				|

		52012PC0566

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Portugal til ophør /* COM/2012/0566 final - 2012/ () */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
med henblik på at bringe situationen med et
uforholdsmæssigt stort underskud i Portugal til ophør
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 126, stk. 7,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       I henhold til artikel 126 i
TEUF skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.
(2)       Stabilitets- og vækstpagten
er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at
styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst,
som fører til øget beskæftigelse.
(3)       Den 2. december 2009
besluttede Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 6, i TEUF, at der
forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Portugal, og rettede en
henstilling med henblik på korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud
senest i 2013 i overensstemmelse med artikel 126, stk. 7, i TEUF og artikel 3 i
Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og
afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud. For at bringe det samlede offentlige underskud ned under
referenceværdien på 3 % af BNP senest i 2013 blev det henstillet, at der
blev gjort en gennemsnitlig årlig finanspolitisk indsats på 1¼ % af BNP i
perioden 2010-2013. Ved beregningen af den gennemsnitlige årlige
finanspolitiske indsats blev der taget udgangspunkt i 2011-underskuddet i
henhold til Kommissionens prognose fra efteråret 2009. Den samlede
finanspolitiske indsats, der er nødvendig for at nå målet på under 3 % for
det nominelle underskud inden fristens udløb, blev derefter beregnet på basis
af en antagelse om en gradvis lukning af outputgabet i 2015.
(4)       Den 15. juni 2010
konkluderede Kommissionen, at Portugal havde truffet virkningsfulde
foranstaltninger i overensstemmelse med Rådets henstilling af 2. december
2009 for at bringe sit offentlige underskud ned under referenceværdien på
3 % af BNP og anså det derfor ikke for nødvendigt med yderligere trin i
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.
(5)       Ifølge artikel 3, stk. 5, i
forordning (EF) nr. 1467/97 kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen
beslutte at vedtage en revideret henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF,
hvis der er truffet virkningsfulde foranstaltninger, og uventede negative
økonomiske forhold gør sig gældende med store ugunstige virkninger for de
offentlige finanser efter vedtagelsen af henstillingen. Hvorvidt der er tale
om, at uventede negative økonomiske forhold gør sig gældende med store
ugunstige virkninger for de offentlige finanser, vurderes i forhold til den
økonomiske prognose, som ligger til grund for Rådets henstilling.
(6)       I henhold til artikel 126,
stk. 7, i TEUF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 skal
Rådet rette henstillinger til den pågældende medlemsstat med henblik på at
bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør inden for
en given frist. I henstillingen skal der være fastsat en frist på højst seks
måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde
foranstaltninger til korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. I en
henstilling om korrektion af et uforholdsmæssigt stort underskud bør Rådet
ligeledes pålægge, at der nås årlige budgetmål, som på basis af den prognose,
der ligger til grund for henstillingen, svarer til en årlig minimumsforbedring
af den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo minus
engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på mindst
0,5 % af BNP som benchmark.
(7)       Efter at have noteret en
alvorlig afmatning i 2009, hvor det reale BNP faldt med 2,9 %, blev den
portugisiske økonomi forbedret i 2010 med en positiv vækst på 1,4 %, som
især skyldtes usædvanlige faktorer, der satte gang i eksporten og det private
forbrug. Økonomien faldt tilbage i recession i 2011, hvor det reale BNP faldt
med 1,7 %, men denne tilbagegang var dog mindre end forventet, idet en
stærk nettoeksport delvist kompenserede for det alvorlige fald i privatforbrug
og investeringer. Samtidig blev situationen på arbejdsmarkedet fortsat
forværret. Ifølge til Kommissionens seneste opdatering af de økonomiske
udsigter for Portugal, der tager højde for de finanspolitiske tiltag, som
myndighederne fremlagde under den femte gennemgang af det økonomiske
tilpasningsprogram i begyndelsen af september, forventes det reale BNP i 2012
at falde med 3 %, hvilket afspejler en yderligere forværring af den
indenlandske efterspørgsel, især med hensyn til investeringsaktiviteten.
Samtidig holdes eksporten på et godt niveau, og på trods af et fald i forhold
til sidste år på grund af en ringere ekstern efterspørgsel, ser den ud til at
vinde flere markedsandele. Væksten vil fortsat være sløv i 2013, hvilket
afspejler en svagere vækst i importen hos handelspartnerne i euroområdet samt
yderligere foranstaltninger til finanspolitisk konsolidering, men den forventes
at bevæge sig ind på et forholdsvis positivt område i midten af året grundet en
genoptaget eksport- og investeringsaktivitet. Samlet set forventes væksten i
BNP for hele året at falde med ca. 1 %. Arbejdsløsheden forventes at toppe
et sted over 16 % i 2013.
(8)       Det samlede offentlige underskud
var på -9,8 % af BNP i 2010, et mindre fald fra ‑10,2 % af BNP
i 2009. Det dårlige resultat skyldtes hovedsageligt en statistisk omgruppering
af visse statsejede virksomheder og offentlig-private partnerskaber inden for
den statslige sektor såvel som omkostningerne i forbindelse med redningen af to
kriseramte banker. Disse virkninger blev kun delvist kompenseret af
engangseffekten af overførslen af en pensionsfond til staten og en anelse bedre
indtægter end det foregående år. I 2011 var det offentlige underskud på
4,2 % af BNP i forhold til målet på 5,9 % af BNP. Det bedre nominelle
resultat kan forklares ved overførslen af bankernes pensionsfonde til den
sociale sikringsordning, som blev brugt til at lukke et finanspolitisk gab på
1½ % af BNP. Regeringen reagerede hurtigt med at korrigere de dårlige
resultater i løbet af første halvdel af året ved at vedtage yderligere
indtægtsmæssige foranstaltninger, såsom en engangs-ekstraskat på personlig
indkomst, og at hæve momsen på el og naturgas fra den nedsatte sats til
standardsatsen, samtidig med at den nedbragte sine udgifter. Det
finanspolitiske gab kan derfor hovedsageligt forklares ved engangsfaktorer, der
øger underskuddet, navnlig lavere ikke-skatterelaterede indtægter i forbindelse
med koncessioner og fast ejendom, registreringen af gæld fra en statsejet
virksomhed og et offentlig-privat partnerskab, som begge hører under den
regionale regering på Madeira, samt omgrupperingen af et offentlig-privat
partnerskab under den statslige sektor efter indførelsen af afgifter.
(9)       I henhold til Kommissionens
seneste opdatering af de økonomiske udsigter for Portugal forventes det
offentlige underskud baseret på en uændret politik i 2012 at være på 5,3 %
af BNP i forhold til et forventet underskud på 4,5 % af BNP i budgetloven
for 2012 og stabilitetsprogrammet for 2012. Budgettet for 2012 som ændret ved
tillægget i marts omfatter konsolideringsforanstaltninger på ca. 5½ % af
BNP. Foranstaltninger til reduktion af udgifterne omfatter løn- og
pensionsnedskæringer sammen med lavere beskæftigelse i den offentlige sektor og
en nedskæring i kapitaludgifterne og de løbende udgifter til sundhed,
uddannelse og statsejede virksomheder. Indtægtsforøgende foranstaltninger er
baseret på en højere indirekte beskatning ved at flytte visse varer og
tjenester fra de reducerede og mellemliggende momssatser til højere momssatser.
Ændringerne i den direkte beskatning har hovedsageligt været møntet på at
udvide skattegrundlaget ved at nedsætte antallet af fradrag og fritagelser, der
gælder for personlig beskatning og selskabsbeskatning.
(10)     I 2012 er den forventede
afvigelse fra budgetplanen ca. 2¼ % af BNP, hovedsageligt på grund af en
hurtigere end forventet ændring i den økonomiske balance hen imod en mindre
skatteintensiv eksport og en højere end forventet arbejdsløshed, som vejer
tungt på socialsikringsbudgettet. Indtægtstabene dækker bredt og kan relateres
til direkte og indirekte skatter, der er lavere end forventet, men også til
socialsikringsbidragene. Ændringerne i skattegrundlaget har ført til et samlet
tab på ca. 2 % af BNP i forhold til de forventede indtægter på budgettet
for 2012, mens ¼ % af BNP skyldes engangsforanstaltninger. De samlede
udgifter udvikler sig som planlagt med højere udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse,
som afbalanceres ved besparelser på andre områder, særligt lønomkostninger pr.
ansat. Besparelser på 1,5 % af BNP - lavere nettorentebetalinger og
omprogrammering af EU's strukturfonde og muligvis engangsindtægter fra en
lufthavnskoncession - vil kunne være med til at opveje indtægtstabene. Eftersom
nogle af de faktorer, der nedbringer underskuddet i 2012, er
engangsforanstaltninger, vil det finanspolitiske gab i 2012 udmønte sig i en
overførsel af ca. 1½ % af BNP i 2013 på grund af det mindskede skattegrundlag
og udviklingen på arbejdsmarkedet.
(11)     I henhold til Kommissionens
seneste opdatering af de økonomiske udsigter for Portugal forventes det
offentlige underskud i 2013 baseret på en uændret politik at være på 4¾ %
af BNP i forhold til det oprindelige mål på 3 %. Inden for rammerne af det
økonomiske tilpasningsprogram for Portugal tages der i scenariet for en uændret
politik højde for de foranstaltninger, der er vedtaget ved Rådets
gennemførelsesafgørelse 2011/344/EU om tildeling af finansiel støtte fra
Unionen til Portugal af 17. maj 2011 og den fjerde opdatering af
aftalememorandummet om særlige økonomiske betingelser mellem
Europa-Kommissionen, der handler på vegne af Den Europæiske Union, og
Republikken Portugal. Den fjerde gennemgangsopdatering af aftalememorandummet
om særlige økonomiske betingelser omhandlede finanspolitiske
konsolideringsforanstaltninger til en værdi af ca. 2 % af BNP i 2013,
herunder en betydelig reduktion af udgifterne gennem lavere lønomkostninger pr.
ansat og nedskæringer på uddannelses- og sundhedsområdet kombineret med
indtægter fra en omstrukturering af centraladministrationen og statsejede
virksomheder. På indtægtssiden omfattede den foranstaltninger til at udvide
skattegrundlaget med ved at nedbringe skattefordele og ‑fradrag i den
private indkomst og selskabsindkomsten og ved at hæve punktafgifterne.
Ligeledes omfatter stabilitetsprogrammet for 2012 finanspolitiske
konsolideringsforanstaltninger svarende til ca. 1,4 % af BNP.
(12)     Kommissionens seneste
opdatering af de økonomiske udsigter for Portugal viser, at
strukturunderskuddet var på -8,7 %, -8,5 % og -6,3 % af BNP i
henholdsvis 2009, 2010 og 2011. I 2012 forventes et underskud på -4,2 % af
BNP. Det forudsætter en umiddelbar gennemsnitlig finanspolitisk indsats, der
måles som forskellen mellem de strukturelle underskud, på 1,5 % af BNP i
2010 og 2012, hvilket er mere end Rådets mindstekrav om en gennemsnitlig
finanspolitisk indsats på 1¼ % af BNP i 2010-2013. Korrigeret for
ændringen i det makroøkonomiske scenarie mellem de fremskrivninger, der ligger
til grund for Rådets henstillinger af 2. december 2009 og den nuværende
prognose, vil den anslåede gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats mellem
2010 og 2012 skulle være ca. 0,8 procentpoint højere af BNP. Portugal har
dermed truffet virkningsfulde foranstaltninger hvad angår kursen for det
strukturelle underskud frem til 2012.
(13)     I Kommissionens prognose fra
efteråret 2009, som lå til grund for Rådets henstilling efter artikel 126, stk.
7, i TEUF af 2. december 2009, forventedes der en vækst i portugisisk økonomi
på 0,3 % i 2010 og på 1 % i 2011. Årene 2012 og 2013 lå uden for
prognosens tidshorisont, men ud fra den antagelse, at der ville ske en gradvis
lukning af det store negative outputgab i 2015, forventedes der en højere vækst
for 2012 og 2013 end i 2011. Resultatet af det reale BNP i 2010 og 2011 lå
langt fra prognosen fra efteråret 2009, især på grund af usædvanlige faktorer,
med en højere ikke-bæredygtig vækst i 2010 og en langt lavere vækst i 2011. Desuden
var sammensætningen i den økonomiske vækst langt mindre baseret på den
indenlandske efterspørgsel. Det akkumulerede bidrag fra den indenlandske
efterspørgsel i 2010 og 2011 var -5 procentpoint af BNP i forhold til en
fremskrivning på 0,6 procentpoint. Derudover
forværredes situationen på arbejdsmarkedet i højere grad og hurtigere end
forventet i Kommissionens prognose fra efteråret 2009.
Kommissionens seneste opdatering af prognosen for portugisisk økonomi
forventer en betydelig negativ vækst i 2012 og 2013. Derudover forventes
vækstsammensætningen fortsat at hælde mod nettoeksport. Disse vækstprognoser
viser, at portugisisk økonomi har været ramt af uforudsete begivenheder.
(14)     Statens bruttogæld steg fra
93,3 % i 2010 til 107,8 % af BNP i 2011 og i henhold til
Kommissionens seneste opdatering af de økonomiske udsigter for Portugal,
forventes den at stige til 119,1 % af BNP i 2012 og nå 123,7 % af BNP
i 2013 og dermed overstige traktatens referenceværdi i alle årene. Denne
stigning i gældskvoten skyldes hovedsageligt højere rentebetalinger, herunder
betalinger i forbindelse med programlån, og i mindre omfang dynamikken i det
primære underskud. Stock-flow-justeringen er betydelig i 2012 og bidrager med
3,3 procentpoint af BNP til stigningen, og den er knyttet til planen om at
betale fakturaer fra offentlige organers leverandører og andre udestående
operationer.
(15)     Budgetsituationen er
væsentligt forringet i forhold til antagelserne i Rådets oprindelige
henstilling, som følge af at de økonomiske udsigter er værre end forventet,
hvilket også giver færre skatteindtægter. Desuden påvirker den betydelige
afmatning af økonomien beskæftigelse og arbejdsløshed på en meget negativ måde.
Det har negative virkninger på både indtægts- og udgiftssiden og betyder en
nedgang i de sociale bidrag og højere sociale overførsler. I betragtning af
alle disse faktorer og især den udprægede forværring af de finanspolitiske
udsigter siden den oprindelige henstilling fra Rådet efter artikel 126, stk. 7,
i TEUF og det faktum at Portugal har truffet virkningsfulde foranstaltninger,
vil det derfor være berettiget at give et ekstra år til korrektion af det
uforholdsmæssigt store underskud.
(16)     Når der gives et ekstra år til
korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, indebærer det, at der skal
nås mellemliggende mål for det samlede underskud på 5 % af BNP for 2012,
4,5 % af BNP for 2013 og 2,5 % af BNP for 2014 som fastsat i den femte
opdatering til Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/344/EU. Ud fra Kommissionens
opdatering af de økonomiske udsigter for Portugal er det for at nå disse mål
nødvendigt med en grundlæggende forbedring af den strukturelle budgetsaldo på
2,3 % af BNP i 2012, 1,6 % af BNP i 2013 og 1,3 % af BNP i 2014.
Med hensyn til de behov, der er konstateret i den femte gennemgang af det
økonomiske tilpasningsprogram, vil de portugisiske myndigheder vedtage
yderligere foranstaltninger for at nå underskudsmålene i 2012, 2013 og 2014.
Derudover vil myndighederne udvikle nødforanstaltninger for de efterfølgende år
i tilfælde af overskridelser grundet eventuelle risici ved gennemførelsen.
(17)     På trods af en vis lettelse i
løbet af de sidste par måneder er markedspresset på den portugisiske statsgæld
stadig højt, og det er nødvendigt at understøtte troværdigheden af
konsolideringsindsatsen. Det vil kræve en nærmere præcisering af alle de
strukturelle foranstaltninger, som er nødvendige for at nå budgetmålene i 2013
og 2014, og at reduktionen af underskuddet fremskyndes, hvis de økonomiske
eller budgetmæssige forhold viser sig at blive bedre end forventet på nuværende
tidspunkt. Det er vigtigt, at der bliver grebet rettidigt ind for at undgå
risici for kommende overskridelser, og det er derfor berettiget med en frist på
tre måneder til at træffe virkningsfulde foranstaltninger.
(18)     Den 6. juli vedtog Rådet
landespecifikke henstillinger om, at Portugal skulle gennemføre
foranstaltningerne i Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/344/EU, som er
yderligere specificeret i aftalememorandummet af 17. maj 2011 og efterfølgende tillæg.
Overordnet set sigter disse tiltag mod at vedtage en troværdig og balanceret
finanspolitisk konsolideringsstrategi, der understøttes af strukturelle
finanspolitiske foranstaltniger og en bedre finanspolitisk kontrol med
statsejede virksomheder og offentlig-private partnerskaber, dybtgående og
fremadrettede strukturreformer på produkt- og tjenestemarkederne og en indsats
for at sikre finanssektoren ved rekapitalisering, som støttes op af back-up
faciliteter.
(19)     Parallelt med de regelmæssige
gennemgange af det økonomiske tilpasningsprogram for Portugal, som fastsat i
Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/344/EU, vil der hver tredje måned blive
foretaget kontrol af de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af tilsagnene
inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store
underskud.
(20)     Portugal
opfylder betingelserne for forlængelse af fristen for korrektionen af det
uforholdsmæssigt store offentlige underskud som omhandlet i artikel 3, stk. 5,
i forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen
af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud,
HENSTILLER:
(1)
at de portugisiske myndigheder senest i 2014
bringer den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til
ophør
(2)
at de portugisiske myndigheder sørger for en
forbedring af den strukturelle saldo på 2,3 % af BNP i 2012, 1,6 % af
BNP i 2013 og 1,3 % af BNP i 2014 for at bringe det samlede offentlige
underskud ned under referenceværdien på 3 % af BNP i 2014, som fastsat i
Kommissionens opdatering af de økonomiske udsigter for Portugal. Målene for det samlede underskud bør være 5 %
af BNP i 2012, 4½ % af BNP i 2013 og 2,5 % af BNP i 2014
(3)
at de portugisiske myndigheder gennemfører de
foranstaltninger, der er vedtaget i budgettet for 2012 og dets tillæg fra
marts, og at de træffer yderligere foranstaltninger svarende til 0,3 % af
BNP for at begrænse underskuddet til 5 % af BNP. Disse foranstaltninger
omfatter en fastfrysning af nogle af bevillingerne på 2012-budgettet til
investeringsprojekter, der endnu ikke er påbegyndt, højere stempelafgifter på
dyre ejendomme og skat på investeringsindkomst, en fremrykning af nogle af
foranstaltningerne på budgettet for 2013 for at nedbringe de sociale ydelser
samt anvendelse af andre foranstaltninger, der kan skabe besparelser i det
samlede forbrug og salgsindtægter
(4)
at de portugisiske myndigheder vedtager permanente
konsolideringsforanstaltninger på 3 % af BNP, så landet kan nå målet på
4,5 % af BNP i 2013. Medmindre andet er fastsat, omfatter de
foranstaltninger, der skal vedtages i budgetloven for 2013: i) en nedskæring i
de samlede lønindkomster pr. ansat ved en væsentlig reduktion i antallet af
offentligt ansatte, overtidsbetalinger og frynsegoder; ii) bedre metoder til
vurdering af behov og nedskæring af visse sociale programmer og ydelser; og
iii) en mere dybtgående sundhedsreform og reform af statsejede virksomheder. På
indtægtssiden omfatter de planlagte foranstaltninger: i) en reform af den
personlige indkomstskat med en forenkling af skattestrukturen, en afskaffelse
af visse skatteudgifter og en stigning af den gennemsnitlige skatteprocent
sammen med en bedre progressivitet; ii) en udvidelse af
selskabsskattegrundlaget ved at fjerne rentefradrag, og iii) en stigning i
ejendomsskatten. De portugisiske myndigheder skal anvende nødløsninger i 2013,
hvis der sker overskridelser.
(5)
at de portugisiske myndigheder vedtager permanente
konsolideringsforanstaltninger på 1¾ % af BNP for at nå målet for
underskuddet i 2014. I forbindelse med den sjette gennemgang af det økonomiske
tilpasningsprogram foretages der en omfattende gennemgang af de offentlige
udgifter, som specificerer foranstaltninger svarende til 4 mia. EUR i
2014-2015, og foranstaltningerne vil være fuldt specificeret medio-februar
2013. Planerne for finanspolitisk konsolidering for 2014-2015 vil blive
præciseret i stabilitetsprogrammet for 2013
(6)
at den portugisiske regering træffer virkningsfulde
foranstaltninger til at gennemføre denne henstilling inden for tre måneder fra
vedtagelsen af denne henstilling, og at den i overensstemmelse med artikel 3,
stk. 4a, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/1997 indgiver en rapport, der
tydeligt beskriver den konsolideringsstrategi, der påtænkes for at nå disse
mål.
Derudover opfordrer Rådet de portugisiske
myndigheder til:
- udover rapporten omhandlet i henstilling (6)
og sideløbende med kravene i Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/344/EU om
tildeling af finansiel støtte fra Unionen til Portugal af 17. maj 2011 at
meddele om de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af denne henstilling, i
en rapport hver tredje måned samt i et uafhængigt kapitel i
stabilitetsprogrammet, som udarbejdes frem til 2015
- at opretholde reformtempoet i den offentlige
finansforvaltning ved at reformere budgetrammeloven, så den er i
overensstemmelse med de nye EU-regler for finanspolitisk styring, og fortsat
forbedre åbenheden og kontrollen på alle budgetniveauer, og ved at sikre, at
alle niveauer i den offentlige forvaltning overholder den mellemfristede
budgetramme og landets mål. Denne henstilling er rettet til Republikken
Portugal.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand


               19.2.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 65/168

         P7_TA(2013)0278
   Revisionen i 2013 af EU-Udenrigstjenestens organisation og funktionsmåde
   Europa-Parlamentets henstilling af 13. juni 2013 til Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og næstformand i Kommissionen, til Rådet og til Kommissionen om revisionen i 2013 af EU-Udenrigstjenestens organisation og funktionsmåde (2012/2253(INI))
   (2016/C 065/24)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til artikel 27, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union (EU-traktaten), som fastsætter bestemmelser om oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten), der har til opgave at bistå Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik,

               —

               der henviser til artikel 21, stk. 3, i EU-traktaten, hvori det fastsættes, at den højtstående repræsentant bistår Rådet og Kommissionen med at sikre sammenhæng mellem de forskellige områder inden for Unionens optræden udadtil,

               —

               der henviser til artikel 26, stk. 2, i EU-traktaten, hvori det fastsættes, at Rådet og den højtstående repræsentant påser, at Unionens aktion fremtræder som en helhed, er sammenhængende og effektiv,

               —

               der henviser til artikel 35, tredje afsnit, i EU-traktaten, hvoraf det fremgår, at medlemsstaternes og Unionens diplomatiske og konsulære missioner bidrager til iværksættelsen af EU-borgeres ret til beskyttelse på tredjelandes område,

               —

               der henviser til artikel 36 i EU-traktaten, hvoraf det fremgår, at Unionens højtstående repræsentant/næstformanden i Kommissionen (herefter HR/VP) regelmæssigt skal høre Europa-Parlamentet om de vigtigste aspekter og grundlæggende valg i forbindelse med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, underrette det om udviklingen i disse politikker og påse, at der tages behørigt hensyn til Europa-Parlamentets synspunkter,

               —

               der henviser til, at artikel 42 i EU-traktaten giver HR/VP beføjelse til inden for den fælles sikkerheds- og forsvarspolitiks rammer at stille forslag bl.a. om iværksættelse af opgaver og om anvendelse af både nationale midler og EU-instrumenter,

               —

               der henviser til artikel 13, stk. 3, i Rådets afgørelse af 26. juli 2010 om oprettelse af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (herefter kaldet udenrigstjenesteafgørelsen), hvori det bestemmes, at HR/VP senest medio 2013 foretager en gennemgang af, hvordan EU-Udenrigstjenesten tilrettelægges og fungerer, som bl.a. vil omfatte gennemførelsen af artikel 6, stk. 6 og 8 om geografisk balance, og om nødvendigt være ledsaget at et lovforslag om ændring af den pågældende afgørelse,

               —

               der henviser til artikel 298 og 336 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), hvori det bestemmes, at den lovgivningsmæssige procedure finder anvendelse i personaleanliggender,

               —

               der henviser til erklæringen fra HR/VP om politisk ansvarlighed (i det følgende benævnt HR/VP-erklæringen) (1),

               —

               der henviser til rapporten af 24. juli 2012 om besættelsen af stillinger i EU-Udenrigstjenesten, som blev udarbejdet i overensstemmelse med artikel 6, stk. 9, i Udenrigstjenesteafgørelsen;

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 97,

               —

               der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget og udtalelser fra Udviklingsudvalget, Budgetudvalget, Budgetkontroludvalget og Retsudvalget (A7-0147/2013),

               A.

               der henviser til, at Lissabon-traktaten indeholder en målsætning om at sikre en ensartet, konsekvent og effektiv optræden fra EU's side udadtil;

               B.

               der henviser til, at EU-Udenrigstjenesten er et ny organ med hybridkarakter, der trækker på fællesskabskilder og mellemstatslige kilder, hvilket er uden fortilfælde i EU, og som derfor ikke kan forventes at være fuldt funktionsdygtigt to år efter oprettelsen; der derfor henviser til, at en revision af dens organisation og funktionsmåde bør baseres på fair og konstruktiv kritik;

               C.

               der henviser til, at EU-Udenrigstjenestens succes bør måles efter dens evne til at forfølge en sammenhængende EU-politik i forhold til de aktuelle eksterne udfordringer og dens evne til at opnå en mere effektiv anvendelse af knappe ressourcer gennem forstærket samarbejde og stordriftsfordele på EU-plan og på nationalt plan;

               D.

               der henviser til, at HR/VP's tre kasketter er det mest håndgribelige udtryk for denne stræben efter større sammenhæng i EU’s optræden udadtil;

               E.

               der henviser til, at den nuværende struktur i Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad afspejler den særlige rolle, som HR/VP har fået i forhold til EU’s optræden udadtil;

               F.

               der henviser til, at de mange forskellige roller, som Lissabon-traktaten tillægger HR/VP, gør det påkrævet at oprette en eller flere post(er) som politisk(e) næstkommanderende, for at sikre, at den pågældende får hjælp til at udføre sine opgaver;

               G.

               der henviser til, at den operative beslutningstagning og gennemførelse inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FUSP/FSFP) er for langsom af strukturelle og proceduremæssige grunde; der henviser til, at dette endnu en gang er blevet klart i forhold til krisen i Mali, hvor beslutningsprocessen og finansieringsafgørelserne ikke blev gennemført eller vedtaget hurtigt nok;

               H.

               der henviser til, at EU-Udenrigstjenesten bør være en strømlinet, resultatorienteret, effektiv struktur, der er i stand til at yde støtte til den politiske ledelse på FUSP-området og lette beslutningstagningen i Rådet; der henviser til, at EU-Udenrigstjenesten derfor bør være i stand til med kort varsel og på koordineret vis at yde ekspertise fra de forskellige afdelinger, herunder fra Kommissionen; der henviser til, at EU-Udenrigstjenestens nuværende struktur er for ledelsestung og kendetegnet ved at have for mange beslutningslag;

               I.

               der henviser til, at EU endnu ikke har gjort brug af muligheden for en hurtig indsættelse af EU-kampgrupper;

               J.

               der henviser til, at de hidtidige erfaringer tydeligt har vist, at det er nødvendigt at oprette et permanent operativt hovedkvarter i Bruxelles til gennemførelse af FSFP-missioner;

               K.

               der henviser til, at det i forbindelse med de arabiske revolutioner er blevet tydeligt, at EU ikke er i stand til hurtigt at omfordele ressourcer, herunder personale, med henblik på at reagere på nye politiske prioriteringer; der henviser til, at størrelsen af og personalesammensætningen på EU-delegationerne skal afspejle Unionens strategiske interesser;

               L.

               der henviser til, at EU-Udenrigstjenestens rolle i forbindelse med fastlæggelsen af de strategiske retningslinjer for og gennemførelsen af EU's eksterne finansieringsinstrumenter bør styrkes i overensstemmelse med hovedlinjerne i EU's udenrigspolitik;

               M.

               der henviser til, at der bør lægges større vægt på en bedre samordning og forvaltning inden for udviklingspolitikken på verdensplan, så EU kan tale med én tunge og blive mere synlig;

               N.

               der henviser til, at EU-Udenrigstjenesten navnlig i en tid med budgetstramninger bør fungere som katalysator for større synergi, ikke blot inden for EU's institutionelle rammer, men også mellem EU og medlemsstaterne;

               O.

               der henviser til, at EU-udenrigstjenesten i en tid, hvor medlemsstaterne reducerer deres diplomatiske og konsulære repræsentation, bør anses for og udnyttes som en mulighed for at fremme et tættere samarbejde og mere synergi;

               P.

               der henviser til, at der bør gøres for at undgå dobbeltarbejde og parallelstrukturer mellem EU-Udenrigstjenesten, Kommissionen — i særdeleshed GD DEVCO og Kontoret for Humanitær Bistand (ECHO) — og Rådets generalsekretariat;

               Q.

               der henviser til, at målet om, at en tredjedel af medarbejderne skal komme fra medlemsstaterne, er nået, og til, at medarbejderne fra de tre komponenter (Kommissionen, Rådets generalsekretariat og de nationale diplomatiske tjenester) bør fordeles hensigtsmæssigt på alle niveauer og mellem delegationerne og hovedkvarteret;

               R.

               der henviser til, at kvinder er underrepræsenteret i AD-kategorien og ledelsesstillingerne og overrepræsenteret i AST-kategorien;

               S.

               der henviser til, at eventuelle ændringer af personalebestemmelserne skal vedtages efter den fælles beslutningsprocedure;

               T.

               der henviser til, at der er et klart behov for at udvikle EU-Udenrigstjenestens evne til at identificere og lære af erfaringer fra tidligere operationer, navnlig inden for konfliktforebyggelse, konfliktmægling, krisestyring, udsoning og fredsopbygning;

               U.

               der henviser til, at der to og et halvt år efter vedtagelsen af HR/VP-erklæringen bør foretages en grundig vurdering af EU-Udenrigstjenestens politiske ansvarlighed over for Parlamentet, navnlig i hvilket omfang Parlamentet skal høres om strategiske beslutninger, og i hvor vid udstrækning der skal tages hensyn til dets synspunkter og input;

               V.

               der henviser til, at en sådan vurdering også skal omfatte metoder til forbedring af HR/VP's og Udenrigstjenestens medarbejderes fremmøde i Parlamentet og dets organer, herunder delegationschefer og særlige EU-repræsentanter, og af Udenrigstjenestens opfølgning af Parlamentets beslutninger,

               W.

               der henviser til, at Parlamentets tilsyn med Udenrigstjenesten er af afgørende betydning, hvis der skal sikres en bedre forståelse for og opbakning bag EU's optræden udadtil; der henviser til, at det parlamentariske tilsyn styrker legitimiteten af EU's optræden udadtil;

               X.

               der henviser til, at der mangler fleksibilitet i de nuværende finansielle kredsløb i delegationerne, hvilket har negative følger for personalets arbejdsmængde;

               1.

               retter følgende henstillinger til den højtstående repræsentant/næstformanden i Kommissionen på baggrund af, at der er sket gode fremskridt i oprettelsen af EU-Udenrigstjenesten, men at der kan opnås mere med hensyn til synergi og samordning mellem institutionerne og med hensyn til politisk ledelse og synlighed i betragtning af de muligheder, som kombinationen af rollen som højtstående repræsentant, næstformand i Kommissionen og formand for Udenrigsministerrådet skaber, og gennem en styrkelse af tjenestens forskellige instrumenter:

         Lederskab og en mere rationel og effektiv diplomatisk struktur i det 21. århundrede

               2.

               til at bistå HR/VP i forbindelse med vedkommendes udøvelse af de mange opgaver, som han/hun har fået overdraget i medfør af EU-traktaten, udnævnes der (en) politisk(e) næstkommanderende(r), som skal være ansvarlige over for Parlamentet, og give fremmøde i det korresponderende udvalg inden deres udnævnelse, og som skal have beføjelse til at handle på HR/VP's vegne; det skal sikres, at medlemmer af Kommissionen med ansvar for udenrigsanliggender i fuld udstrækning kan repræsentere HR/VP i Parlamentet og internationalt; desuden bør det overvejes at inddrage medlemsstaternes udenrigsministre i bestemte opgaver på Unionens vegne for derigennem af styrke fælles EU-holdninger;

               3.

               på denne baggrund bør befalingsstrukturen i EU-Udenrigstjenesten forenkles og generalsekretærens rolle styrkes gennem fastlæggelse af en klar kommandovej for at sikre en effektiv beslutningstagning og en rettidig politisk reaktion; i den forbindelse skal stillingerne som driftsdirektør og forvaltningsdriftsdirektør rationaliseres; den hierarkiske struktur i driftsdirektoraterne skal indskrænkes og forenkles; de forskellige kompetenceområder inden for ledelsesstrukturen i EU-Udenrigstjenesten skal defineres klart; den nuværende struktur, der bygger på en direktion skal tages op til fornyet overvejelse med henblik på at opnå effektivitet, klarhed og sammenhæng i beslutningstagningen; tilsvarende skal det sikres, at HR/VP indhenter politisk rådgivning f.eks. gennem et politisk råd fra alle relevante institutionelle aktører, så vedkommende sættes i stand til at evaluere følgerne af EU-Udenrigstjenestens indsats;

               4.

               af HR/VP's samordnende, initiativtagende og politiske lederskab, navnlig som formand for Udenrigsministerrådet skal forbedres og styrkes gennem sikring af, at vedkommende kan udøve sin rolle som næstformand i Kommissionen i fuld udstrækning og får overdraget formandskabet i gruppen af kommissionsmedlemmer med ansvar for udenrigsanliggender (RELEX) suppleret med andre kommissionsmedlemmer, hvis sagsområder har udenrigspolitiske aspekter, for yderligere at udvikle praksis med fælles forslag og fælles beslutninger;

               5.

               mulighederne for synergi, der ligger i EU-Udenrigstjenesten, skal udnyttes fuldt ud, og i den forbindelse bør man overveje afstemninger med kvalificeret flertal om FUSP-anliggender i medfør af artikel 31. stk. 2, i EU-traktaten, og formelt undersøge mulighederne for at udvide de områder, hvor der foretages afstemning med kvalificeret flertal om FUSP-anliggender, ved hjælp af de forskellige passerellebestemmelser;

               6.

               det skal sikres, at EU-Udenrigstjenesten i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i udenrigstjenesteafgørelsen spiller en ledende rolle i fastlæggelsen af strategierne for de forskellige eksterne finansieringsinstrumenter, og at Udenrigstjenesten har den nødvendige ekspertise til at påtage sig en sådan ledende rolle;

               7.

               på samme tid skal det sikres, at naboskabspolitikken fortsat behandles efter fællesskabsmetoden i betragtning af, at Parlamentet afviser enhver form for »mellemstatsliggørelse« af EU's politikker, og til, at traktaten giver Kommissionen hovedansvaret for at forhandle internationale aftaler på plads for og på vegne af Unionen;

               8.

               samspillet mellem Direktoratet for Eksterne Politiske Instrumenter og EU-udenrigstjenesten skal forbedres yderligere;

               9.

               det skal sikres, at Den Europæiske Unions særlige repræsentanter integreres tæt i EU-Udenrigstjenestens arbejde gennem en forankring af dem og deres medarbejdere i EU-Udenrigstjenestens struktur, og overvejes, når som helst det er muligt, at lade cheferne for EU-delegationerne udføre denne ekstra funktion;

               10.

               der skal gennemføres en systematisk og tilbundsgående revision med henblik på at forene den udenrigspolitiske struktur, som Kommissionen og Rådets generalsekretariat har opbygget, med henblik på at fjerne de nuværende overlapninger og fremme omkostningseffektiviteten; resultaterne af denne revision skal gøres tilgængelige for Parlamentet;

               11.

               tilsvarende skal praksis med fælles tekniske og logistiske tjenester mellem institutionerne udvikles yderligere for at opnå stordriftsfordele og forbedret effektivitet; som første skridt skal forskellige af Kommissionens og EEAS' logistiske tjenester som alarmsystemet, risikovurdering og sikkerhedsopgaver samles under en »samlet fælles struktur«, der dækker begivenheder uden for Unionen, under hvilke disse tjenester skal samarbejde;

               12.

               i samråd med medlemsstaterne skal mulighederne for på mellemlang og lang sigt at opnå stordriftsfordele mellem medlemsstaternes diplomatiske tjenester og EU-Udenrigstjenesten i tredjelande undersøges, bl.a. i forbindelse med leveringen af konsulære tjenesteydelser;

               13.

               der skal være konsekvens i formandskabet for Rådets arbejdsgrupper og det roterende formandskab i disse grupper skal bringes til ophør;

               14.

               i overensstemmelse med artikel 24 i TEU skal det sikres, at medlemsstaterne aktivt og uforbeholdent, loyalt og solidarisk støtter Unionens udenrigs- og sikkerhedspolitik, og at de respekterer Unionens indsats og støtter EU-Udenrigstjenesten i gennemførelsen af dens mandat;

               15.

               med dette for øje skal der fremmes et mere dybtgående samarbejde med medlemsstaterne og udvikles fælles politisk indberetning fra delegationer og ambassader;

         En »hensigtsmæssige struktur« til sikring af en sammenhængende tilgang

               16.

               for at udnytte samtlige mulighederne i Lissabon-traktaten skal der følges en samlet tilgang, som omfatter diplomatiske, økonomiske, udviklingsmæssige og — som sidste udvej og i overensstemmelse med FN-pagten — militære midler, på grundlag af fælles strategiske politiske EU-retningslinjer med henblik på at beskytte og styrke sikkerheden og velfærden hovedsageligt for EU-borgerne, men også for befolkningen i nabolandene og i fjernereliggende lande; i den forbindelse skal der sikres sammenhæng mellem kortsigtede og langsigtede foranstaltninger; derudover skal det sikres, at EU-Udenrigstjenesten har den nødvendige kapacitet til at tænke strategisk og til at fremsætte forslag om gennemførelsen af de vigtige nyskabelser, som Lissabon-traktaten indeholder, som f.eks. at overdrage gennemførelsen af visse opgaver til grupper af medlemsstaterne med den nødvendige kapacitet og udvikling af et fast struktureret samarbejde, herunder anvendelsen af kampgrupper;

               17.

               til med henblik herpå skal der udformes en »hensigtsmæssig struktur« (f.eks. i form af et kriseråd), som omfatter konfliktforebyggelse, beredskab, fredsopbygning, de relevante udenrigspolitiske instrumenter, sikkerhedspolitikken og FUSP-strukturen og sikrer samordningen med de geografiske afdelinger, delegationerne og andre politiske afdelinger, der beskæftiger sig med krisestyring, idet der skal bygges på idéen med kriseplatforme; der skal sikres sammenhæng i det hele, og der skal undgås overlapninger inden for EU-udenrigstjenesten; endvidere skal samordningen mellem institutionerne styrkes, og de forskellige roller skal klarlægges;

               18.

               der skal sikres en effektiv og integreret planlægning og en hurtigere beslutningstagning i forbindelse med FSFP-operationer gennem en kombinering af de relevante planlægningskapaciteter fra Direktoratet for Krisestyring og -planlægning (CMPD) og Den civile planlægnings- og gennemførelseskapacitet (CPCC); derudover skal der oprettes en permanent implementeringsstruktur gennem etablering af et permanent militært operativt hovedkvarter, der er placeret samme sted som en civil implementeringskapacitet, således at der bliver mulighed for effektiv gennemførelse af militære og civile operationer, samtidig med at deres respektive kommandoveje respekteres;

         Reform af de finansielle procedurer for at sikre en effektiv optræden udadtil

               19.

               alle muligheder for fleksibilitet i finansforordningen for så vidt angår den økonomiske forvaltning af administrative og operationelle udgifter skal udnyttes, så delegationscheferne, når omstændighederne nødvendiggør det, får mulighed for at uddelegere til deres stedfortræder eller Kommissionens medarbejdere, hvilket vil lette forvaltningen og smidighed i ledelsen af delegationerne og dermed gøre det muligt for delegationscheferne at koncentrere sig om deres politiske opgaver;

               20.

               procedurerne i Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter for administration af FUSP-midler skal fremskyndes for at sikre en fleksibel og rettidig reaktion på krisesituationer og navnlig sikre, at civile FUSP-operationer iværksættes hurtigt og effektivt; i denne forbindelse skal det undersøges, om der kan indføres ændringer i finansforordningen, uden at der slækkes på kontrollen;

               21.

               fleksibiliteten og reaktionstiden i forbindelse med EU's eksterne bistand skal henholdsvis øges of afkortes ved at tage reglerne om beslutningstagningen i forbindelse med programlægningen for og udbetalingen af midler fra de eksterne finansinstrumenter op til revision;

               22.

               den finansielle ansvarlighed skal øges ved at indføre åbenhed i forbindelse med alle FUSP-budgetposter, herunder FSFP-operationer, Den Europæiske Unions særlige repræsentanter, ikke-spredning og konfliktforebyggelse;

         Delegationerne

               23.

               EU-Udenrigstjenesten skal have større indflydelse på (om)fordelingen af Kommissionens medarbejdere mellem EU-delegationerne for at sikre, at medarbejderprofilerne og EU-delegationernes størrelse afspejler Unionens strategiske interesser og politiske prioriteringer;

               24.

               der skal foretages det fornødne for at sikre, at EU-delegationscheferne udnævnes efter fortjeneste og på grundlag af et godt kendskab til Unionens interesser, værdier og politikker for at sikre motivation, kvalitet og effektivitet på højeste niveau blandt dem, der udvælges til disse følsomme opgaver;

               25.

               delegationschefen, navnlig når der er få medarbejdere fra EU-Udenrigstjenesten, skal i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i udenrigstjenesteafgørelsen også kunne pålægge Kommissionens medarbejdere at foretage politiske analyser og politisk rapportering;

               26.

               i denne forbindelse skal delegationschefernes autoritet over alle medarbejdere, herunder Kommissionens medarbejdere, styrkes, og det skal sikres, at alle instrukser fra hovedkvarteret rettes til delegationschefen;

               27.

               de muligheder, der er åbnet op for med udenrigstjenesteafgørelsen og EU-traktaten, skal undersøges seriøst, navnlig ved at øge delegationernes koordinerende rolle, navnlig i krisesituationer, og ved at give dem mulighed for at yde konsulær beskyttelse til EU-borgere fra medlemsstater, der ikke er repræsenteret i et givet land; det skal sikres, at yderligere opgaver ikke fjerner ressourcer fra eksisterende politikker, institutioner og prioriteter på E-plan;

               28.

               i betragtning af, at de fleste EU-delegationer nu rådet over kontaktpunkter for menneskerettigheder skal det sikres, at menneskerettigheder og kvinders rettigheder integreres i alle EU's delegationer og kontorer; endvidere skal den europæiske kultur med dens udgangspunkt i forskellighed gøres mere synlig; hvor det er hensigtsmæssigt skal det sikres, at EU-delegationerne blandt deres eksisterende personale har en medarbejder med ansvar for forbindelserne med Europa-Parlamentet, der skal have til opgave at yde tilstrækkelig bistand under Parlamentets delegationsrejser til tredjelande, og besvare spørgsmål ud fra princippet om, at EU-delegationerne repræsenterer alle EU-institutionerne på lige vilkår;

               29.

               endvidere skal det sikre, at delegationerne har den nødvendige ekspertise på de politiske områder (f.eks. klimaforandringer, energisikkerhed, social- og arbejdsmarkedspolitik, kultur osv.), som er relevante for EU's forbindelser med det pågældende land;

               30.

               hvor det er relevant sal det sikres, at hver delegation har en sikkerheds- og forsvarsattaché, navnlig hvor delegationerne arbejder under omstændigheder med politisk ustabilitet eller usikkerhed, eller hvor der for nylig er blevet afsluttet en FSFP-operation eller -mission, for at sikre operationel kontinuitet og behørig tilsyn med de politiske forhold;

               31.

               opfordrer HR/VP til at beordre en gennemgang af sikkerhedsforanstaltningerne og -behovene i EU-delegationerne i udlandet for at sikre, at beslutninger vedrørende sikkerheden træffes af EU-udenrigstjenesten og ikke af eksterne sikkerhedseksperter;

         Erklæringen om politisk ansvarlighed

               32.

               i overensstemmelse med firpartsaftalen, der blev indgået i juni 2010 i Madrid, skal det sikres, at forpligtelsen i artikel 36 i EU-traktaten til at tage behørigt hensyn til Parlamentets synspunkter gennemføres i fuld udstrækning og effektivt, f.eks. gennem en proaktiv og systematisk høring af Parlamentets kompetente udvalg inden der vedtages strategier og mandater på FUSP/FSFP-området;

               33.

               der skal sikres fuldstændig politisk indberetning fra EU-delegationerne til personer, der besidder centrale tillidsposter i Parlamentet, med begrænset adgang;

               34.

               i overensstemmelse med artikel 218, stk. 10, i TEU skal det sikres, at Parlamentet straks underrettes fuldt ud om alle faser i forhandlingsproceduren for internationale aftaler, herunder aftaler der indgås på FUSP-området;

               35.

               på baggrund af de positive erfaringer med, at nyudnævnte delegationschefer og særlige EU-repræsentanter har givet fremmøde i Udenrigsudvalget, inden de tiltrådte deres stillinger, skal denne praksis udvides til at omfatte nyudnævnte chefer for FSFP-missioner og -operationer;

               36.

               det skal sikres, at nye delegationschefer efter udnævnelsen af HR/VP officielt får deres udnævnelse bekræftet af Parlamentets kompetente udvalg, inden de tiltræder deres stillinger;

               37.

               der skal systematisk finde en drøftelse sted med Parlamentets kompetente udvalg forud for hver samling i Udenrigsministerrådet, og der skal aflægges rapport til det pågældende udvalg efter hver rådssamling;

         Uddannelse og konsolidering af en europæisk diplomatisk korpsånd

               38.

               der skal fremmes fælles uddannelse og andre konkrete tiltag for at konsolidere en korpsånd blandt medarbejdere i EU-Udenrigstjenesten med forskellige diplomatiske kulturer og institutionelle baggrunde, og der skal overvejes fælles uddannelsesinitiativer for medarbejdere i EU-Udenrigstjenesten og nationale diplomater som en del af deres løbende faglige udvikling;

               39.

               på den baggrund skal de relevante eksisterende uddannelsesprogrammer på EU-plan og nationalt plan gennemgås med henblik på at konsolidere dem parallelt med det eksisterende Europæiske Sikkerheds- og Forsvarsakademi;

         Rekrutteringsgrundlaget

               40.

               bestræbelserne på at opnå en bedre balance mellem kønnene under behørig hensyntagen til fortjeneste og kompetencer skal fortsættes og udbygges; betydningen af at opnår balance på delegationslederniveau og andre ledelsesniveauer understreges endnu en gang; der skal indføres overgangsforanstaltninger, mens der udarbejdes en handlingsplan, som skal omfatte programmer med vejledere, særlig faglig uddannelse og et familievenligt arbejdsmiljø for at fremme kvindernes repræsentation og for at gøre noget ved de strukturelle hindringer for deres diplomatiske karriere;

               41.

               der skal sikres en ligelige geografisk repræsentation på lederplan og i alle andre grader og stillinger for at fremme og tilskynde til, at både medarbejdere og medlemsstater føler et tilhørsforhold til EU-Udenrigstjenesten, og som der er krav om i artikel 6, stk. 6 og 8, i udenrigstjenesteafgørelsen;

               42.

               i betragtning af, at målet med at ansætte en tredjedel af medarbejderne fra medlemsstaterne er blevet nået, skal det sikres, at medarbejdere fra de nationale ministerier ikke koncentreres på lederplan så der skabes karrieremuligheder for alle, og man skal nu koncentrere sig om ansættelse af nye faste EU-medarbejdere; i denne forbindelse bør man også undersøge mulighederne for, at nationale diplomater, som arbejder i EU-Udenrigstjenesten, kan søge på faste stillinger i tjenesten;

               43.

               for at udvikle en ægte europæisk korpsånd og sikre, at tjenesten kun tjener fælles europæiske interesser skal man modsætte sig ethvert forsøg fra medlemsstaternes side på at blande sig i ansættelsesprocessen for EU-Udenrigstjenestens medarbejdere; nu, hvor overgangsperioden er forbi, skal det sikres, at EU-Udenrigstjenesten kan udvikle sin egen, uafhængige ansættelsesprocedure, som alle EU-institutionernes tjenestemænd og kandidater udefra har adgang til gennem almindelig udvælgelsesprøver;

               44.

               til navnlig i betragtning af Europa-Parlamentets særlige rolle i fastlæggelsen af målsætningen og de grundlæggende valg inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, Parlamentet beføjelser som budgetmyndighed, dens rolle som tilsynsførende for udenrigspolitikken og dets praksis med parlamentariske eksterne forbindelser bør man overveje muligheden for, at tjenestemænd fra Europa-Parlamentet fra den 1. juli 2013 kan søge om stillinger i EU-Udenrigstjenesten på lige vilkår med tjenestemænd fra Kommissionen og Rådet;

               45.

               det skal sikres, at EU-Udenrigstjenesten har den rette sammensætning af færdigheder til at kunne reagere på konfliktsituationer, navnlig gennem udvikling af færdigheder inden for mægling og dialog;

         På længere sigt

               46.

               opfordrer til, at en yderligere udvikling af FUSP/FSFP og EU-Udenrigstjenesten, herunder en navneforandring, sættes på dagsordenen for en kommende regeringskonference;

         o
   o o

               47.

               pålægger sin formand at sende denne henstilling til Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformanden i Kommissionen, Rådet og Kommissionen samt medlemsstaternes regeringer og parlamenter.

      (1)  EUT C 210 af 3.8.2010, s. 1.


title: Rådets henstilling af 11. juli 2017 om Ungarns nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2017

text:
               9.8.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 261/71

         RÅDETS HENSTILLING
   af 11. juli 2017
   om Ungarns nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2017
   (2017/C 261/16)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (2) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Ungarn ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)

               Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Ungarn 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Ungarns fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Ungarns nationale Europa 2020-mål.

               (3)

               Den 2. maj 2017 fremlagde Ungarn sit nationale reformprogram for 2017 og sit konvergensprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (3) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (5)

               Ungarn er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. Ifølge konvergensprogrammet for 2017 forventer regeringen en forværring af det samlede underskud fra 1,8 % i 2016 til 2,4 % i både 2017 og 2018 og derefter en gradvis forbedring til 1,2 % af BNP senest i 2021. Den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. et strukturelt underskud på 1,7 % af BNP indtil 2016, revideret til 1,5 % af BNP fra og med 2017, forventes opfyldt i 2020. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo (4) forventes den mellemfristede budgetmålsætning dog ikke opfyldt for hele programperioden. Ifølge konvergenssprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde gradvist til tæt ved 61 % inden udgangen af 2021. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for de pågældende budgetmæssige fremskrivninger, er gunstigt, hvilket medfører risici for gennemførelsen af underskudsmålene.

               (6)

               Det fremgår af konvergensprogrammet for 2017, at den budgetmæssige virkning af den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge samt sikkerhedsrelaterede foranstaltninger i 2016 og 2017 er betydelig, og der gives tilstrækkelig dokumentation for omfanget og arten af disse ekstraudgifter på budgettet. Ifølge Kommissionens vurdering beløb de pågældende ekstraudgifter i forbindelse med flygtningetilstrømningen sig til 0,04 % af BNP i 2015, og der er ingen yderligere udgifter i denne forbindelse i 2016. Ekstraudgifterne i forbindelse med de sikkerhedsrelaterede foranstaltninger beløb sig til 0,04 % af BNP i 2016. I 2017 forventes der ingen yderligere udgiftsstigning på grund af den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge, mens den yderligere budgetmæssige virkning af de sikkerhedsrelaterede foranstaltninger p.t. anslås til 0,14 % af BNP. I henhold til artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 kan der tages hensyn til disse yderligere udgifter, idet tilstrømningen af flygtninge og den alvorlige terrortrussel er usædvanlige begivenheder, deres virkninger for Ungarns offentlige finanser er betydelig, og de offentlige finansers holdbarhed ikke bringes i fare ved at tillade en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Derfor er den påkrævede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 blevet nedjusteret for at tage hensyn til de yderligere sikkerhedsrelaterede udgifter. Hvad angår 2017 vil der blive gennemført en endelig vurdering, herunder af hvilke beløb der kan tages hensyn til, i foråret 2018 på basis af oplysninger fra de ungarske myndigheder.

               (7)

               Den 12. juli 2016 henstillede Rådet, at Ungarn gennemfører en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,6 % af BNP hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i 2017. På basis af Kommissionens forårsprognose 2017 er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2017.

               (8)

               I 2018 forventes Ungarn i lyset af sin finanspolitiske situation og navnlig sit gældsniveau at foretage yderligere tilpasninger i retning af den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 1,5 % af BNP. Ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten, medfører tilpasningen et krav om en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter (5), som ikke overstiger 2,8 % i 2018. Dette svarer til en strukturel tilpasning på 1,0 % af BNP. Med en uændret politik er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2018. Ungarn forventes samtidig at overholde gældsreglen i 2017 og i 2018. Rådet er af den generelle opfattelse, at Ungarn bliver nødt til at træffe yderligere foranstaltninger fra 2017 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Som fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97 bør der i vurderingen af budgetplanerne og resultaterne tages hensyn til medlemsstatens budgetbalance i lyset af konjunkturforholdene. Som anført i Kommissionens meddelelse, der ledsager disse landespecifikke henstillinger, skal der ved vurderingen af 2018-budgetresultaterne tages behørigt hensyn til målet om at opnå en finanspolitisk kurs, der bidrager til både at styrke det igangværende opsving og sikre de offentlige finansers holdbarhed. I den sammenhæng bemærker Rådet, at Kommissionen agter at foretage en samlet bedømmelse i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/97, navnlig i lyset af konjunkturforholdene i Ungarn.

               (9)

               Ungarns konkurrenceevne og potentielle vækst bremses af lave private investeringer og lav produktivitet. Erhvervslivet og virksomhedernes investeringer påvirkes navnlig negativt af svagheder i de offentlige institutioners præstationer og forvaltning. Hyppige ændringer i de lovgivnings- og skattemæssige forhold er en af de største hindringer for at drive virksomhed i Ungarn, hvor de berørte parter ikke inddrages tilstrækkeligt, og politikudformningen ikke i tilstrækkelig grad er evidensbaseret. Lovgivningsmæssige hindringer for tjenesteydelser har også en tendens til at begrænse dynamikken på markedet og bremse investeringerne. Restriktive bestemmelser, herunder for detailhandelen, hæmmer konkurrencen i servicesektoren og har en negativ effekt på erhvervsklimaet.

               (10)

               Ungarns samlede skattekvote ligger fortsat et godt stykke over niveauet i sammenlignelige lande i regionen, og problemerne i skattesystemet er endnu ikke løst. Regeringen har reduceret arbejdsgivernes socialsikringsbidrag med 5 procentpoint i 2017, og der er planlagt en yderligere nedsættelse på 2 procentpoint i 2018. Dermed er skattekilen for lavtlønnede reduceret betydeligt, men den er fortsat høj. Dette er navnlig tilfældet for lavtlønnede uden børn, hvor den stadig er blandt de højeste i Unionen. Skattesystemet er fortsat komplekst. På trods af en faldende tendens siden 2013 er de sektorspecifikke skatter — hvoraf visse stadig er meget konkurrencefordrejende — stadig tilbøjelige til at komplicere skattesystemet og svække investorernes tillid. Kompleksiteten i skattesystemet og den usikkerhed, der hersker omkring det, tillige med høje overholdelsesomkostninger og administrative byrder dæmper fortsat investorernes tillid.

               (11)

               Svagheder i de offentlige institutioners præstationer tynger erhvervsklimaet og begrænser økonomiens vækstpotentiale. Trods nylige forbedringer og ændringen af loven om offentlige udbud er fremskridtene med at styrke gennemsigtigheden og konkurrencen på dette område dog fortsat begrænsede. Den nuværende strategi for elektroniske offentlige udbud udgør et solidt grundlag for at øge gennemsigtigheden, men den konkrete gennemførelse og virkning på effektiviteten og gennemsigtigheden skal overvåges nøje. Risikoen for korruption er fortsat høj, hvilket skader erhvervsklimaet, og der er betydelige huller i de foranstaltninger, der er truffet for at løse problemet. Der er også forsinkelser i gennemførelsen af Ungarns strategi for elektroniske udbud. Dermed forsinkes indførelsen af e-udbud i Ungarn, som er afgørende for øget gennemsigtighed og øget konkurrence.

               (12)

               Situationen i den ungarske servicesektor, herunder detailhandelen, er fortsat særlig problematisk. I det forløbne år er regeringen fortsat med at gribe ind på markeder, hvor der tidligere var konkurrence, og har indført strammere krav til personbefordringstjenester, der drives af uafhængige ekspeditionscentre. Regeringen har ikke taget væsentlige skridt til at lette reguleringsmæssige vilkår for servicesektoren, navnlig vedrørende detailhandelen, offentlig affaldshåndtering, udgivelse og distribution af lærebøger og mobilbetalingssystemer. I detailsektoren savnes der klare retningslinjer for udstedelse af tilladelser til åbning af nye forretninger, der er større end 400 m2. Dette bidrager til den manglende gennemsigtighed og forudsigelighed i sektoren. De vedvarende lovgivningsmæssige hindringer i servicesektoren, herunder detailhandelen, begrænser markedsdynamikken, hæmmer investeringerne og skaber usikkerhed for investorerne, især de internationale investorer.

               (13)

               For at støtte Ungarns konkurrenceevne og potentielle vækst på mellemlang sigt er det afgørende, at der gennemføres strukturreformer for at fremme investeringer i menneskelige ressourcer, især i uddannelses- og sundhedssektoren, og for fortsat at få arbejdsmarkedet til at fungere bedre. Det er også nødvendigt at styrke den sociale retfærdighed for at skabe en mere inklusiv vækst.

               (14)

               Resultaterne med hensyn til at bibringe skoleelever grundlæggende færdigheder er fortsat svage efter international målestok. OECD's program for international elevevaluering (PISA) viste i sin undersøgelse af uddannelsessystemerne fra 2015 en betydelig forværring af resultaterne, og indvirkningen af elevernes socioøkonomiske baggrund på de uddannelsesmæssige resultater er en af de højeste i Unionen. Resultaterne afhænger også i betydelig grad af skoletypen. Reduktionen af undervisningstimer i de naturvidenskabelige fag i erhvervsrettede gymnasier siden 2016 vil sandsynligvis øge Ungarns efterslæb i færdigheder på dette område. Andelen af unge, der forlader skolen tidligt, er forblevet uændret i de sidste fem år og er fortsat særlig høj blandt romaerne. Dårligt stillede elever er ujævnt fordelt mellem de forskellige skoler, og romabørn går i stigende grad i skoler og klasser, hvor flertallet er romaer. Der er truffet foranstaltninger til at støtte uddannelsen af lærere, førskoleundervisning og skoleresultater og bekæmpe skolefrafald blandt romaer. Selv om der er taget skridt til at bekæmpe segregation, er de ikke omfattende og systemiske nok til at klare udfordringen. Den stigende efterspørgsel efter højt kvalificeret arbejdskraft modsvares ikke af en tilstrækkelig stor pulje af ansøgere til videregående uddannelser og tilstrækkelige gennemførselsprocenter. Ændringen af loven om videregående uddannelse, der blev vedtaget i 2017, kan føre til, at situationen forværres yderligere.

               (15)

               Arbejdsmarkedet har udviklet sig gunstigt i de seneste år, og arbejdsløsheden er tilbage på niveauet før krisen. Beskæftigelsen har nået et historisk højt niveau takket være jobskabelse i den private sektor og den offentlige beskæftigelsesordning, som stadig er den vigtigste aktive arbejdsmarkedsforanstaltning i Ungarn med mere end 200 000 deltagere. I de senere år er der vedtaget en række foranstaltninger for at lette overgangen fra ordningen til det primære arbejdsmarked. Ordningen er imidlertid stadig ikke tilstrækkelig målrettet, og hvad angår reintegration af deltagerne på det åbne arbejdsmarked, er virkningen fortsat begrænset. Samtidig står visse sektorer over for en stigende mangel på arbejdskraft. Andre aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger er blevet styrket, bl.a. med støtte fra EU-midler, men der skal en yderligere indsats til for virkelig at lette overgangen til det primære arbejdsmarked. Profileringssystemet for arbejdsløse er i drift, men har endnu ikke opnået sin fulde virkning. De kønsbetingede forskelle i beskæftigelsen er vokset i de senere år, og Ungarn er et af de lande i Unionen, hvor følgerne af forældreskab for kvindernes beskæftigelse er størst. Deltagelsen på arbejdsmarkedet påvirkes af forholdsvis ringe resultater i sundhedssektoren og ulige adgang til sundhedstjenester. Arbejdsmarkedets parters deltagelse i den politiske beslutningsproces er begrænset.

               (16)

               Visse fattigdomsindikatorer er faldet til niveauet inden krisen, men ligger stadig over EU-gennemsnittet. Fattigdom blandt børn og romaer er fortsat særlig høj, om end faldende. En stor del af de romaer, der har arbejde, er beskæftiget under den offentlige beskæftigelsesordning. Deres integration i det åbne arbejdsmarked er fortsat begrænset.

               (17)

               De sociale ydelsers og arbejdsløshedsunderstøttelsens dækning og tilstrækkelighed er begrænset. Varigheden af arbejdsløshedsunderstøttelsen er stadig den korteste i Unionen, nemlig tre måneder, hvilket er kortere end den tid, det i gennemsnit tager jobsøgende at finde arbejde. Reformen af de sociale ydelser i 2015 strømlinede systemet, men synes ikke at have sikret en ensartet og tilstrækkelig minimumslevestandard for dem, der har behov for det. Hvad angår de ydelser, der administreres af kommunerne, er der vide skønsbeføjelser med hensyn til kriterierne for støtteberettigelse og ydelsernes omfang, og dette skaber usikkerhed for støttemodtagerne. Minimumsindkomstydelsen er fastfrosset på et lavt niveau, men de ungarske myndigheder har planer om gradvis at hæve de målrettede kontantydelser i de kommende år. Allerede i 2017 blev tre af disse ydelser hævet en smule. Yderligere målrettede foranstaltninger kunne bidrage til at afhjælpe materielle afsavn hos de dårligst stillede befolkningsgrupper, især børn og romaer.

               (18)

               Som led i det europæiske semester 2017 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Ungarns økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2017, det nationale reformprogram for 2017 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Ungarn i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Ungarn, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (19)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2017, og dets holdning (6) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

         HENSTILLER, at Ungarn i 2017 og 2018 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.

               Gøre en betydelig finanspolitisk indsats i 2018, der stemmer overens med bestemmelserne under den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, under hensyntagen til behovet for at styrke det igangværende opsving og sikre de offentlige finansers holdbarhed.

               2.

               Fuldføre bestræbelserne på at mindske skattekilen for lavtlønnede og forenkle skattestrukturen, især ved at reducere de mest forvridende sektorspecifikke skatter. Styrke gennemsigtigheden og konkurrencen inden for offentlige udbud ved at indføre et omfattende og effektivt elektronisk udbudssystem, og styrke rammerne for korruptionsbekæmpelse. Styrke lovgivningsmæssig forudsigelighed, gennemsigtighed og konkurrence, navnlig i servicesektoren og især detailhandelen.

               3.

               Målrette den offentlige beskæftigelsesordning bedre mod dem, der har sværest ved at komme ind på arbejdsmarkedet, og yde effektiv støtte til jobsøgende for at lette overgangen til arbejdsmarkedet, bl.a. ved at styrke den aktive arbejdsmarkedspolitik. Træffe foranstaltninger til at forbedre resultaterne på uddannelsesområdet og øge deltagelsen af dårligt stillede grupper, navnlig romaer, i inklusiv almen uddannelse. Forbedre de sociale ydelsers dækning og tilstrækkelighed og varigheden af arbejdsløshedsunderstøttelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2017.

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Kommissionen har genberegnet den strukturelle saldo på grundlag af oplysningerne i konvergensprogrammet efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

      (5)  De offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikke-diskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

      (6)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram, 2003-2007 (forelagt af Kommissionen)


Vigtig juridisk meddelelse

|

52005SC0013

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2007  /* SEK/2005/0013 endelig udg. */

	Bruxelles, den 11.1.2005SEK(2005) 13 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2007(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1] fastsætter, at deltagende medlemsstater, dvs. lande, der har indført den fælles valuta, skulle forelægge stabilitetsprogrammer for Rådet og Kommissionen senest den 1. marts 1999. I overensstemmelse med artikel 5 i forordningen skulle Rådet undersøge hvert enkelt stabilitetsprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det ved traktatens artikel 114 nedsatte udvalg, Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav Rådet en udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede stabilitetsprogrammer, der også kan undersøges af Rådet efter samme procedure.Luxembourgs første stabilitetsprogram, der dækkede perioden 1998-2002, blev forelagt den 16. februar 1999 og vurderet af Rådet den 15. marts 1999[2]. Der er blevet fremlagt opdateringer hvert år derefter, senest den 30. november 2004. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk gennemgang af denne opdatering og har taget hensyn til deres egen prognose for efteråret 2004, der er blevet fremlagt i overensstemmelse med adfærdskodeksen[3], den almindeligt anerkendte metode til beregning af det potentielle output og konjunkturkorrigerede saldi, henstillingerne i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for 2003-2005 og de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse af 27. november 2002 til Rådet og Europa-Parlamentet om bedre samordning af finanspolitikken, og som er godkendt af Rådet[4]. Deres vurdering er som følger:-  Luxembourgs opdatering af stabilitetsprogrammet for 2004, der dækker perioden 2004-2007, blev forelagt den 30. november 2004 efter godkendelse fra regeringen den 26. november. Programmet opfylder til dels datakravene i den reviderede "adfærdskodeks" for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, da visse obligatoriske oplysninger mangler.-  Ifølge det makroøkonomiske scenario i opdateringen forventes væksten i det reale BNP at falde fra 4,4 % i 2004 til 3,8 % i 2005 og 3,3 % i 2006 for igen at stige til 4,3 % i 2007. Dette scenario er sandsynligt: Hvad angår perioden 2004-2006, ligger det forholdsvis tæt på efterårsprognosen fra 2004 fra Kommissionens tjenestegrene. For hele perioden er de reale vækstrater i programmet i overensstemmelse med prognoserne for potentiel vækst fra Kommissionens tjenestegrene.-  Da de offentlige finanser er gået fra et overskud på 0,8 % af BNP i 2003 til et estimeret underskud på 1,4 % af BNP i 2004, er formålet med programmet at mindske det offentlige underskud til 1,0 % for 2005 og at stabilisere dette på nogenlunde samme niveau i 2006 og 2007. Programmet indeholder derfor ingen planer om videre reduktion af underskuddet efter 2005, men udgør en positiv kontrast i forhold til opdateringen fra 2003, som var baseret på væsentlig mindre optimistiske vækstudsigter end i 2004, og hvori det forventedes, at det offentlige underskud ville stige fra 0,6 % af BNP i 2003 til omkring 2 % i resten af programperioden.-  På grundlag af de beregninger, Kommissionens tjenestegrene har foretaget i henhold til den almindeligt anerkendte metode, forventes den konjunkturjusterede saldo i opdateringen for 2004 at udvise stigende overskud (efter et underskud på under 1 % af BNP i 2003) for resten af perioden, som vil nå 2 % af BNP i 2007. Det lader imidlertid til, at denne bemærkelsesværdige forbedring af den konjunkturjusterede saldo hovedsagelig skyldes den usædvanlige usikkerhedsmargen ved prognoserne for Luxembourgs potentielle vækst og ikke afspejler et egentligt forsøg på strukturjustering.-  Udviklingen i den offentlige saldo, som fremlægges i programmet, er væsentlig bedre end den, som blev vist i efterårsprognosen for 2004 fra Kommissionens tjenestegrene. Dette skyldes, at denne prognose blev udarbejdet før fremlæggelsen af budgettet for 2005 og derfor var baseret på en forudsætning om uændrede politikker og på de udgifts- og indtægtstendenser, der var konstateret i de foregående år.-  Risiciene ved budgetmålene i programmet er afbalancerede. På den ene side er indtægtsprognoserne i Luxembourg normalt forsigtige. På den anden indeholder programmet imidlertid en lavere stigningstakt i de offentlige udgifter, som har været særlig høj i de seneste år, uden at der dog blev givet detaljer om, hvilke foranstaltninger der skulle hjælpe med at opnå dette. Samlet set er programmålene således plausible, men ikke videre ambitiøse, og de er næppe vanskelige at nå, såfremt myndighederne står ved deres erklærede ønske om at lægge bånd på udgiftsstigningerne. I lyset af denne risikovurdering er budgetstillingen i programmet, som den ses i udviklingen i den konjunkturjusterede saldo, tilstrækkelig til at opnå den mellemlange målsætning i stabilitets- og vækstpagten om en budgetstilling, der er tæt på balance inden for programperioden (fra 2005). I nominale termer indeholder programmet imidlertid ingen planer om videre reduktion af det overordnede underskud efter 2005, og der er ingen forpligtelse til at bevæge sig tættere på balance, i det mindste ikke nominalt, før udgangen af den relevante periode, hvor det overordnede underskud forbliver på 1 % af BNP. Fra 2005 lader budgetstillingen i programmet imidlertid til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudsloftet på 3 % af BNP selv med normale konjunkturudsving.-  I opdateringen anslås det, at den offentlige gældskvote vil falde fra 5,3 % af BNP i 2003 til 5,0 % i 2004. Omkring halvdelen af denne gæld stammer fra centralregeringen og den anden halvdel fra de lokale myndigheder, mens de sociale sikringsinstitutters gæld er ubetydelig. Gældskvoten forventes at falde en anelse i den periode, som opdateringen dækker, fra 5,0 % af BNP i 2004 til 4,5 % af BNP i 2007. Den samlede nettoaktivstilling er endnu gunstigere på grund af de betydelige finansielle aktiver, som anslås til omkring 50 % af BNP, og som er blevet akkumuleret i de forløbne år med overskud.-  I programmet henvises der til foranstaltninger, der for nylig er blevet taget med henblik på at begrænse stigningen i udgifter til sundhedssektoren, især den stigning i bidragene, som blev besluttet i november 2004. Der fremlægges yderligere foranstaltninger med henblik på at mindske sundhedsudgifterne, som indgik i et lovforslag, der blev vedtaget af parlamentet i 2004. Programmet nævner også den byrde, der i de kommende år vil blive lagt på pensionssystemet som følge af den massive beskæftigelsesvækst i Luxembourg i de sidste to årtier, og som i stigende grad omfatter arbejdstagere, som er bosat i udlandet. Selv om der endnu ikke er fremlagt særlige foranstaltninger for at løse dette problem, meddeles det, at spørgsmålet vil blive drøftet i 2005.-  På grund af det særdeles lave offentlige gældsniveau og de betydelige reserver, som den offentlige socialsikring har opbygget over mere end to årtier, lader Luxembourg til at stå med et gunstigt udgangspunkt med hensyn til de offentlige finansers bæredygtighed på lang sigt på trods af væsentlige prognosticerede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Ifølge en foreløbig vurdering fra Kommissionens tjenestegrene vil den budgetstrategi, der skitseres i programmet, med de nuværende udgiftsprognoser imidlertid føre til et skattegab på næsten 2 % af BNP, som bør lukkes, hvis bæredygtigheden skal sikres fuldt ud. Landet har i omkring 20 år haft usædvanlig høj vækst i beskæftigelsen, hvilket i stigende grad vil føre til en lignende stigning i antallet af pensionister. Reserverne kan i væsentlig grad bidrage til at lette presset på budgettet som følge af denne situation, og politikken med opbygning af reserver bør fortsætte sammen med gennemførelse af foranstaltninger med henblik på at hæve de fastboendes for tiden lave erhvervsfrekvens, især blandt de ældre.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realt BNP (% ændring) | SP nov. 2004 | 4,4 | 3,8 | 3,3 | 4,3 |KOM | 4,0 | 3,5 | 3,6 | - |SP nov. 2003 | 2,0 | 3,0 | 3,8 | -. |HICP-inflation (%) | SP nov. 2004 | 2,6 | 3,2 | 1,5 | 1,7 |KOM | 3,0 | 2,3 | 1,6 | - |SP nov. 2003 | 1,5 | 1,3 | 1,2 | - |Offentlig saldo (% af BNP) | SP nov. 2004 | -1,4 | -1,0 | -0,9 | -1,0 |KOM2 | -0,8 | -1,6 | -2,0 | - |SP nov. 2003 | -1,8 | -2,3 | -1,5 | - |Primær saldo (% af BNP) | SP nov. 2004 | -1,2 | -0,9 | -0,8 | -0,9 |KOM2 | -0,6 | -1,4 | -1,8 | - |SP nov. 2003 | -1,6 | -2,1 | -1,5 | - |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP nov. 20041 | -0,7 | 0,3 | 1,4 | 2,0 |KOM2 | 0,4 | 0,3 | 0,7 | - |SP nov. 20031 | 0,9 | 1,0 | 2,2 | - |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP nov. 2004 | 5,0 | 5,0 | 4,6 | 4,5 |KOM2 | 4,9 | 4,8 | 4,7 | - |SP nov. 2003 | 5,2 | 5,0 | 4,4 | - |1 Beregning fra Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet 2 Færdiggjort før fremlæggelsen af budgettet for 2005 Kilder: Stabilitetsprogrammet (SP), Kommissionens tjenestegrenes økonomiske prognoser for efteråret 2004 (KOM), beregninger fra Kommissionens tjenestegrene |På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling med henblik på Rådets udtalelse om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram og fremsender den hermed til Rådet.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2007RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker, særlig artikel 5, stk. 3,under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [18. januar 2004] gennemgik Rådet opdateringen af Luxembourgs stabilitetsprogram, der dækker perioden 2004-2007. Opdateringen opfylder til dels datakravene i den reviderede "adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form". Især mangler der visse obligatoriske data om de makroøkonomiske forudsætninger.I opdateringen prognosticeres der en vækst i det reale BNP på 4,4 % i 2004, fra 2,9 % i 2003. I 2005 og 2006 forventes væksten at falde til henholdsvis 3,8 % og 3,3 % for derefter igen at stige til 4,3 % i 2007. På grundlag af de oplysninger, der nu er til rådighed, lader dette scenario til at afspejle sandsynlige vækstforudsætninger.Formålet med budgetstrategien bag opdateringen er at mindske underskuddet en anelse til 1,0 % af BNP i 2005 sammenlignet med 1,4 % af BNP i 2004. Underskuddet for 2006 og 2007 forventes at ligge på samme niveau som i 2005, og ifølge prognosen vil både indtægter og udgifter være konstante som en procentdel af BNP. I konjunkturkorrigerede termer forventes der i beregningerne fra Kommissionens tjenestegrene, som er foretaget efter den almindeligt anerkendte metode, et overskud på omkring 0,3 % af BNP i 2005, som gradvis vil stige til 2,0 % af BNP i 2007, hvilket afspejler et forventet stigende negativt outputgab. Prognoserne for outputgabene og dermed for de konjunkturkorrigerede saldi udviser imidlertid usædvanlige usikkerhedsmargener i Luxembourgs tilfælde, som skyldes økonomiens helt særlige kendetegn, hvilket betyder, at sådanne indikatorer skal anvendes meget forsigtigt. For den relevante periode forventes den offentlige investeringskvote at ligge forholdsvis konstant på omkring 5 % af BNP, hvilket er pænt over EU-gennemsnittet.Risiciene ved budgetmålene i programmet er stort set afbalancerede. På den ene side er indtægtsprognoserne i Luxembourg normalt forsigtige, så budgetresultatet for 2004 kan vise sig at blive væsentlig bedre end forudset indtil nu, hvilket kan give et gunstigt udgangspunkt for resten af programperioden. På den anden side er der i programmet indregnet en lavere stigningstakt i de offentlige udgifter, som har været særlig høj i de seneste år, uden at der blev givet detaljer om, hvilke foranstaltninger der skulle hjælpe med at opnå dette. Budgetstillingen i programmet lader til at give tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride tærsklen på 3 % af BNP for underskudskvoten ved normale konjunkturudsving. Den lader også til at være tilstrækkelig til at opnå den mellemlange målsætning i stabilitets- og vækstpagten om en konjunkturkorrigeret budgetstilling tæt på balance i programperioden (fra 2005).Gældskvoten ligger meget lavt og forventes derudover at falde en anelse i den periode, som opdateringen dækker, fra 5,0 % af BNP i 2004 til 4,5 % af BNP i 2007. Den samlede nettoaktivstilling er endnu gunstigere på grund af de betydelige finansielle aktiver, som anslås til omkring 50 % af BNP, og som er blevet akkumuleret som følge af de forløbne års overskud.Luxembourg lader til at stå med et gunstigt udgangspunkt med hensyn til de offentlige finansers bæredygtighed på længere sigt. Den store positive nettoaktivstilling kan i hvert fald delvis forventes at opveje de fremtidige udgifter som følge af en aldrende befolkning. Forholdet mellem bidragydere og modtagere inden for pensionssystemet vil imidlertid blive forskudt i negativ retning, selv hvis der sker den positive udvikling, at beskæftigelsesvæksten kan forblive på samme usædvanlige niveau som i de to seneste årtier. Der er derfor behov for en vis tilbageholdenhed for at sikre, at de offentlige udgifter fortsat matcher indtægterne, og at politikken med opbygning af reserver kan videreføres sammen med gennemførelse af foranstaltninger med henblik på at hæve de fastboendes for tiden lave erhvervsfrekvens, især blandt de ældre.Centrale fremskrivninger fra Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Real BNP-vækst (%) HICP-inflation (%) Offentlig saldo (% af BNP) Primær saldo (% af BNP) Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP)1 Offentlig bruttogæld (% af BNP) | 2,9 2,5 +0,8 +1,0 +1,4 5,3 | 4,4 2,6 -1,4 -1,2 -0,7 5,0 | 3,8 3,2 -1,0 -0,9 +0,3 5,0 | 3,3 1,5 -0,9 -0,8 +1,4 4,6 | 4,3 1,7 -1,0 -0,9 +2,0 4,5 |1 Beregning fra Kommissionens tjenestegrene, der har anvendt den almindeligt anerkendte metode på oplysningerne i programmet.[1] EFT L 209 af 2.8.1997. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] EFT C 124 af 5.5.1999.[3] Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, som blev godkendt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.[4] KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.