelse af budgetmålene. Hvad angår forbruget, har en
revision af de nedsatte momssatser og direkte skatteudgifter afgørende betydning
for at forbedre skattesystemets opbygning, idet der tages behørigt hensyn til
behovet for at afbøde eventuelle fordelingspolitiske konsekvenser. Hvad angår
fast ejendom, vil en revision af matrikulære værdier i tråd med aktuelle
markedspriser åbne mulighed for en mere retfærdig periodisk ejendomsbeskatning.
De nyligt vedtagne gennemførelsesbestemmelser til skattereformen udgør en
mulighed for at føre disse nødvendige reformer ud i livet. I betragtning af
udfordringens omfang må indsatsen angående skattestrukturens udformning
suppleres med yderligere foranstaltninger for at forbedre skatteforvaltningen
og efterlevelsen af skattereglerne og afgørende foranstaltninger for at bekæmpe
skatteunddragelse, den sorte økonomi og sort arbejde, der fortsat tynger de
offentlige finanser og skattebyrden for skatteydere, som overholder reglerne.
Gennemførelsesbestemmelserne til skattereformen indeholder i den henseende
flere foranstaltninger, som skal styrke skatteforvaltningen – et omfattende
skattegabsansættelses- og overvågningssystem, tiltag for at forbedre forholdet
til skatteydere, foranstaltninger til at forbedre inddrivelsen af skattegæld
lokalt og styrkelse af skattekontrollen. Beslutningen om at indføre
forhåndsudfyldte selvangivelser fra 2015 er et yderligere nyttigt tiltag for at
øge efterlevelsen af skattereglerne.
(11)
En omhyggelig og hurtig gennemførelse af de
vedtagne foranstaltninger udgør fortsat en central udfordring for Italien,
såvel hvad angår det at afhjælpe de eksisterende huller i gennemførelsen som at
forebygge, at yderligere forsinkelser akkumuleres. En forbedret koordinering og
en mere effektiv allokering af kompetencer på de forskellige
forvaltningsniveauer er en af de centrale løftestænger, hvormed landet kan
forbedre resultaterne med hensyn til gennemførelsen og overordnet sikre mere
smidig politisk handling. Dette kunne med tiden gavne forvaltningen af
EU-midler, hvor der hidtil kun er iværksat delvise og ufuldstændige tiltag –
navnlig i de sydlige regioner. Forvaltningen af EU-midler lider også fortsat
under en mangelfuld administrativ kapacitet og manglende gennemskuelighed,
evaluering og kvalitetskontrol. Kvaliteten kunne også øges ved at effektivisere
det offentlige, gøre det mere kundeorienteret og indføre tilsvarende ændringer
i forvaltningen af de menneskelige ressourcer. Korruption tynger fortsat
Italiens produktionssystem og tilliden til de politiske og institutionelle
myndigheder i betydelig grad. Forældelsesfristerne må tages op til revision. En
effektiv bekæmpelse af korruption forudsætter ligeledes, at der gives
tilstrækkelige kompetencer til det nationale center for korruptionsbekæmpelse
med henblik på evaluering og gennemsigtighed hos offentlige forvaltninger. Det
civile retssystem præges fortsat af ineffektivitet, og virkningerne af de
vedtagne foranstaltninger må overvåges nøje.
(12)
På grundlag af den målrettede revision af aktivers
kvalitet, der sidste år blev udført i den italienske nationalbanks regi, er det
stadig vigtigt at forbedre forvaltningen af værdiforringede aktiver og fremme
afviklingen heraf for at på ny at sætte banker i stand til at øge långivningen
til realøkonomien. De væsentligste tiltag med hensyn til adgang til
finansiering har hidtil gået ud på at lette virksomheders adgang til kredit,
men udviklingen af andre finansieringsinstrumenter end banklån er stadig
begrænset, især for små og mellemstore virksomheder. Der ses med tilfredshed på
de initiativer, som er truffet med hensyn til ledelsen af bankers virksomhed –
særlig de nye principper, som for nylig er udstedt af den italienske
nationalbank. Initiativernes virkninger vil dog afhænge af, at bankerne
gennemfører dem på korrekt vis, og at de håndhæves. Der er navnlig fortsat
behov for nøje at overvåge nogle af de største andelsbanker ("banche
popolari").
(13)
Beskæftigelsessituationen forværredes yderligere i
2013, idet ledigheden steg til 12,2 %, og ungdomsarbejdsløsheden nåede
40 % i Italien. Det at sikre en korrekt gennemførelse og omhyggelig
overvågning af de vedtagne arbejdsmarkeds- og lønfastsættelsesreformer har
central betydning for at garantere, at de forventede fordele virkeliggøres i
form af en forbedret udtrædelsesfleksibilitet og en bedre reguleret
indtrædelsesfleksibilitet, et mere helhedsorienteret
arbejdsløshedsunderstøttelsessystem og bedre overensstemmelse mellem lønninger
og produktivitet. Planer om at effektivisere arbejdsformidlingen gennem en
styrkelse af den offentlige arbejdsformidling er forsinket og må fremskyndes.
Foranstaltninger, der tilsigter at skabe øget beskæftigelse på kort sigt, må suppleres
af foranstaltninger, der begrænser opsplitningen. Overordnet set præges
Italiens arbejdsmarked fortsat af opsplitning og en lav erhvervsfrekvens,
hvilket især påvirker kvinder og unge. De begrænsede hidtidige tiltag må derfor
udbygges bl.a. i tråd med ungdomsgarantiens målsætninger. Italien oplever et
fald i den disponible husstandsindkomst sammenholdt med stigende fattigdom og
social udstødelse, hvilket navnlig påvirker børnefamilier. Italiens sociale
udgifter er fortsat i høj grad målrettet de ældre og fokuserer ikke synderligt
på aktivering, hvilket begrænser mulighederne for at imødegå risikoen for
social udstødelse og fattigdom. Med pilotsocialsikringsordningen indførtes der
for nylig mål om at tilvejebringe et socialt sikkerhedsnet. Den påtænkte
landsdækkende udbredelse heraf vil forudsætte, at de sociale udgifter og
tjenester effektiviseres i hele landet.
(14)
Der må gøres en indsats for at opgradere
uddannelsessystemets præstationer og investeres i menneskelig kapital på alle
undervisningsniveauer, dvs. grundskolen samt mellemlang og videregående
uddannelse. Lærergerningen karakteriseres af et enstrenget karriereforløb og
frembyder kun begrænsede faglige udviklingsmuligheder. Hvis lærernes karrierer
diversificeres, og deres karriereforløb i højere grad forbindes med merit og
præstationer, kunne dette – koblet med evaluering af skoler generelt – føre til
en forbedring af de uddannelsesmæssige resultater. For at sikre en smidig
overgang mellem uddannelsessystemet og arbejdsmarkedet har det tilsyneladende
afgørende betydning, at praktisk uddannelse i form af mere oplæring på
arbejdspladsen og erhvervsuddannelse styrkes og udbredes yderligere i
slutningen af mellemlange og videregående uddannelser. Efter lovdekretet af
2013 om dette spørgsmål er det væsentligt at etablere et nationalt register
over kvalifikationer for at sikre landsdækkende anerkendelse af færdigheder.
Videreudvikles de første tiltag i den retning, og fremskyndes tildelingen af
offentlige midler til universiteter på grundlag af disses forsknings- og
undervisningsrelaterede præstationer, kunne dette både bidrage til at opgradere
universiteternes kvalitet og potentielt styrke landets forsknings- og
innovationskapacitet, der stadig halter bagefter.
(15)
Der er truffet visse foranstaltninger for at skabe
et mere erhvervs- og borgervenligt miljø, men virkningerne heraf hæmmes af
forsinkelser af den endelige godkendelse og huller i gennemførelsen. En række
flaskehalse hæmmer stadig konkurrencen (beskyttede erhverv,
koncessioner/godkendelsesordninger m.v.) inden for liberale serviceydelser,
forsikring, brændselsdistribution, detailhandel og posttjenester. Der må også
tages hånd om en række svagheder, som påvirker det offentlige indkøbssystem.
Det er også vigtigt at øge konkurrencen inden for lokale offentlige
tjenesteydelser. Det er særligt vigtigt at gennemføre den nuværende lovgivning
om, at eksisterende kontrakter, der ikke overholder EU-lovgivningen om "in
house"-kriterier, skal korrigeres senest den 31. december 2014.
(16)
Flaskehalse i infrastrukturen hæmmer
energimarkedets funktion. På transportområdet må der ofres særlig opmærksomhed
og sættes ind over for manglen på intermodal infrastruktur og for italienske
havnes vedkommende knapheden på synergivirkninger og forbindelser til
baglandet. Italien har områder uden for byerne, som er underforsynet med hensyn
til bredbåndsdækning.
(17)
Som led i Det Europæiske Semester har Kommissionen
gennemført en omfattende analyse af Italiens økonomiske politik. Den har
vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram. Kommissionen har
ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik i Italien, men også til, i hvor høj grad de er i
overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at
styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-plan gives input
til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger som
led i det europæiske semester er afspejlet i henstilling (1) til (8) nedenfor.
(18)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
Italiens stabilitetsprogram og Rådets udtalelse[10] afspejles især i
henstilling (1) nedenfor.
(19)
På baggrund af Kommissionen dybdegående
undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale
reformprogram og stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til
artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles især i henstilling (1) til
(8) nedenfor.
(20)
Inden for rammerne af det europæiske semester har
Kommissionen også foretaget en analyse af den økonomiske politisk i euroområdet
som helhed. På dette grundlag har Rådet udstedt specifikke henstillinger rettet
til de medlemsstater, der har euroen som valuta. Italien bør også sikre fuld og
rettidig gennemførelse af disse henstillinger –
HENSTILLER, at Italien i perioden
2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på følgende:
1.           Der
bør strammes op på budgetforanstaltningerne for 2014 i lyset af den opståede
afvigelse i forhold til kravene i stabilitets- og vækstpagten, dvs. reglen for
gældsnedbringelse, ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2014. I 2015 bør
der strammes mærkbart op på budgetstrategien for at sikre overensstemmelse med
kravet om gældsnedbringelse. Derefter bør det sikres, at den offentlige gæld
bringes ind på en tilstrækkeligt nedadgående kurs, den ambitiøse privatiseringsplan
bør føres ud i livet, der bør gennemføres en vækstfremmende finanspolitisk
tilpasning, der bygger på de bebudede betydelige besparelser hidrørende fra en
varig forbedring af de offentlige udgifters produktivitet og kvalitet, samtidig
med at vækstfremmende udgifter såsom F&U, innovation, uddannelse og
afgørende infrastrukturprojekter bevares. Finansrådets uafhængighed bør
garanteres, og det bør gøres fuldt operativt snarest muligt og ikke senere end
i september 2014 i rette tid til at vurdere udkastet til budgetplan for 2015.
2.           De skattemæssige byrder bør
omplaceres yderligere fra produktionsfaktorer til forbrug, fast ejendom og
miljø under overholdelse af budgetmålene. Til dette formål evalueres
effektiviteten af den nylige reduktion af skattekilen, og finansieringen heraf
må sikres for 2015. Anvendelsesområdet for direkte skatteudgifter må granskes,
og skattegrundlaget bør udvides navnlig med hensyn til forbruget. Det bør
overvejes at tilpasse punktafgifterne på diesel til punktafgifterne på benzin,
indeksregulere disse på grundlag af inflationen og fjerne miljøskadelige
støtteordninger. Gennemførelsesbestemmelserne til skattereformen bør føres ud i
livet senest i marts 2015, bl.a. bør de dekreter, som fører til reformen af det
matrikulære system, vedtages for at sikre, at reformen af ejendomsbeskatningen
bliver effektiv. Overholdelsen af skattereglerne bør forbedres yderligere ved
at øge skattesystemets forudsigelighed, forenkle procedurer, styrke
inddrivelsen af skyldig skat og modernisere skatteforvaltningen. Kampen mod
skatteunddragelse bør videreføres, og der bør træffes yderligere
foranstaltninger over for den sorte økonomi og sort arbejde.
3.           Som led i en bredere indsats
for at forbedre den offentlige forvaltnings produktivitet må kompetencerne
afklares på alle forvaltningsniveauer. En bedre forvaltning af EU-midlerne bør
sikres med en beslutsom indsats for at styrke den forvaltningsmæssige
kapacitet, gennemsigtighed, evaluering og kvalitetskontrol på regionalt niveau,
særlig i de sydlige regioner. Korruptionsbekæmpelsens effektivitet bør styrkes
yderligere bl.a. ved at revidere forældelsesfristerne senest ved udgangen af
2014, og den nationale korruptionsbekæmpelsesmyndigheds beføjelser bør styrkes.
Der bør følges op på virkningerne af de vedtagne reformer i rette tid til at
øge det civile retssystems produktivitet med henblik på at sikre dets
effektivitet og om fornødent vedtage supplerende foranstaltninger.
4.           Banksektorens
modstandsdygtighed bør styrkes, og dens kapacitet til at forvalte og afvikle
værdiforringede aktiver bør sikres, således at långivningen til realøkonomien
kan genoptages. Virksomheders adgang til anden finansiering end banklån bør
fremmes – navnlig for små og mellemstore virksomheder. En produktiv
virksomhedsledelsespraksis bør fortsat fremmes og overvåges i hele banksektoren
med særlig vægt på store andelsbanker ("banche popolari") og fonde
for at forbedre effektiviteten af deres finansielle formidling.
5.           Senest ved udgangen af 2014
bør der foretages en evaluering af arbejdsmarkeds- og
lønfastsættelsesreformernes virkninger for jobskabelse,
afskedigelsesprocedurer, det tvedelte arbejdsmarked og
omkostningskonkurrenceevnen, og behovet for yderligere tiltag bør vurderes.
Der bør arbejdes på at indføre en omfattende social beskyttelse af de ledige,
men samtidig begrænse anvendelsen af løntilskudsordninger med henblik på at
lette omfordeling af arbejdskraften. Sammenhængen mellem aktive og passive
arbejdsmarkedspolitikker bør styrkes – i første omgang med en udførlig køreplan
for foranstaltninger senest til september 2014, og den offentlige
arbejdsformidlings samordning og præstationer bør styrkes på landsplan. Der bør
vedtages effektive foranstaltninger for at øge kvinders beskæftigelse ved at
mindske de skattemæssige negative incitamenter for sekundære forsørgere senest
i marts 2015 og sørge for passende daginstitutionspladser. Der bør
tilvejebringes egnede tjenester i hele landet til unge, som ikke er
registreret, og sikres et større engagement fra den private sektor med hensyn
til at tilbyde praktikpladser og lærlingeuddannelser senest ved udgangen af
2014 i tråd med ungdomsgarantiens målsætninger. Eksponering for fattigdom og
social udstødelse bør imødegås, pilotsocialsikringsordningen bør opskaleres på
en fiskalt neutral måde, der garanterer et passende fokus, streng
konditionalitet og territorial ensartethed, og sammenhængen med
aktiveringsforanstaltninger bør styrkes. Familieydelsesordninger og tjenester
af god kvalitet, der begunstiger lavindkomsthusholdninger med børn, bør effektiviseres.
6.           Det nationale system til
evaluering af skoler bør gennemføres for med tiden at forbedre skolers
præstationer og nedbringe skolefrafaldet. Anvendelsen af oplæring på
arbejdsplaser bør øges i slutningen af mellemlange erhvervsuddannelser, og erhvervsorienterede
videregående uddannelser bør styrkes. Der bør etableres et register over
kvalifikationer for at sikre en bred anerkendelse af færdigheder. Det bør
sikres, at den offentlige finansiering i højere grad tilgodeser kvaliteten
inden for videregående uddannelse og forskning.
7.           Den udestående lovgivning,
som tilsigter at forenkle lovrammerne for virksomheder og borgere og lukke
huller i gennemførelsen af den eksisterende lovgivning, bør godkendes.
Markedsåbning bør fremmes, og de resterende hindringer og restriktioner for
konkurrencen inden for liberale og lokale offentlige serviceydelser,
forsikring, brændselsdistribution, detailhandel og posttjenester bør ophæves.
De offentlige indkøbssystemers produktivitet bør forbedres, navnlig ved at strømline
procedurer og herunder anvendelsen af e-indkøb, rationalisering af de centrale
indkøbsorganer og sikring af, at reglerne anvendes korrekt i faserne før og
efter tildeling. Inden for lokale offentlige serviceydelser bør der sikres en
streng gennemførelse af lovgivningen om, at kontrakter, der ikke overholder
kravene til "in house"-tildelinger, skal korrigeres senest den 31. december
2014.
8.           Det bør sikres, at
transportmyndigheden hurtigt og senest i september 2014 gøres fuldt operativ.
Listen over strategisk infrastruktur i energisektoren bør godkendes, og
havneforvaltningen og forbindelser til baglandet bør forbedres.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 413 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[5]               EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11.
[6]               C(2013) 8005 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 83 final.
[10]             I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF)
nr. 1466/97.


title: Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Tysklands opdaterede stabilitetsprogram, 2002-2006

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


Avis juridique important

|

31987K1160

Kommissionens henstilling nr. 1160/87/EKSF af 27. april 1987 om fællesskabstilsyn med importen af visse jern- og stålprodukter, som henhører under EKSF-traktaten, og som har oprindelse i tredjelande

EF-Tidende nr. L 112 af 29/04/1987 s. 0013 - 0017

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING Nr. 1160/87/EKSF  af 27. april 1987  om faellesskabstilsyn med importen af visse jern- og staalprodukter, som henhoerer under EKSF-traktaten, og som har oprindelse i tredjelande  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER RETTER -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 74, og  ud fra foelgende betragtninger:  Ved henstilling nr. 3658/85/EKSF (1) har Kommissionen indfoert faellesskabstilsyn med import til Faellesskabet af visse jern- og staalprodukter, som henhoerer under traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab;  de forhold, der oprindelig foranledigede Kommissionen til at traeffe saadanne foranstaltninger, det vil sige noedvendigheden af at sikre et bedre kendskab til den forventede import og de betingelser, hvorunder denne import finder sted, er fortsat til stede -  FOELGENDE HENSTILLING:  Artikel 1  1. Overgang til fri omsaetning inden for Faellesskabet af de jern- og staalprodukter henhoerende under EKSF-traktaten, som er anfoert i bilag III A og III B, og som har oprindelse i tredjelande, er betinget af, at der udstedes et importdokument.  2. De i stk. 1 omhandlede produkter anses for at vaere af foerste kvalitet, indtil importoeren har bevist det modsatte.  3. Importdokumentet udstedes eller paategnes af medlemsstaterne uden omkostninger og for en hvilken som helst maengde, hvorom der indgives ansoegning, straks ved modtagelsen heraf og under alle omstaendigheder inden for en frist paa hoejst ti arbejdsdage efter indgivelse af ansoegningen i korrekt udfyldt stand, ledsaget af to kopier af den eller de koebekontrakter, der ligger til grund derfor og af saelgerens ordrebekraeftelse(r). Originalen af disse dokumenter samt proformafakturaen skal fremlaegges, saafremt den bevillingsudstedende myndighed kraever det.  4. Anvendelsen af stk. 1 er ikke til hinder for opretholdelsen af de eksisterende kvantitative restriktioner, som nogle medlemsstater anvender for visse jern- og staalprodukter over for en raekke tredjelande.  5. Gyldighedsperioden for importdokumentet fastsaettes til to maaneder, uden at dette i oevrigt foregriber en eventuel aendring af den gaeldende importordning.  Artikel 2  1. Importoerens ansoegning skal for alle produkter anfoert i bilag III A og III B indeholde foelgende oplysninger:  a) importoerens navn, adresse og stilling samt telefon- og telexnummer,  b) varebeskrivelse i henhold til den faelles toldtarif,  c) position og underposition i den faelles toldtarif samt NIMEXE-nummer,  d) oprindelsesland,  e) eksportland,  f) nettovaegt for hvert parti,  g) valuta og fakturapris (cif),  h) forventet tid og sted for fortoldning,  i) i givet fald angivelse af de detaljerede kendetegn, der viser, at der er tale om varer af anden kvalitet eller deklasserede varer.  2. For produkter anfoert i bilag III A skal importoeren give foelgende supplerende oplysninger:  A. For produkter med oprindelse i og importeret direkte fra et af de i bilag I anfoerte lande (direkte import):  a) produkternes handelsbetegnelse, herunder noejagtige specifikationer og, i givet fald, angivelse af, at der er tale om varer af anden kvalitet eller, at varerne eventuelt er bestemt til skibsbygning, angivelse af eksportoer og leveringssted;  b) prisen frit bestemmelsessted pr. ton, ekskl. noms, med angivelse af tillaeg eller rabatter samt omkostninger til transport mellem det valgte paritetssted og leveringsstedet;  c) angivelse af:  i) hvilket oprindelseslands producentprisliste, der er valgt til beregningen af prisen frit bestemmelsessted, med anfoerelse af datoen for denne prisliste, eller,  ii) hvilken faellesskabsproducents prisliste, der er valgt til beregningen af prisen frit bestemmelsessted, med anfoerelse af datoen for denne prisliste, eller  iii) i givet fald det tilbud fra et tredjeland, som prisen er blevet bragt paa linje med, idet de oplysninger, der er noedvendige for at identificere dette tilbud, anfoeres, herunder datoen derfor.  B. For produkter med oprindelse i og importeret direkte fra et af de i bilag II anfoerte lande (direkte import):  a) produkternes handelsbetegnelse, herunder noejagtige specifikationer og, i givet fald, angivelse af, at der er tale om varer af anden kvalitet eller, at varerne er bestemt til skibsbygning, angivelse af eksportoer og leveringssted;  b) prisen frit bestemmelsessted pr. ton, ekskl. noms, med angivelse af alle elementer, der er anvendt ved beregningen af prisen frit bestemmelsessted, isaer tillaeg, rabatter og transportomkostninger til leveringsstedet;  c) angivelse af:  i) hvilken faellesskabsproducents prisliste der er valgt til beregningen af prisen frit bestemmelsessted med anfoerelse af datoen for denne prisliste, eller  ii) i givet fald det tilbud fra et tredjeland, som prisen er blevet bragt paa linje med, idet de oplysninger, der er noedvendige for at identificere dette tilbud, anfoeres med angivelse af datoen derfor;  d) for varer henhoerende under NIMEXE-nummer 73.01-10, 73.01-21 og 73.01-31 angives navn og adresse paa den eventuelle endelige koeber, for saa vidt denne kendes.  C. For produkter med oprindelse i et af de i bilag I og II anfoerte lande, men importeret fra ethvert andet tredjeland end oprindelseslandet (indirekte import), og for produkter med oprindse i et tredjeland, der ikke er anfoert i bilag I eller II:  a) en fuldstaendig beskrivelse svarende til den, som er anfoert i listen over produkter, der er underkastet de gaeldende basispriser, samt angivelse af eksportoer og leveringssted;  b) prisen cif Faellesskabets graense pr. ton i kontraktens valuta, forhoejet med told samt udgifter til losning;  c) for varer henhoerende under NIMEXE-nummer 73.01-10, 73.01-21 og 73.01-31 angives navn og adresse paa den eventuelle endelige koeber, for saa vidt denne kendes.  3. Importoeren skal erklaere, at der i forbindelse med den paagaeldende transaktion hverken ydes ham eller koeberen nogen form for prisnedslag, rabat eller anden godtgoerelse, som ikke er anfoert i kontrakten vedroerende den paagaeldende transaktion, og at dette heller ikke vil ske senere.  4. Importoeren skal attestere, at oplysningerne i ansoegningen om importdokumenter er korrekte.  5. Importoeren skal angive, om ansoegningen vedroerer en levering, for hvilken der allerede tidligere er indgivet ansoegning om importdokument.  Artikel 3  1. Naar medlemsstaterne indroemmer en bevilling til import af varer med oprindelse i de i bilag I og II anfoerte lande, meddeler de Kommissionen forskellen mellem:  - den pris frit bestemmelsessted, der ville foelge af anvendelsen af referenceprislisten, og  - prisen frit bestemmelsessted beregnet paa grundlag af kontrakten eller proformafakturaen.  Medlemsstaterne fremsender ligeledes alle noedvendige dokumenter, bl. a. kopier af bevillingsansoegninger, af koebekontrakter og saelgerens ordrebekraeftelser, hver gang den konstaterede prisforskel er vaesentlig eller vedroerer betydelige maengder.  2. Naar medlemsstaterne indroemmer en bevilling til import af varer med oprindelse i:  - andre tredjelande end de i bilag I og II anfoerte,  - et af de i bilag I og II naevnte lande, men importeret fra et andet tredjeland end oprindelseslandet (indirekte import),  meddeler de Kommissionen forskellen i ECU pr. ton mellem:  - den i De Europaeiske Faellesskabers Tidende offenliggjorte basispris, og  - prisen cif Faellesskabets graense, herunder told samt udgifter til losning.  3. Inden for de foerste ti dage i hver maaned giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om de maengder og de beloeb (beregnet paa grundlag af cif-prisen), for hvilke der den foregaaende maaned er udstedt importdokumenter.  4. Medlemsstaternes meddelelser skal indeholde:  a) opdeling paa oprindelsesland;  b) for hvert oprindelsesland, opdeling paa produkter efter position i den faelles toldtarif og NIMEXE-nummer;  c) for hvert oprindelsesland, saerskilt angivelse af maengder af varer af anden kvalitet eller deklasserede varer;  d) saerskilt angivelse under de samlede tal for hvert oprindelsesland og hvert produkt af de maengder, der ikke er importeret direkte fra det paagaeldende oprindelsesland, og i saa fald angivelse af eksportlandet. 5. Inden for de foerste ti dage i hver maaned giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om:  a) de maengder og de beloeb, beregnet paa grundlag af cif-prisen, for hvilke importdokumenterne er udloebet den foregaaende maaned uden at vaere blevet helt eller delvis benyttet;  b) de maengder og de beloeb, beregnet paa grundlag af cif-prisen, for hvilke de tidligere udstedte importdokumenter er blevet helt eller delvis fornyet den foregaaende maaned.  Artikel 4  Denne henstilling traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Den anvendes indtil den 31. december 1987.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. april 1987.  Paa Kommissionens vegne  Willy DE CLERCQ  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 348 af 24. 12. 1985, s. 32.  BILAG I  Finland  Norge  Sverige  OEstrig  BILAG II  1.2 // Brasilien Bulgarien Polen Rumaenien   // Sydkorea Tjekkoslovakiet Ungarn Venezuela  BILAG III A  Liste over varer, hvis import er betinget af udstedelse af et importdokument (maengde- og pristilsagn)  NIMEXE-numre  1.2.3 // 73.01-21 73.01-23 73.01-25 73.01-27 73.01-31 73.01-35 73.01-41 73.01-49 73.02-01 73.02-09 73.07-12 73.07-21 73.07-24 73.08-03 73.08-05 73.08-07 73.08-21 73.08-25 73.08-29 73.08-41  // 73.08-45 73.08-49 73.10-11 73.10-12 73.10-14 73.10-15 73.10-17 73.11-11 73.11-12 73.11-14 73.11-16 73.11-19 73.12-19 73.13-16 73.13-17 73.13-19 73.13-21 73.13-23 73.13-26  // 73.13-41 73.13-43 73.13-45 73.13-47 73.13-49 73.13-67 73.13-72 73.73-23 73.73-25 73.73-26 73.73-29 73.73-33 73.73-35 73.73-36 73.73-39 73.75-19 73.75-23 73.75-33 73.75-43 73.75-53 73.75-63 BILAG III B  Liste over varer, hvis import er betinget af udstedelse af et importdokument (maengdetilsyn)  NIMEXE-numre  1.2.3 // 73.01-10 73.06-10 73.06-20 73.06-30 73.08-01 73.09-00 73.10-18 73.10-42 73.11-41 73.11-50 73.12-11 73.12-21 73.12-51 73.12-71 73.13-11 73.13-32 73.13-34 73.13-36 73.13-50 73.13-64 73.13-65 73.13-68 73.13-74  // 73.13-76 73.13-78 73.13-79 73.13-82 73.13-84 73.13-86 73.13-87 73.13-88 73.13-89 73.13-92 73.61-20 73.62-10 73.62-30 73.63-29 73.63-72 73.64-20 73.64-72 73.65-21 73.65-23 73.65-25 73.65-53 73.65-55 73.65-70 73.65-81  // 73.71-21 73.71-23 73.71-24 73.71-29 73.71-51 73.71-52 73.72-11 73.72-13 73.72-19 73.72-33 73.72-39 73.73-72 73.74-21 73.74-23 73.74-29 73.74-72 73.75-11 73.75-54 73.75-59 73.75-73 73.75-79 73.75-83 73.75-84 73.75-89


Avis juridique important

|

31977H0354

77/354/EØF: Kommissionens Henstilling af 6. maj 1977 til kongeriget Nederlandenes regering vedrørende et lovforslag om gennemførelsen af Rådets direktiv af 12. november 1974 om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport

EF-Tidende nr. L 123 af 17/05/1977 s. 0020 - 0021

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 6 . maj 1977  til kongeriget Nederlandenes regering vedroerende et lovforslag om gennemfoerelsen af Raadets direktiv af 12 . november 1974 om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport   ( 77/354/EOEF )  Kongeriget Nederlandenes faste repraesentation ved De europaeiske Faellesskaber har ved skrivelse af 5 . januar 1977 med henblik paa at hoere Kommissionen , meddelt den teksten til et lovforslag om gennemfoerelsen af Raadets direktiv af 12 . november 1974 om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og international transport ( 1 ) .  Denne meddelelse sker i henhold til artikel 6 , stk . 1 , i direktivet , hvorefter " medlemsstaterne efter at have hoert Kommissionen traeffer saadanne foranstaltninger , som er noedvendige for inden 1 . januar 1977 at gennemfoere dette direktiv , navnlig artikel 2 , stk . 4 . "  Kommissionen beklaeger , at Nederlandenes regering ved den sene meddelelse om gennemfoerelsesforanstaltningerne ikke rettidigt har opfyldt de forpligtelser , der paahviler den i henhold til artikel 6 i Raadets direktiv af 12 . november 1974 , hvorved den ydermere har forhindret Kommissionen i at rette denne henstilling i tide .  For saa vidt angaar ovennaevnte lovforslag retter Kommissionen foelgende henstilling :  1 . Kommissionen konstaterer , at det af Nederlandenes regering udarbejdede lovforslag er i overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet for saa vidt angaar :   - kravet om haederlighed , oekonomisk evne og faglig dygtighed ( direktivets artikel 2 , stk . 1 ) ;   - fastlaeggelsen af hvilke fysiske personer , der i paakommende tilfaelde skal opfylde betingelserne i artikel 2 , stk . 1 , i forbindelse med andet og tredje afsnit i samme stykke .  2 . For saa vidt angar definitionen af visse gennemfoerelsesbestemmelser i forbindelse med disse betingelser , bemaerker Kommissionen , at der i udkastet til artikel 56 , stk . 1 og 4 , henvises til senere administrativt fastsatte bestemmelser .  Kommissionen minder i denne henseende Nederlandenes regering om , at disse foranstaltninger skal traeffes efter hoering af Kommissionen og i overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet , isaer artikel 2 , stk . 2 - 4 , og artikel 3 .  3 . Kommissionen bemaerker ligeledes , at udkastet til artikel 56a , stk . 5 , indeholder bestemmelser om inddragelse af tilladelsen , dersom en eller anden af ovennaevnte betingelser for adgang ikke laengere er opfyldt . Der er imidlertid fastsat en overgangsperiode paa mindst et aar , medmindre der er risiko for , at tredjemands interesser bringes i fare .  Kommissionen goer Nederlandenes regering opmaerksom paa , at den i artikel 5 , stk . 2 , i direktivet indholdte mulighed for fastsaettelse af en frist for inddragelse af tilladelser , kun har ét formaal , nemlig at give mulighed for ansaettelse af en stedfortraeder .  Kommissionen henstiller derfor til Nederlandenes regering at aendre sidste punktum i stk . 5 i udkastet til artikel 56a , saaledes at bestemmelserne i direktivets artikel 5 , stk . 2 , in fine , er opfyldt .  4 . For saa vidt angaar udkastet til artikel 56b og paa baggrund af bemaerkningerne til lovforslaget konstaterer Kommissionen , at visse transportformer kan undtages fra bestemmelserne i artikel 56a , enten ved administrativt fastsatte bestemmelser eller i medfoer af saadanne bestemmelser . Kommissionen konstaterer ligeledes , at det i bemaerkningerne til lovforslaget oplyses , at bemaerkningerne til lovforslaget om former for transport , der udfoeres i ikke-erhvervsmaessigt oejemed eller som ikke udfoeres som hovedvirksomhed , for saa vidt deres transportvirksomhed kun har ringe indflydelse paa transportmarkedet , i overensstemmelse med artikel 1 , stk . 3 , i direktivet .  5 . Kommissionen konstaterer dernaest , at selvom artikel II i lovforslaget giver dispensation fra bestemmelserne i artikel 56a for ihaendehavere af tilladelser paa datoen for lovens ikrafttraeden , kan den saaledes begraensede bestemmelse under ingen omstaendigheder anses for at vaere en gennemfoerelse af artikel 4 i direktivet vedroerende overgangsforanstaltningerne .  Kommissionen henstiller derfor til Nederlandenes regering at aendre artikel II i lovforslaget , saaledes at der tages hensyn til alle de i artikel 4 i direktivet naevnte tilfaelde .  6 . Kommissionen goer ligeledes Nederlandenes regering opmaerksom paa noedvendigheden af at sikre gennemfoerelsen   - af artikel 3 ( midlertidig eller endelig viderefoerelse af driften af en virksomhed i de i artiklens stk . 1 og 2 naevnte tilfaelde og efter de der naevnte kriterier ) ;   - af artikel 5 , stk . 1 ( begrundelse for afslag paa ansoegninger om adgang til erhvervet ) ;   - af artikel 5 , stk . 3 ( mulighed for de beroerte parter for ved anvendelse af egnede midler at goere deres interesser gaeldende over for afgoerelse * om afslag eller inddragelse ) .  Da lovforslaget ikke indeholder bestemmelser herom , henstiller Kommissionen til Nederlandenes regering at afhjaelpe denne mangel .  7 . Kommissionen henstiller endelig generelt til Nederlandenes regering om hurtigst muligt og efter hoering af Kommissionen at vedtage de gennemfoerelsesbestemmelser , som isaer er omhandlet under pkt . 2 , 4 og 6 i denne henstilling - og som i henhold til artikel 6 , stk . 1 , i direktivet skulle have vaeret vedtaget inden 1 . januar 1977 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 6 . maj 1977 .  Paa Kommissionens vegne  Richard BURKE  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 308 af 19 . 11 . 1974 , s . 23 .


title: Rådets henstilling af 11. juli 2017 om Danmarks nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2017

text:
               9.8.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 261/16

         RÅDETS HENSTILLING
   af 11. juli 2017
   om Danmarks nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2017
   (2017/C 261/04)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (2) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Danmark ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)

               Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Danmark 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Danmarks fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Danmarks nationale Europa 2020-mål.

               (3)

               Den 28. april 2017 fremlagde Danmark sit nationale reformprogram for 2017 og sit konvergensprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (3) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (5)

               Danmark er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit konvergensprogram for 2017 har regeringen planer om at nå et samlet underskud på 1,9 % af BNP i 2017 og fortsat opfylde den mellemfristede målsætning om et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP i hele programperioden frem til 2020. Ifølge konvergensprogrammet for 2017 ventes den offentlige gældskvote at falde til 37,0 % i 2017 for derefter at falde yderligere til 33,9 % i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, er realistisk i hele programperioden. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2017 ventes den strukturelle saldo at udvise et underskud på 0,4 % af BNP i 2017 og 0,1 % af BNP i 2018, hvilket stort set er i overensstemmelse med målet for konvergensprogrammet for 2017 og over den mellemfristede målsætning. Rådet er af den generelle opfattelse, at Danmark anslås at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2017 og 2018.

               (6)

               En forudsætning for holdbar vækst i Danmark er at sikre et tilstrækkeligt udbud af arbejdskraft i tider med demografiske udfordringer. De seneste års omfattende arbejdsmarkedsreformer har navnlig til formål at øge incitamenterne til at arbejde og effektiviteten af den aktive beskæftigelsespolitik. Disse reformer kan bidrage til at opfylde Danmarks beskæftigelsesmål under Europa 2020, sikre bæredygtigheden af den danske velfærdsmodel og afhjælpe den stigende mangel på bestemte kvalifikationer. De reformer, der sigter mod at øge optaget på erhvervsuddannelserne og gennemførelsen heraf, vil sammen med trepartsaftalen om at oprette flere praktikpladser formodentlig øge udbuddet af faglærte. Det nationale Europa 2020-mål for social inklusion om at nedbringe antallet af personer, som lever i husstande med meget lav arbejdsintensitet, er dog langt fra at være nået. Samtidig ligger der stadig en udfordring i at integrere de svageste grupper på arbejdsmarkedet og forbedre deres beskæftigelsesegnethed. Det gælder navnlig personer fra tredjelande med migrantbaggrund (herunder personer, der har boet længere i Danmark) og skyldes delvist deres generelt lavere uddannelsesniveau i forhold til personer født i Danmark. Denne kløft videreføres til anden generation. De foranstaltninger, der er truffet som led i trepartsforhandlingerne i 2016 for at øge integrationen på arbejdsmarkedet, vil kunne sikre bedre forhold for nyligt ankomne flygtninge, og deres situation bør overvåges nøje i de kommende år. Der bør imidlertid træffes yderligere foranstaltninger for at inkludere andre marginaliserede grupper bedre på arbejdsmarkedet, f.eks. unge med et lavt uddannelsesniveau og arbejdstagere over 60 år.

               (7)

               Høj produktivitetsvækst er afgørende for at understøtte den økonomiske vækst, bevare den relativt høje velfærd i Danmark og sikre landets konkurrenceevne på længere sigt. Selv om produktionsniveauet er højt i Danmark sammenlignet med andre medlemsstater, har produktivitetsvæksten været for nedadgående i en længere periode. Særligt kendetegnes de dele af servicesektoren, der er rettet mod hjemmemarkedet, ved en svag produktivitetsudvikling. Danmark har gennem årene gennemført adskillige reformer, men alligevel forbliver produktivitetsvæksten lav som følge af en stadig svag konkurrence i visse dele af servicesektoren. Sektorspecifikke restriktioner bremser konkurrencen, f.eks. inden for engroshandelen og transporttjenester.

               (8)

               Som led i det europæiske semester 2017 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Danmarks økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2017, det nationale reformprogram for 2017 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Danmark i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Danmark, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (9)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Danmarks konvergensprogram for 2017 og er af den opfattelse, at Danmark ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten,

         HENSTILLER, at Danmark i 2017 og 2018 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Skabe konkurrence i de dele af servicesektoren, der er rettet mod hjemmemarkedet.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2017.

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).


title: Kommissionens henstilling (EU) 2017/948 af 31. maj 2017 om anvendelsen af brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier, som er typegodkendt og målt i overensstemmelse med den verdensomspændende harmoniserede prøvningsprocedure for lette køretøjer, når oplysninger gøres tilgængelige for forbrugere, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/94/EF (meddelt under nummer C(2017) 3525)

text:
               2.6.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 142/100

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2017/948
   af 31. maj 2017
   om anvendelsen af brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier, som er typegodkendt og målt i overensstemmelse med den verdensomspændende harmoniserede prøvningsprocedure for lette køretøjer, når oplysninger gøres tilgængelige for forbrugere, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/94/EF

         (meddelt under nummer C(2017) 3525)

   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/94/EF af 13. december 1999 om adgang til forbrugeroplysninger om brændstoføkonomi og CO2-emissioner i forbindelse med markedsføring af nye personbiler (1), særlig artikel 9, stk. 2, litra c), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               En ny prøvningsprocedure til måling af CO2-emissioner og brændstofforbrug for lette køretøjer, den verdensomspændende harmoniserede prøvningsprocedure for lette køretøjer (Worldwide harmonized Light vehicles Test Procedure — WLTP), som er fastsat i Kommissionens forordning C(2017) 3521 (2), vil erstatte New European Test Cycle (NEDC), som på nuværende tidspunkt anvendes i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 (3), men ikke længere svarer til vor dages kørselsforhold og køretøjsteknologier. WLTP vil stramme prøvningsbetingelserne og vise mere realistiske brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier til gavn for forbrugerne. Kravene til forbrugeroplysninger bør omfatte den måde, hvorpå det sikres, at der gives adgang til de forbedrede oplysninger, således at den nødvendige sammenligning af disse oplysninger kan finde sted.

               (2)

               Direktiv 1999/94/EF har til formål at sikre, at oplysninger om nye personbilers brændstofforbrug og CO2-emissioner gøres tilgængelige for forbrugerne, når bilerne udbydes til salg eller leasing i Unionen, således at de kan foretage et informeret valg, når de køber en ny bil. I direktivet kræves det, for så vidt angår nye personbiler, at både nye personbilers officielle brændstofforbrug og deres officielle specifikke CO2-emissioner gøres tilgængelige for forbrugerne, jf. direktivets artikel 2, nr. 5 og 6. De værdier, der skal anvendes hertil, skal være typegodkendt og målt af den typegodkendende myndighed i henhold til bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 (4) og til forordning (EF) nr. 692/2008, særlig bilag XII hertil, og i henhold til bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (5). Værdierne skal være tilknyttet EF-typegodkendelsesattesten og inkluderes i overensstemmelsesattesten.

               (3)

               WLTP skal indfases for nye typer personbiler i begyndelsen, som beskrevet i del B i bilag II til direktiv 2007/46/EF, fra 1. september 2017, og efterfølgende for nye personbiler fra 1. september 2018. Restkøretøjer, som defineret i artikel 3, nr. 22, i direktiv 2007/46/EF, der er typegodkendt og målt i overensstemmelse med NEDC, må markedsføres i en periode på tolv måneder fra den dato, hvor EF-typegodkendelsen udløb, dvs. indtil 31. august 2019. Som følge heraf skal alle nye personbiler, der markedsføres i Unionen, fra 1. september 2019 testes i overensstemmelse med WLTP.

               (4)

               Under indfasningen af WLTP skal brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier, som er typegodkendt og målt i overensstemmelse med NEDC og/eller WLTP, fremgå af EF-typegodkendelsesattesten og overensstemmelsesattesten. For personbiler, der er typegodkendt i overensstemmelse med WLTP, skal både WLTP- og NEDC-brændstofforbrug og CO2 -emissionsværdier registreres i overensstemmelsesattesten.

               (5)

               I den overgangsperiode, hvor WLTP indfases, er det derfor vigtigt at præcisere, hvilke værdier der skal oplyses til forbrugerne i henhold til direktiv 1999/94/EF for at sikre, at forbrugeroplysningerne fortsat er sammenlignelige for alle nye personbiler og i alle medlemsstater.

               (6)

               Det er meget sandsynligt, at brændstofforbruget og CO2-emissionsværdierne målt i overensstemmelse med WLTP vil være forskellige fra dem, der måles i overensstemmelse med NEDC. WLTP-værdier vil i mange tilfælde være højere end NEDC-værdierne for den samme bil. I modsætning til NEDC oplyser WLTP endvidere specifikt brændstofforbrug og specifikke CO2-emissionsværdier for hvert enkelt køretøj, som afspejler køretøjets specifikationer og ekstraudstyr, der påvirker disse værdier. Dette burde udstyre forbrugerne med mere præcise og realistiske oplysninger om hver enkelt ny personbil eller om det mulige brændstofforbrugsinterval og de mulige CO2-emissionsværdier for en given bilmodel.

               (7)

               Testresultater for brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier registreres for forskellige prøvningsfaser. For køretøjer, der er typegodkendt i overensstemmelse med NEDC, angives værdierne for »bykørsel« og »landevejskørsel« samt »blandet kørsel« og »vægtet, blandet kørsel«. For køretøjer, der er typegodkendt i overensstemmelse med WLTP, angives værdierne for »lav«, »middel«, »høj« og »ekstra høj« samt værdierne »blandet« og »vægtet, blandet«. For som minimum at sikre sammenlignelighed mellem værdierne »blandet« i de gældende prøvningsmetoder, bør de gøres tilgængelige for forbrugerne.

               (8)

               Hvis oplysningerne ikke vises sammen med mærkninger, oversigter, plakater eller reklamemateriale og andre former for reklame som krævet i direktiv 1999/94/EF, gøres oplysninger om brændstofforbrug eller CO2-emissioner tilgængelige for forbrugerne på grundlag af ikke-harmoniserede prøvningsprotokoller inden for rammerne af frivillige producentordninger, og det bør gøres forbrugerne fuldstændig klart, at disse værdier er baseret på ikke-harmoniserede prøvningsprotokoller. Forbrugerne skal gøre opmærksom på, at for at sammenlige brændstofforbrug og CO2-emissioner for nye personbiler, bør der anvendes værdier, som er målt og typegodkendt i overensstemmelse med en harmoniseret EU-prøvningsprotokol.

               (9)

               I forbindelse med gennemførelsen af direktiv 1999/94/EF har nogle medlemsstater valgt også at inkludere oplysninger om luftforurenende stoffer i bilens mærkning tillige med oplysninger om brændstofforbrug og specifikke CO2-emissioner. Med indførelsen af WLTP og prøvningsproceduren for emission ved faktisk kørsel og med de nye krav til erklæring af en maksimalemissionsværdi ved faktisk kørsel på nye bilers overensstemmelsesattester (6) vil oplysninger om luftforurenende stoffer være tilgængelige fra 1. september 2017 for alle nye typer køretøjer og fra 1. september 2019 for alle nye køretøjer. I tråd med Europa-Parlamentets henstilling efter undersøgelse af emissionsmålinger i bilindustrien (7) bør medlemsstaterne overveje, om de skal gøre sådanne oplysninger tilgængelige for forbrugerne med henblik på at gøre dem bevidst om og i stand til at træffe et informeret valg, når de køber en bil.

               (10)

               For at sikre at forbrugerne fuldt ud forstår konsekvenserne af overgangen til WLTP, bør alle berørte parter gennemføre eller bidrage til oplysningskampagner, der forklarer virkningen af den nye prøvningsprocedure for brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier. Disse oplysningskampagner bør involvere offentlige myndigheder, forbrugerorganisationer, miljøorganisationer og ikke-statslige organisationer, motorejerforeninger og bilindustrien.

               (11)

               Efter at have gennemført høringer med ekspertgruppen for politikudvikling og gennemførelse af bestemmelserne for vejkøretøjers CO2-udledning, med eksperter fra industrien, forbrugerorganisationer og andre ikke-statslige organisationer og medlemsstater, finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at fremsætte henstillinger til, hvordan nye personbilers officielle brændstofforbrug og deres officielle specifikke CO2-emissioner bør oplyses med henblik på at informere forbrugerne.

               (12)

               Der bør vedtages en henstilling med henblik på at give forbrugerne mulighed for at træffe et informeret valg og fremme en harmoniseret anvendelse af direktiv 1999/94/EF i hele Unionen.

               (13)

               Foranstaltningerne i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 10 i direktiv 1999/94/EF —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               1.

               Medlemsstaterne bør sikre, at de NEDC-værdier, der registreres i overensstemmelsesattesterne for nyregistrerede biler, anvendes til at kommunikere det officielle brændstofforbrug og de officielle, specifikke CO2-emissioner, som defineret i artikel 2, nr. 5 og 6, i direktiv 1999/94/EF, til forbrugere frem til 31. december 2018, hvorefter alle nye køretøjer, der markedsføres i Unionen, skal prøves og typegodkendes i overensstemmelse med WLTP.

               2.

               Fra 1. januar 2019 bør medlemsstaterne sikre, at det kun er brændstofforbruget og CO2 -emissionsværdierne fra WLTP, der anvendes til forbrugeroplysning.

               3.

               Medlemsstaterne bør sikre, at når restkøretøjer efter 1. januar 2019 stadig godt må nøjes med at anføre NEDC-værdier, skal disse værdier være ledsaget af en ansvarsfraskrivelse, hvoraf det fremgår, at køretøjet er et restkøretøj, og at værdierne ikke er sammenlignelige med de værdier, der er baseret på WLTP.

               4.

               Medlemsstaterne bør sikre, at den mærkning, som er klistret på eller vist ved siden af hver ny personbil på salgsstedet, omfatter oplysninger om det pågældende køretøjs officielle brændstofforbrug og dets officielle specifikke CO2-emissionsværdier.

               5.

               Medlemsstaterne bør sikre, at oversigten over brændstoføkonomi og CO2-emissioner samt den plakat eller mærkning, som vises på salgsstedet, omfatter oplysninger om det pågældende køretøjs officielle brændstofforbrug og dets officielle specifikke CO2-emissionsværdier. Hvis en model omfatter flere varianter og/eller versioner, som er grupperet under én model, skal de værdier, der anføres, bygge på det individuelle køretøj, der har de højeste værdier i gruppen.

               6.

               Medlemsstaterne bør sikre, at reklamemateriale, der indeholder henvisninger til bestemte modeller, versioner eller varianter af nye personbiler, omfatter oplysninger om det pågældende køretøjs officielle brændstofforbrug og dets officielle specifikke CO2-emissionsværdier. Hvis der er angivet mere end én model, bør medlemsstaten sikre, at der er oplysninger om alle de angivne køretøjers officielle brændstofforbrug og deres officielle specifikke CO2-emissionsværdier, eller om intervallet mellem den højeste eller den laveste værdi for alle de omfattede køretøjer. For køretøjer, der er typegodkendt efter WLTP, bør de højeste og laveste værdier afspejle værdierne for nye personbiler, der kan købes på markedet, og som fremgår af overensstemmelsesattesterne.

               7.

               Medlemsstaterne bør sikre, at reklamemateriale, der distribueres elektroniske, og som giver kunderne mulighed for at sammensætte et specifikt køretøj, som f.eks. bilkonfiguratorer på internettet, tydeligt viser forbrugerne, hvordan forskelligt specifikt udstyr og valgfrit ekstraudstyr påvirker brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier, som er typegodkendt og målt i overensstemmelse med WLTP.

               8.

               Hvis medlemsstater tillader, at WLTP-brændstofforbrug og -CO2-emissionsværdier gives som supplerende oplysninger forud for 1. januar 2019 med henblik på tidligst muligt at give forbrugerne adgang til værdier for CO2-emission og brændstofforbrug, som er mere repræsentative for faktiske kørselsforhold, bør medlemsstaterne sikre, at de supplerende oplysninger fremstilles tydeligt og adskilt fra de mærkninger, oversigter, plakater eller det reklamemateriale eller andre former for reklame, der kræves i direktiv 1999/94/EF, og at de omfatter følgende oplysninger:
               »Fra 1. september 2017 vil visse nye køretøjer blive typegodkendt ved brug af den verdensomspændende harmoniserede prøvningsprocedure for lette køretøjer (WLTP), som er en ny, mere realistisk prøvningsmetode til måling af brændstofforbrug og CO2-emissioner. Fra 1. september 2018 vil WLTP fuldt ud erstatte New European Driving Cycle (NEDC), som er den gældende prøvningsprocedure. Eftersom prøvningsbetingelserne er mere realistiske, er det brændstofforbrug og de CO2-emissioner, der måles under WLTP, i mange tilfælde højere end dem, der blev målt under NEDC.«

               9.

               Medlemsstaterne bør sikre, at forbrugerne — inden de træffer beslutning om købet af en bil — er oplyst om ændringerne i brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier som følge af indførelsen af WLTP, og om de konsekvenser, som ændringerne kan have på registreringstidspunktet.

               10.

               Medlemsstaterne bør sikre, at det officielle brændstofforbrug og de officielle specifikke CO2-emissionsværdier som minimum omfatter værdierne for »blandet kørsel« målt i overensstemmelse med den relevante prøvningsprocedure.

               11.

               Hvis oplysninger om brændstofforbrug og CO2-emissioner baseret på ikke-harmoniserede prøvningsprotokoller udført inden for rammerne af frivillige producentordninger stilles til rådighed for forbrugerne adskilt fra de mærkninger, oversigter, plakater eller det reklamemateriale eller andre former for reklame, der kræves i direktiv 1999/94/EF, bør medlemsstaterne sikre, at disse oplysninger omfatter følgende:
               »Brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier er baseret på ikke-harmoniserede prøvningsprotokoller. De stilles alene til rådighed til orientering. For at sammenligne nye personbilers brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier, som er baseret på en harmoniseret EU-prøvningsprotokol, bør officielt brændstofforbrug eller officielle CO2-emissionsværdier anvendes [indsæt link, hvor disse værdier kan findes].«.

               12.

               Medlemsstater bør overveje muligheden for også at inkludere oplysninger om maksimalværdi for luftforurenende stoffer ved faktisk kørsel på hver enkelt køretøjs overensstemmelsesattest på det mærke, som klistres på eller vises ved hver ny personbil på salgsstedet.

               13.

               Medlemsstaterne bør sikre, at der lanceres passende oplysningskampagner, som forklarer indførelsen af WLTP til forbrugerne og konsekvenserne af denne for brændstofforbrug og CO2-emissionsværdier, navnlig stigningen i forhold til de værdier, der fremkommer under NEDC, og betydningen af de værdier, der er resultatet af forskellige prøvningsfaser.

               14.

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. maj 2017.

            På Kommissionens vegne

         Miguel ARIAS CAÑETE

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 12 af 18.1.2000, s. 16.

      (2)  Kommissionens forordning C(2017) 3521 af 1. juni 2017 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF, Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 og Kommissionens forordning (EU) nr. 1230/2012 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 692/2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 af 18. juli 2008 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (EUT L 199 af 28.7.2008, s. 1).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20. juni 2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (EUT L 171 af 29.6.2007, s. 1).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (Rammedirektivet) (EUT L 263 af 9.10.2007, s. 1).

      (6)  Kommissionens forordning (EU) 2016/646 af 20. april 2016 om ændring af forordning (EF) nr. 692/2008 med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 6) (EUT L 109 af 26.4.2016, s. 1).

      (7)  P8_TA(2017)0100


Avis juridique important

|

31979K0702

79/702/EKSF: Kommissionens henstilling af 25. juli 1979 om ændring af og undtagelse fra Den høje Myndigheds henstilling nr. 1/64 om en forhøjelse af beskyttelsen udadtil over for jern- og stålprodukter

EF-Tidende nr. L 207 af 15/08/1979 s. 0030 - 0031 den græske specialudgave: Kapitel 11 bind 15 s. 0170  den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 11 s. 0245  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 11 s. 0245

++++   ( 1 ) EFT nr . 8 af 22 . 1 . 1964 , s . 99/64 .   ( 2 ) EFT nr . L 217 af 8 . 9 . 1978 , s . 5 .   ( 3 ) EFT nr . L 10 af 16 . 1 . 1979 , s . 12 .   ( 4 ) EFT nr . L 171 af 9 . 7 . 1977 , s . 1 .   ( 5 ) EFT nr . L 314 af 8 . 12 . 1977 , s . 21 .   ( 6 ) EFT nr . L 314 af 8 . 12 . 1977 , s . 14 .   ( 7 ) EFT nr . L 330 af 30 . 11 . 1978 , s . 25 .  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 25 . juli 1979  om aendring af og undtagelse fra Den hoeje Myndigheds henstilling nr . 1/64 om en forhoejelse af beskyttelsen udadtil over for jern - og staalprodukter   ( 79/702/EKSF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab ;  under henvisning til Den hoeje Myndigheds henstilling nr . 1/64 af 15 . januar 1964 til medlemsstaternes regeringer om en forhoejelse af beskyttelsen udadtil over for jern - og staalprodukter ( 1 ) , aendret ved henstilling nr . 1905/78/EKSF 28 . juli 1978 ( 2 ) , saerlig artikel 3 ;  under henvisning til afgoerelsen af 18 . december 1978 truffet af medlemsstaternes repraesentanter , forsamlet i Raadets ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Der er grnd til at ophaeve kontrollen med anvendelsen af baand til fremstilling af hvidblik ( position 73.12 B I den faelles toldtarif ) , idet den toldsats , der anvendes for disse produkter er den samme ( 8 % ) som den , der gaelder for position 73.12 B II , og der er derfor grund til i den tabel , som er bilag til henstilling nr . 1/64 , aendret ved henstilling nr . 1905/78/EKSF , at slette henvisning ( a ) ved position 73.12 B I samt dennes fodnote ( a ) ;  der boer ske en standardisering af Faellesskabets toldkontrol med varer , for hvilke praeferencetoldsatser kan anvendes paa grund af deres anvendelsesformaal , i saerdeleshed skibsbygning , ved at udvide anvendelsen af bestemmelser , der gaelder for produkter inden for EOEF , til ogsaa at omfatte tilsvarende EKSF-varer .  for at opnaa dette boer bestemmelserne i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1535/77 af 4 . juli 1977 ( 4 ) , aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 2697/77 ( 5 ) , anvendes for pladeemner i ruller bestemt til yderligere valsning ( position 73.08 A I den faelles toldtarif ) , og bestemmelserne i forordning ( EOEF ) nr . 2695/77 ( 6 ) , af 7 . december 1977 , aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 2788/78 ( 7 ) , anvendes for materialer bestemt til skibsbygning , for hvilke en praeferencetoldsats er blevet fastsat ved afgoerelse truffet af medlemsstaternes repraesentanter , forsamlet i Raadet den 13 . januar 1975 _  VEDTAGET FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  I den tabel , der er bilag til Den hoeje Myndigheds henstilling nr . 1/64 af 15 . januar 1964 , aendret ved henstilling nr . 1905/78/EKSF , slettes henvisning ( a ) ved position 73.12 B I . Dennes fodnote ( a ) slettes ligeledes .  Artikel 2  Medlemsstaterne bemyndiges til at fravige de forpligtelser , der fremgaar af artikel 1 i Den hoeje Myndigheds henstilling nr . 1/64 af 15 . januar 1964 , i det omfang , det er noedvendigt for ved indfoersel af pladeemner i ruller , af jern og staal , af bredde under 1,5 m og bestemt til yderligere valsning ( position 73.08 A i den faelles toldtarif ) , at anvende bestemmelserne i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1535/77 om fastsaettelse af betingelserne for adgangen til toldlempelser ved indfoersel af varer , for hvilke der er foreskrevet et saerligt anvendelsesformaal , aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 2697/77 .  Artikel 3  Medlemsstaterne bemyndiges til at fravige de forpligtelser , der fremgaar af artikel 1 i Den hoeje Myndigheds henstilling nr . 1/64 at 15 . januar 1964 , i det omfang det er noedvendigt for varer , som falder ind under traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , og som anvendes til nybygning , reparation eller ombygning af skibe , henhoerende under pos . 89.01 A , 89.01 B I , 89.02 A , 89.02 B I og 89.03 A i den faelles toldtarif eller til udrustning af saadanne fartoejer , at anvende bestemmelserne i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 2695/77 af 7 . december 1977 om fastsaettelse af betingelserne for indroemmelse af toldlempelser ved indfoersel af varer , bestemt til visse fly - eller skibskategorier , aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 2788/78 .  Artikel 4  Medlemsstaterne traeffer de fornoede foranstaltninger for tilpasning af denne henstilling .  Artikel 5  Denne henstilling meddeles til medlemsstaterne og offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 25 . juli 1979 .  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand


Avis juridique important

|

32002H0175

Kommissionens henstilling af 22. februar 2002 om ændring af henstilling 98/195/EF om samtrafik på et liberaliseret telemarked, senest ændret ved henstilling 2000/263/EF (del 1 — samtrafiktakster) (EØS-relevant tekst) (meddelt under nummer K(2002) 561)

EF-Tidende nr. L 058 af 28/02/2002 s. 0056 - 0056

Kommissionens henstillingaf 22. februar 2002om ændring af henstilling 98/195/EF om samtrafik på et liberaliseret telemarked, senest ændret ved henstilling 2000/263/EF(del 1 - samtrafiktakster)(meddelt under nummer K(2002) 561)(EØS-relevant tekst)(2002/175/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne(1), ændret ved direktiv 98/61/EF(2), særlig artikel 7, stk. 5,som har hørt det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemførelse af tilrådighedsstillelse af åbne net, ONP(3), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/51/EF(4), ogsom tager følgende i betragtning:(1) Ifølge punkt 9 i Kommissionens henstilling 98/195/EF af 8. januar 1998 om samtrafik på et liberaliseret telemarked (del 1 - samtrafiktakster)(5), senest ændret ved henstilling 2000/263/EF(6), skal Kommissionen senest den 31. december 2000 tage henstillingen op til revision. I den forbindelse skal det ifølge henstillingen navnlig vurderes, om det er nødvendigt fortsat at offentliggøre "bedste gældende praksis"-takster.(2) Som det fremgår af den sjette og den syvende rapport om gennemførelsen af EU's lovpakke for telesektoren(7), er samtrafiktaksterne i Fællesskabet gradvist faldet til de niveauer, der er offentliggjort i Kommissionens henstillinger om bedste praksis(8), og operatører med pligt til at tilbyde samtrafik anvender i stigende grad omkostningsregnskabssystemer; fra 1. januar 2002 er det derfor ikke længere nødvendigt, at henstilling 98/195/EF indeholder bestemmelser om princippet om "bedste gældende praksis" og ajourføring af de anbefalede takster.(3) De øvrige elementer i henstillingen tjener fortsat til vejledning for de nationale tilsynsmyndigheder og bør derfor bibeholdes -HENSTILLER:Artikel 1Henstilling 98/195/EF, senest ændret ved henstilling 2000/263/EF, ændres som følger:Punkt 4, 4a, 5 og 9 i henstillingen samt bilag II udgår.Artikel 2Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. februar 2002.På Kommissionens vegneErkki LiikanenMedlem af Kommissionen(1) EFT L 199 af 26.7.1997, s. 32.(2) EFT L 268 af 3.10.1998, s. 37.(3) EFT L 192 af 24.7.1990, s. 1.(4) EFT L 295 af 29.10.1997, s. 23.(5) EFT L 73 af 12.3.1998, s. 42.(6) EFT L 83 af 4.4.2000, s. 30.(7) KOM(2000)814 af 7.12.2000 og KOM(2001) af 706 af 26.11.2001.(8)>TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

31986H0458

86/458/EØF: Rådets henstilling af 15. september 1986 om statsborgere i storhertugdømmet Luxembourg, der er indehavere af et eksamensbevis for alment praktiserende læger, udstedt i et tredjeland

EF-Tidende nr. L 267 af 19/09/1986 s. 0030 - 0030

*****  RAADETS  HENSTILLING  af 15. september 1986  om statsborgere i storhertugdoemmet Luxembourg, der er indehavere af et eksamensbevis for alment praktiserende laeger, udstedt i et tredjeland  (86/458/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER,  som konstaterer, at Raadets direktiv 86/457/EOEF af 15. september 1986 om en saerlig uddannelse til alment praktiserende laege (1) alene tager sigte paa eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, der er udstedt i en medlemsstat;  som imidlertid oensker at tage hensyn til den saerlige situation for luxembourgske statsborgere, der ikke i storhertugdoemmet Luxembourg har mulighed for at foelge en saerlig uddannelse til alment praktiserende laege, og som derfor har studeret i et tredjeland;  HENSTILLER til de oevrige medlemsstaters regeringer at lette statsborgerne i storhertugdoemmet Luxembourg adgangen til og udoevelsen af virksomhed som alment praktiserende laege inden for Faellesskabet, naar disse er indehavere af et eksamensbevis, der er udstedt i et tredjeland som bevis for gennemfoerelse af en saerlig uddannelse til alment praktiserende laege, og som anerkendes af det luxembourgske sundhedsministerium.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. september 1986.  Paa Raadets vegne  G. HOWE  Formand  (1) Se side 26 i denne Tidende.