title: Kommissionens henstilling nr. 971/78/EKSF af 11. maj 1978 om forlængelse af de midlertidige antidumpingforanstaltninger i forbindelse med indførsel af stålprodukter med oprindelse i Australien

text:
Nr. L 125/20                                De Europæiske Fællesskabers Tidende                                     13 . 5 . 78
                              KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 971 /78 / EKSF
                                                         af 11 . maj 1978
              om forlængelse af de midlertidige antidumpingforanstaltninger i forbindelse
                           med indførsel af stålprodukter med oprindelse i Australien
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE                                      VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING :
FÆLLESSKABER HAR —
                                                                                Artikel 1
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det
europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 74,               De midlertidige antidumpingforanstaltninger, der er
                                                                    indført ved henstilling nr. 307/78/EKSF, for indførse
under henvisning til Kommissionens henstilling 77/                  len af stålprodukter med oprindelse i Australien, for
329/EKSF af 15. april 1977 om beskyttelse mod dum                  længes for et tidsrum af højst tre måneder efter udløbs
ping, præmier eller subventioner fra lande, der ikke til           datoen .
hører Det europæiske Kul- og Stålfællesskab ('), som
ændret ved henstilling nr. 3004/77/EKSF (2), særlig ar                                      Artikel 2
tikel 16 og 19,
                                                                    Med forbehold af bestemmelserne i artikel 1 frigives
under henvisning til udtalelser fra Det rådgivende                  det beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midler
Udvag, som er nedsat i henhold til henstilling 77/329/              tidig antidumpingtold, i den udstrækning, importøren
 EKSF, og                                                           over  for de kompetente nationale myndigheder godt
                                                                    gør,  at antidumpingtolden skyldes en lavere værdi
ud fra følgende betragtninger :                                     som   følge af, at varernes kvalitet er ringere end den
Ved henstilling nr. 307/78/EKSF (3) har Kommissio                  ringeste kvalitet, der er beskrevet i Kommissionens
nen indført midlertidig antidumpingtold for indførse               seneste offentliggørelse af basispriser.
len af stålprodukter med oprindelse i Australien ;
                                                                                Artikel 3
undersøgelsen af dette spørgsmål er endnu ikke afslut
tet, og eksportører og importører, der vides at være be            Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne. Den
 rørt, har anmodet om, at tolden forlænges for et tids             træder i kraft i hver medlemsstat på datoen for offent
 rum af højst tre måneder ;                                         liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
det er derfor rimeligt at forlænge de midlertidige for
anstaltninger ;                                                     Udfærdiget i Bruxelles, den 11 . maj 1978 .
der bør imidlertid tages passende            hensyn til en
eventuel lavere værdi af de indførte         produkter, som                                   På Kommissionens vegne
importørerne påberåber sig og på             tilfredsstillende                                    Richard BURKE
måde påviser over for de kompetente          nationale myn
digheder —                                                                                Medlem af Kommissionen
(') EFT nr. L 114 af 5. 5. 1977, s. 6.
(2) EFT nr. L 352 af 31 . 12. 1977, s. 13 .
P EFT nr. L 45 af 16. 2. 1978 , s. 17.


Avis juridique important

|

31991H0004

91/4/Euratom: Kommissionens henstilling af 7. december 1990 om anvendelse af Euratom-Traktatens artikel 37

EF-Tidende nr. L 006 af 09/01/1991 s. 0016 - 0024

KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 7 . december 1990  om anvendelse af Euratom-Traktatens artikel 37  ( 91/4/Euratom )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER -  som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 37 og 124,  som har foretaget en hoering af den gruppe af eksperter, som i medfoer af Traktatens artikel 31 er udpeget af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg, og  som tager foelgende i betragtning :  I henhold til artikel 37 kraeves det, at hver medlemsstat skal forsyne Kommissionen med alle almindelige oplysninger vedroerende planer om bortskaffelse af radioaktivt spild i enhver form, for at det derved kan afgoeres, om ivaerksaettelsen af denne plan kan  antages at medfoere en radioaktiv kontaminering af en anden medlemsstats vande, jord eller luftrum; efter hoering af den i artikel 31 omhandlede ekspertgruppe afgiver Kommissionen sin udtalelse inden for en frist af seks maaneder;  erfaringerne med anvendelsen af Kommissionens henstilling af 16 . november 1960 ( 1 ) og henstilling 82/181/Euratom ( 2 ) vedroerende anvendelse af Traktatens artikel 37 boer laegges til grund;  De Europaeiske Faellesskabers Domstol har i dom i sag 187/87 ( 3 ) kendt for ret, at »Artikel 37 i Traktaten af 25 . marts 1957 om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab skal fortolkes saaledes, at en medlemsstat skal forsyne Kommissionen for De  Europaeiske Faellesskaber med alle almindelige oplysninger vedroerende en plan om bortskaffelse af radioaktivt spild, inden medlemsstatens myndigheder meddeler tilladelse til bortskaffelse .«;  i samme dom har Domstolen udtalt, at »naar der i en medlemsstat kraeves tilladelse til bortskaffelse af radioaktivt spild, vil Kommissionens udtalelse kun kunne faa den noedvendige gennemslagskraft, hvis medlemsstaten goeres bekendt med udtalelsen, inden den  meddeler tilladelse .«;  for at sikre at de grundlaeggende sikkerhedsnormer for beskyttelse af befolkningens sundhed anvendes paa en ensartet maade, og for at kunne vurdere planer for bortskaffelse konsekvent er det noedvendigt, at den information, der skal gives, specificeres -  FREMSAETTER FOELGENDE HENSTILLING :    1 . Ved »bortskaffelse af radioaktivt spild« forstaas i Traktatens artikel 37 enhver form for udledning af radioaktive stoffer i forbindelse med nedennaevnte tre kategorier af aktiviteter, hvad enten der er tale om planlagte aktiviteter eller uforudsete  haendelser .  AKTIVITETER HENHOERENDE UNDER KATEGORI 1  1 ) Drift af nukleare reaktorer .  2 ) Oparbejdning af anvendt reaktorbraendsel .  AKTIVITETER HENHOERENDE UNDER KATEGORI 2  1 ) Udvinding, koncentration og omdannelse af uran og thorium .  2 ) Berigning af U-235 indeholdt i uran .  3 ) Fremstilling af reaktorbraendsel .  4 ) Behandling og lagring ( 4 ) af radioaktivt affald fremkommet ved aktiviteter henhoerende under kategori 1 og kategori 2 .  5 ) Dumpning i havet af radioaktivt affald fra aktiviteter henhoerende under kategori 1 og kategori 2 .  6 ) Nedgravning paa land eller i havbunden af radioaktivt affald fra aktiviteter henhoerende under kategori 1 og kategori 2 .  7 ) Lagring ( 5 ) af anvendt reaktorbraendsel paa andre steder end dem, der vedroerer aktiviteter henhoerende under kategori 1 .  8 ) Nedlukning ( 6 ) af anlaeg, der vedroerer aktiviteter henhoerende under kategori 1 .  9 ) Industriel haandtering og behandling af radioaktive stoffer .  AKTIVITETER HENHOERENDE UNDER KATEGORI 3  Alle andre aktiviteter, der medfoerer radioaktivt spild .  2 . Ved »almindelige oplysninger« forstaas i Traktatens artikel 37 :  - for aktiviteter henhoerende under kategori 1 : de oplysninger, der er anfoert i bilag 1A og 2  - for aktiviteter henhoerende under kategori 2, bortset fra nr . 5 ) og 6 ): de oplysninger, der er anfoert i bilag 1A, og for aktiviteter af kategori 2, nr . 5 ) og 6 ), de oplysninger, der er anfoert i bilag 1B  - for aktiviteter henhoerende under kategori 3 : de oplysninger, der er anfoert under punkt 8, litra b ).  3 . For planer, der vedroerer aktiviteter henhoerende under kategori 1 og 2, indsendes de relevante dele af de »almindelige oplysninger«, som er opregnet henholdsvis i bilag 1A eller 1B, til Kommissionen saa vidt muligt et aar, men under ingen omstaendigheder  mindre end seks maaneder  - foer der af de nationale myndigheder gives tilladelse til bortskaffelse af radioaktivt spild, eller  - foer igangsaettelse af de aktiviteter henhoerende under kategori 2, for hvilke der ikke kraeves tilladelse til bortskaffelse .  4 . For planer, der vedroerer aktiviteter henhoerende under kategori 1, indsendes de foreloebige »almindelige oplysninger«, der er opregnet i bilag 2, til Kommissionen, inden der gives byggetilladelse af de nationale myndigheder .  5 . En medlemsstat kan, dersom den anser det for hensigtsmaessigt, anmode Kommissionen om en udtalelse om enhver plan for bortskaffelse af radioaktivt spild paa medlemsstatens eget omraade, som ikke er omfattet af naervaerende henstilling .  6 . I tilfaelde af, at en plan for bortskaffelse af radioaktivt spild, som der allerede er afgivet udtalelse om i henhold til artikel 37, aendres paa en saadan maade, at det kan medfoere en vaesentligt foroeget eksponering af befolkningen i en anden medlemsstat,  indsendes de relevante »almindelige oplysninger« til Kommissionen saa vidt muligt et aar, men under ingen omstaendigheder mindre end seks maaneder, foer de nationale myndigheder giver fornyet tilladelse til bortskaffelse af radioaktivt spild .  7 . Eftersom ansvaret for forelaeggelsen af en plan for bortskaffelse af radioaktivt spild paahviler vedkommende medlemsstat, paatager denne medlemsstat sig ansvaret for samtlige oplysninger, der meddeles Kommissionen vedroerende en saadan plan .  8 . Til Kommissionen  a ) fremsendes hvert andet aar en opgoerelse over udledning af radioaktivt spild fra hvert enkelt anlaeg i forbindelse med aktiviteter henhoerende under kategori 1 eller kategori 2  b ) fremsendes hvert femte aar et skoen over den samlede udledte maengde af radioaktivt spild i vaeskeform til ethvert recipientvand ( f.eks . et hydrologisk bassin, havet osv .) hidroerende fra alle aktiviteter henhoerende under kategori 3 . Dette skoen kan  foretages enten paa grundlag af oplysninger om udledning fra hvert enkelt anlaeg eller ud fra maalinger i recipientvandet  c ) fremsendes, foer enhver dumpning i havet af radioaktivt spild, en genpart af den meddelelse, der gives andre internationale instanser .  9 . Den paagaeldende regering underretter Kommissionen om de foranstaltninger, den paataenker at gennemfoere for at efterkomme henstillinger indeholdt i en udtalelse fra Kommissionen vedroerende en plan for bortskaffelse af radioaktivt spild .  10 . Medlemsstaterne fremsender tilladelsen /tilladelserne til bortskaffelse af radioaktivt spild til Kommissionen til orientering .  Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne .  Den afloeser henstillingen 82/181/Euratom .    Udfaerdiget i Bruxelles, den 7 . december 1990 .  Paa Kommissionens vegne   Carlo RIPA DI MEANA   Medlem af Kommissionen   ( 1 ) EFT nr . 81 af 21 . 12 . 1960, s . 1893/60 . ( 2 )  EFT nr . L 83 af 29. 3 . 1982, s . 15 . ( 3 )  Sml . 1988, s . 5013 . ( 4 )  Forudsat at denne aktivitet ikke er omfattet af en plan, der er meddelt i forbindelse med en anden aktivitet . ( 5 )  Forudsat at denne aktivitet ikke er omfattet af en plan, der er meddelt i forbindelse med en anden aktivitet . ( 6 )  Fase 2 eller 3, som defineret af Den Internationale Atomenergiorganisation ( Safety Series nr . 52, IAEA, Wien, 1980 ).    BILAG 1A  »ALMINDELIGE OPLYSNINGER«vedroerende aktiviteter af kategori 1 og kategori 2, bortset fra 5 og 6  INDLEDNING  Generel fremstilling af projektet  1 . ANLAEGSPLADSEN OG DENS OMGIVELSER  1.1 . Pladsens geografiske og topografiske beliggenhed med  - et kort over omraadet med angivelse af placeringen  - angivelse af placeringen af anlaegget i forhold til andre eksisterende eller planlagte nukleare anlaeg, paa samme sted eller andetsteds, hvis udslip kan have betydning for udslip fra det paagaeldende anlaeg  - angivelse af anlaeggets afstand fra andre medlemsstaters landegraenser og fra de naermeste bymaessige bebyggelser .  1.2 . Geologi - seismologi  En kortfattet beskrivelse af  - omraadets vigtigste geologiske karakteristika  - omfanget af den seismiske aktivitet i omraadet  - den sandsynlige maksimale seismiske intensitet og anlaeggets forudsete reaktion herpaa .  1.3 . Hydrologi  For et anlaeg beliggende ved et vandloeb  Beskrivelse af vandloebet med  - en beskrivelse af hovedtraekkene af forloebet, af de vigtigste tilloeb, udmunding i havet, osv .  - den gennemsnitlige vandstroemning paa stedet  - hoejeste og laveste vandstroemning med angivelse af hyppighed og varighed .  Saafremt floden i sit loeb neden for anlaegget passerer igennem en anden eller flere andre medlemsstater, tilsvarende oplysninger for denne eller disse stater .  For et anlaeg beliggende ved kysten  Almindelig beskrivelse af kystomraadet med  - angivelse af flod og ebbe  - retning og styrke af saavel lokale som regionale havstroemme .  I begge tilfaelde  - risiko for oversvoemmelse og beskyttelse af anlaegget  - vandstand og stroemretning .  1.4 . Meteorologiske og klimatiske forhold  - omraadets klimatologi under hensyntagen til terraenforholdene ( fladland, dale, bjergmassiver )  - lokale klimatiske forhold, med hyppighedsfordeling af :  - vindretninger og -styrker  - intensitet og varighed af nedboer  - atmosfaeriske spredningsforhold og varighed af temperaturinversioner for hver vindretning .  1.5 . Landbrug og anden levnedsmiddelfremstilling  En kortfattet beskrivelse af  - omraadets jordbundsforhold og oekologi  - anvendelse af omraadets vandressourcer som drikkevand, til vanding, osv .  - de vigtigste levnedsmiddelressourcer; art og omfang af produktionsformer; afgroeder, husdyravl, fiskeri, jagt  i tilfaelde af udslip til havet : oplysninger om fiskeri i territorialfarvande og uden for disse  - fordelingssystem for levnedsmidler, isaer eksport til andre medlemslande af landbrugsprodukter, fiskerivarer eller vildt fra de omhandlede omraader .  1.6 . Anden aktivitet i naerheden af anlaegspladsen  - industrielle eller militaere anlaeg; trafik til lande og i luften : transport gennem roerledninger  - mulig virkning paa anlaegget; beskyttelsesforanstaltninger  - bestemmelser for industriel og anden virksomhed .  1.7 . Befolkning  - fordelingen af den beroerte befolkning i andre medlemsstater  - denne befolknings levevilkaar og spisevaner  Vigtigste karakteristika : de noedvendige oplysninger angaaende befolkningsfordelingen ( taetheden ), med angivelse af stoerre bymaessige bebyggelser og alle saerlige forhold af betydning for risikoen for straaleudsaettelse fra udslip ad vaesentlige  eksponeringsveje .  2 . ANLAEGGET  2.1 . Anlaeggets hovedtraek  Kortfattet beskrivelse af anlaegget med angivelse af dets art, formaal og hovedtraek  - for reaktorer : saerlige kendetegn ved reaktoren, reaktorbygningen, hjaelpebygningerne, braendselslagre, sikkerhedsanordninger, osv .  - for andre anlaeg, herunder laboratorier : saerlige kendetegn ved de anvendte processer; haandterede og producerede maengder af radioaktive og fissile stoffer; anlaeggets forskellige dele, sikkerhedsanordninger, osv .  2.2 . Ventilationssystemet  Skematiske diagrammer og funktionsbeskrivelse, med angivelse af virkemaade saavel under normale driftshold som i tilfaelde af uheld; luftstroemme; trykforskelle i bygningerne; udslipshoejder; oplysninger om filtre, deres effektivitet, afproevningsmetoder og  -intervaller .  2.3 . Indeslutninger  Kortfattet beskrivelse af de vigtigste traek; metoder og intervaller for afproevning af laekagetaethed .  2.4 . Tidsplaner  - idriftsaettelsesperiode og dato for anlaeggets indsaettelse i rutinedrift  - tilladelsesprocedurens aktuelle stadium .  2.5 . Nedlaeggelse og demontering af anlaegget  Oversigt over tekniske og administrative forholdsregler .  3 . UDSLIP AF LUFTBAARNE RADIOAKTIVE STOFFER UNDER NORMALDRIFT  3.1 . Gaeldende lovgivningsregler  - oversigt over de almindeligt gaeldende bestemmelser paa omraadet  - de af myndighederne fastsatte graensevaerdier for udslip ( hvor saadanne ikke foreligger : anslaaede maksimale udslip ).  3.2 . Tekniske aspekter  - det radioaktive udslips oprindelse, dets sammensaetning og fysisk-kemiske form  - rensning og tilbageholdelse af udslippet, metoder og ruter for udledningen .  3.3 . Overvaagning af udslip  - proevetagning, maalinger og analyse af udslip  - hovedtraekkene i overvaagningsudstyret  - alarmeringsniveauer, modforholdsregler ( manuelle og automatiske ).  3.4 . Vurdering af overfoersel til mennesker  3.4.1 . Modeller og parametre benyttet ved beregningen af  - atmosfaerisk spredning af udslippet  - deposition og resuspension  - overfoersel gennem foedekaeder  - bestraalingsniveauer fra de vaesentlige eksponeringsveje .  3.4.2 . Vurdering af koncentrationer og bestraalingsniveauer i forbindelse med de under 3.1 naevnte udslip  - ved kontinuert udledning : aarlige gennemsnitskoncentrationer af aktivitet i luften i jordhoejde og forureningsniveauer for overfladen  - ved periodevis udledning og planlagt ekstraordinaer udledning : tidsintegrerede koncentrationer i luften i jordhoejde og forureningsniveauer for overfladen .  Disse oplysninger skal gives for de mest udsatte omraade i naerheden af anlaegget og for de beroerte omraader i andre medlemsstater  - de hermed forbundne bestraalingsniveauer ( 1 ): dosisaekvivalenter til personer i de beroerte omraader i andre medlemsstater under hensyntagen til alle vaesentlige eksponeringsveje .  3.5 . Radioaktive udslip til atmosfaeren fra de under 1.1 naevnte anlaeg  I givet fald, fremgangsmaaden ved samordning med udslip fra andre anlaeg, saafremt der kan vaere tale om, at straalingsniveauerne overlejrer hinanden .  4 . UDSLIP AF VAESKEFORMIGE RADIOAKTIVE STOFFER UNDER NORMALDRIFT  4.1 . Gaeldende lovgivningsregler  - oversigt over de almindeligt gaeldende bestemmelser paa omraadet  - de af myndighederne fastsatte graensevaerdier for udslip ( hvor saadanne ikke foreligger : anslaaede maksimale udslip ).  4.2 . Tekniske aspekter  - det radioaktive udslips oprindelse, dets sammensaetning og fysisk-kemiske form  - behandling af udslippet, lagringskapaciteter, metoder og ruter for udslip .  4.3 . Overvaagning af udslip  - proevetagning, maalinger og analyse af udslip  - hovedtraekkene i overvaagningsudstyret  - alarmeringsniveauer, modforholdsregler ( manuelle og automatiske ).  4.4 . Vurdering af overfoersel til mennesker  4.4.1 . Modeller og parametre benyttet ved beregningen af :  - akvatisk spredning af udslippet  - udslippets fjernelse ved sedimentation og ionbytning  - overfoersel via foedekaeder  - bestraalingsniveauer fra de vaesentlige eksponeringsveje .  4.4.2 . Vurdering af bestraalingsniveauer ( 2 ) i forbindelse med udslippene omtalt under 4.1 ovenfor : dosisaekvivalenter til personer i de beroerte omraader i andre medlemsstater under hensyntagen til alle vaesentlige eksponeringsveje .  4.5 . Radioaktive udslip til samme vandomraade fra andre anlaeg  I givet fald, fremgangsmaaden ved samordning med udslip fra andre anlaeg, saafremt der kan vaere tale om, at straalingsniveauerne overlejrer hinanden .  5 . BORTSKAFFELSE AF FAST RADIOAKTIVT AFFALD  5.1 . Kategorier af fast radioaktivt affald og skoennede maengder  5.2 . Behandling og emballering  5.3 . Midlertidig oplagring; lagerkapacitet og -betingelser; straalingsrisiko for omgivelserne, sikkerhedsforanstaltninger  6 . UTILSIGTEDE UDSLIP AF RADIOAKTIVE STOFFER  6.1 . Oversigt over havarier af indre og ydre oprindelse, som ville kunne foere til utilsigtede udslip af radioaktive stoffer  Fortegnelse over de havarier, som er gennemgaaet i sikkerhedsrapporten .  6.2 . Referencehavarier benyttet af de nationale kompetente myndigheder til at bedoemme de eventuelle straalingsmaessige konsekvenser i tilfaelde af utilsigtede udslip  Oversigt over det ( de ) behandlede havari(er ) og begrundelsen for valget af dette ( disse ).  6.3 . Vurdering af de straalingsmaessige konsekvenser af det ( eller de ) valgte referencehavari(er )  6.3.1 . Med resulterende udslip til atmosfaeren  - antagelser med henblik paa at beregne udslippene til atmosfaeren  - udslipsveje; udslippenes tidsmaessige forloeb  - maengder og fysisk-kemisk form af de radionuklider i udslippet, som er af betydning fra et sundhedsmaessigt synspunkt  - modeller og parametre benyttet ved beregningen af udslippenes atmosfaeriske spredning, deres deposition, resuspension og overfoersel via foedekaeder, og ved vurderingen af bestraalingsniveauerne fra de vaesentlige eksponeringsveje  - maksimale tidsintegrerede radioaktivitetskoncentrationer i luften i jordhoejde og maksimale forureningsniveauer for overfladen ( i regn - og toervejr ) i de mest udsatte omraader i naerheden af anlaegget og i de beroerte omraader i andre medlemsstater  - de hermed forbundne bestraalingsniveauer ( 3 ): dosisaekvivalenter til personer i de beroerte omraader i andre medlemsstater under hensyntagen til alle vaesentlige eksponeringsveje .  6.3.2 . Med resulterende udslip til et vandomraade  - antagelser med henblik paa at beregne de vaeskeformige udslip  - udslipsveje; udslippenes tidsmaessige forloeb  - maengder og fysisk-kemisk form af de radionuklider i udslippet, som er af betydning fra et sundhedsmaessigt synspunkt  - modeller og parametre benyttet ved beregningen af udslippenes akvatiske spredning, deres overfoersel ved sedimentation og ionbytning samt via foedekaeder, og ved vurderingen af straalingsniveauerne fra de vaesentlige eksponeringsveje  - de hermed forbundne bestraalingsniveauer ( 1 ): dosisaekvivalenter til personer i de beroerte omraader i andre medlemsstater under hensyntagen til alle vaesentlige eksponeringsveje .  6.4 . Beredskabsplaner; aftaler med andre medlemsstater  Kort beskrivelse af beredskabsplanlaegningsomraader, referenceniveauer for straaledosis, to - eller flersidede aftaler om kommunikation over landegraenserne og gensidig bistand, oevelser, gennemgang og revision af beredskabsplaner .  7 . OMEGNSMAALINGER  - eksterne straalingsniveauer  - radioaktivitet i luft, vand, jord og foedekaeder .  Under henvisning til punkt 3.1 og 4.1, maaleprogram godkendt af de nationale kompetente myndigheder, organisation, hyppighed og typer af proevetagning, typer af maaleinstrumenter benyttet under normale forhold og i tilfaelde af havari; i givet fald,  samarbejdsarrangementer med tilgraensende medlemsstater til dette formaal .   ( 1 ) De praesenterede vaerdier boer afspejle det faktum, at resultaterne paa det naermeste udgoer en stoerrelsesordensangivelse, som det vil vaere uhensigtsmaessigt at tillaegge en falsk noejagtighed . ( 2 )  De praesenterede vaerdier boer afspejle det faktum, at resultaterne paa det naermeste udgoer en stoerrelsesordensangivelse, som det vil vaere uhensigtsmaessigt at tillaegge en falsk noejagtighed . ( 3 )  De praesenterede vaerdier boer afspejle det faktum, at resultaterne paa det naermeste udgoer en stoerrelsesordensangivelse, som det vil vaere uhensigtsmaessigt at tillaegge en falsk noejagtighed .    BILAG 1B  »ALMINDELIGE OPLYSNINGER«vedroerende aktiviteterne 5 og 6 under kategori 2  ( for projekter angaaende nye placeringer )  1 . Deponeringsstedet og dets omgivelser  Beliggenhed, dybde, geologi, seismologi og  for et sted i havet : kendetegn ved havbunden ( herunder tilstedevaerelsen af roerledninger og undersoeiske kabler ), havstroemme og andre spredningsmekanismer, relevante biologiske oplysninger, risiko for beskadigelser ( f . eks . ved udnyttelse af marine  ressourcer, ved dumpning af andet affald osv . . . .)  for et sted paa landjorden : hydrologiske forhold, anvendelse af undergrunden eller af grundvand, udformning af lageret, heri indbefattet sikkerhedsforanstaltninger og kapacitet, langtidsovervaagning af pladsen .  2 . Affaldet  Volumener, tilstedevaerende radionuklider, aktiviteter, forbudte affaldstyper, behandling og emballering, antagne laekagehastigheder og, hvor det er relevant, varmeafgivelsesintensiteter .  3 . Miljoemaessige virkninger  Vurdering af de straalingsmaessige konsekvenser for miljoeet .  4 . Driftsprocedurer  Herunder forholdsregler i tilfaelde af uheld .  5 . Overvaagning  Maaleprogram(mer ) til overvaagning af straaling .    BILAG 2  FORELOEBIGE »ALMINDELIGE OPLYSNINGER«  vedroerende aktiviteterne af kategori 1  1 . Anlaegspladsen og dens omgivelser  - kort over omraadet med angivelse af anlaeggets placering i forhold til andre naerliggende nukleare anlaeg og til andre medlemsstater  - omraadets vigtigste seismiske karakteristika  - de vigtigste karakteristika for de vandomraader, der modtager radioaktivt udslip  - de vigtigste regionale og lokale klimatologiske karakteristika  - industrielle og militaere aktiviteter i naerheden af anlaegget  - befolkningsfordelingen i tilgraensende omraader af andre beroerte medlemsstater .  2 . Anlaegget  - kortfattet beskrivelse af anlaegget og dets vigtigste sikkerhedsanordninger  - tidsplan for anlaeggets opfoerelse .  3 . Forudsete udslip af radioaktive stoffer  - skoen over aarlige radioaktive udslip og deres straalingsmaessige konsekvenser .  4 . Havaribetingede udslip af radioaktive stoffer  - fortegnelse over de havarier, som er gennemgaaet i den foreloebige sikkerhedsrapport  - foreloebig vurdering af de straalingsmaessige konsekvenser af referencehavariet(-erne ).


title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Frankrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2006

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


Vigtig juridisk meddelelse

|

52005SC0232

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Litauens opdaterede konvergensprogram 2004-2007  /* SEK/2005/0232 endelig udg. */

	Bruxelles, den 16.2.2005SEK(2005) 232 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Litauens opdaterede konvergensprogram 2004-2007(forelagt af Kommissionen)  BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1] fastsætter, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. lande, der ikke har indført den fælles valuta, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen. I overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet undersøge hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg nedsat efter traktatens artikel 114. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive udtalelse efter at have gennemgået programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede konvergensprogrammer, som også kan blive gennemgået af Rådet efter samme procedurer.De ti lande, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, deltager ikke i den fælles valuta. De forpligtede sig til at forelægge deres konvergensprogrammer senest den 15. maj 2004 og en første opdatering ved udgangen af 2004.Litauens første konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007, blev fremlagt den 14. maj 2004 og gennemgået af Rådet den 5. juli 2004. Litauen fremlagde en opdatering af sit konvergensprogram den 14. januar 2005. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk gennemgang af denne opdatering under hensyntagen til Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2004 samt til adfærdskodeksen[2], den i fællesskab vedtagne metode til beregning af det potentielle output, henstillingerne i de generelle økonomiske retningslinjer for 2003-2005 og principperne i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om bedre samordning af finanspolitikken[3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:-  I det makroøkonomiske scenario forventes en real BNP-vækst på 6,5 % i 2004 og 2005, som derefter vil falde gradvis til 6,0 % i 2007. I forhold til programmet fra maj 2004 er væksten justeret nedad for hele programperioden. Væksten i produktionen i 2004 anslås til at have været lavere end forventet af Kommissionens tjenestegrene i prognosen fra efteråret 2004. De anslåede vækstrater for 2005 og 2006 er lidt højere end i Kommissionens tjenestegrenes prognoser fra efteråret 2004. For 2007 ligger programmets overslag over det potentielle output under tallet i prognosen. På grundlag af de foreliggende oplysninger kan scenariet i programmet betragtes som plausibelt.-  Inflationen udtrykt ved forbrugerprisindekset er revideret opad for hele programperioden. Den nåede 1,2 % i 2004 og forventes at blive 2,9 % i 2005, 2,5 % i 2006 og 2,9 % i 2007. Den litauiske litas sluttede sig til ERM II i juni 2004, men man vil i henhold til en unilateral beslutning opretholde den såkaldte ”currency board”-ordning. Litasen er ikke afveget fra sin centralkurs over for euroen. Den mellemfristede rente har været udsat for en faldende trend i 2004 og ligget omkring 0,65 procentpoint over niveauet i euroområdet, mens afstanden i perioder har været betydelig mindre. Litauen vil være klar til at indføre euroen i begyndelsen af 2007.-  Hovedmålsætningen for den mellemfristede budgetstrategi, der er fastsat i programmet, er en ”tilnærmelse til et konjunkturmæssigt afbalanceret offentligt budget”. I programmet forventes det offentlige underskud at forblive på 2,5 % af BNP i 2005, men derefter gradvis at falde til 1,5 % i 2007. Tidsprofilen for det primære underskud er næsten den samme, idet det forbedres gradvis fra 1,5 % af BNP i 2004 til 0,5 % i 2007. Konsolideringen skal hovedsagelig opnås gennem en forøgelse af indtægterne fra et lavt udgangspunkt, og efter 2005 vil udgiftssiden også bidrage. Indtægterne forventes at stige fra 33 % af BNP i 2004 til 34,5 % i 2007, hovedsagelig som følge af større overførsler af EU-midler, indførelse af nye skatter og bedre inddrivelse af skatter. De offentlige udgifter forventes at stige med 0,5 % af BNP i samme periode, hovedsagelig som følge af en betydelig stigning i investeringer i forbindelse med EU-projekter og “andre” udgifter, hvoraf størstedelen stammer fra overførsler til EU-budgettet og omkostningerne ved pensionsreformen[4]. Disse stigninger vil blive delvis udlignet af et fald i forbruget og overførsler og rentebetalinger. Et omfattende offentligt investeringsprogram er ved at blive gennemført, hvilket vil hæve de offentlige investeringer fra 3,4 % af BNP i 2004 til 5 % i 2007, og give en gennemsnitlig offentlig investeringskvote for programperioden på ca. 4,6 % af BNP. Sammenlignet med programmet fra maj 2004 anslås underskuddet for 2004 at blive lavere end budgetteret takket være uventet store indtægter. Målene for 2005-2007 opretholdes på trods af en betydelig nedadgående revision af BNP-væksten.-  Risiciene i forbindelse med programmets budgetfremskrivninger synes i det store og hele at være i balance. Regeringen har i de senere år haft gode resultater med hensyn til at nå sine finanspolitiske mål. De nye vækstantagelser er mere forsigtige end i programmet fra maj, og risiciene for en negativ makroøkonomisk udvikling forekommer mere begrænsede. Den største risiko for de finanspolitiske fremskrivninger skyldes usikkerheden om gennemførelsen af de detaljerede foranstaltninger, der er beskrevet i programmet. Det kan især blive vanskeligt at nå målet for skatteindtægterne i 2005, hvis man ikke træffer foranstaltninger for at udligne afskaffelsen af vejafgiften. Gennemførelsen af den planlagte anvendelse af de uventet høje indtægter og ubrugte samfinansieringsmidler vil være afgørende for at begrænse det yderligere forbrug ved årets udgang, som tidligere har været almindelig budgetpraksis og forhindret en hurtigere finanspolitisk konsolidering. Andre risici skyldes den forholdsvis store usikkerhed om omkostningerne ved pensionsreformen, de omfattende udestående eventualforpligtelser, budgetrestancer, opsparingsforpligtelser, forpligtelser i forbindelse med restitution af fast ejendom og udgifter i forbindelse med nedlukningen af atomkraftværket Ignalina.-  På baggrund af denne risikovurdering vil budgetstillingen i programmet muligvis ikke give en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre underskuddet i at overskride grænseværdien på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske forhold i hele programperioden, især i 2005, eller gøre det muligt at opnå et budget tæt på balance på mellemlang sigt. På baggrund af de gode økonomiske resultater og det store underskud på de løbende poster forekommer budgetmålene ikke at være ambitiøse, blandt andet med henblik på at forebygge risici for overophedning.-  I programmet forventes i første omgang en forøgelse af gældskvoten i 2004 med 0,8 procentpoint, hovedsagelig på grund af den forventede stigning i underskuddet på statsfinanserne i samme år. Gældskvoten ventes derefter at falde igennem resten af programperioden og nå ned på omkring 20,1 % i 2007. Regeringen har planer om at nedskære omfanget af statsgaranterede lån fra 2 % af BNP til 1,2 % på mellemlang sigt. Der er ikke udstedt garantier for nye lån siden 2003.-  I programmet gennemgås regeringens strukturreformer, der fokuserer på pensioner og sundhed, arbejdsmarkedet, landbrug og produktmarkederne. Reformerne af pensions- og sundhedssystemet forventes at forbedre systemets effektivitet og de offentlige finansers bæredygtighed på lang sigt, men der er stadig en vis usikkerhed om omkostningerne på mellemlang sigt. Der foreslås foranstaltninger for at skabe en bedre balance mellem kapital- og indkomstskat (ved at lette indkomstskatten) og for at forbedre kontrollen med og den effektive anvendelse af udgifterne.-  Litauens offentlige finanser synes at stå ret stærk med hensyn til bæredygtighed på længere sigt, især på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Den forholdsvis lave gældskvote og de gennemførte foranstaltninger i forbindelse med pensionsreformen, herunder indførelsen af de finansierede søjler, vil medvirke til at mindske budgetvirkningerne af den aldrende befolkning. Den strategi, der er skitseret i programmet, tager udgangspunkt i et begrænset budgetunderskud på mellemlang sigt og de langfristede virkninger af pensionsreformen. Der skal dog holdes et vågent øje med risici i forbindelse med omkostningerne ved pensionsreformen og de udestående eventualforpligtelser. Endvidere kan reformforanstaltninger inden for sundhedssektoren medføre højere udgifter. Litauen har en forholdsvis lav skattekvote. Det bæredygtighedsgab, der opstår på lang sigt, kan modvirkes ved at hæve den.-  Alt i alt er den økonomiske politik, der er skitseret i opdateringen, stort set forenelig med de landespecifikke generelle økonomiske retningslinjer med hensyn til de offentlige finanser. Der er truffet foranstaltninger for at anvende uventet store indtægter og besparelser i budgetteret EU-samfinansiering til at nedbringe underskuddet og begrænse udgiftsoverskridelser. De bekendtgjorte foranstaltninger er ikke udvidet til at omfatte besparelser i poster, der ikke vedrører EU-samfinansiering.På baggrund af ovenstående vurdering bør Litauen:(i) gøre yderligere fremskridt i retning af en budgetstilling tæt på balance, især i lyset af landets underskud på betalingsbalancens løbende poster og presset fra den indenlandske efterspørgsel som følge af den kraftige stigning i låntagningen(ii) overholde budgettet for 2005 konsekvent for at mindske risikoen for at overskride referenceværdien på 3 %(iii) anvende uventet store eller supplerende indtægter og ubrugte udgiftsposter til at nedbringe underskuddet.På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling til Rådets udtalelse om Litauens opdaterede konvergensprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Litauens opdaterede konvergensprogram 2004-2007RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 9, stk. 3,under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:1.  Den [8. marts 2005] gennemgik Rådet Litauens opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007. Programmet opfylder i det store og hele kravene i den reviderede adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form. Nogle af de påkrævede data om eksterne antagelser foreligger ikke, og der mangler også nogle valgfrie oplysninger, selv om dette ikke vanskeliggør vurderingen af programmet. Litauen opfordres derfor til at opfylde disse datakrav i adfærd skodeksen.2.  I det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes den reale BNP-vækst at falde fra 6,5 % i 2004 til 6,2 % i gennemsnit i resten af programperioden. På grundlag af de aktuelt foreliggende oplysninger, synes scenariet at afspejle troværdige vækstantagelser. Programmets inflationsfremskrivninger forekommer også realistiske, selv om tallet for 2006 forekommer noget lavt.3.  Hovedmålsætningen for den mellemfristede budgetstrategi, der er fastsat i programmet, er en ”tilnærmelse til et konjunkturmæssigt afbalanceret offentligt budget”. I programmet forventes det offentlige underskud at forblive på 2,5 % af BNP i 2005, og derefter gradvis at falde til 1,5 % i 2007. Det primære underskud forventes forbedret marginalt fra 1,5 % af BNP i 2004 til 1,4 % i 2005, og derefter at falde gradvis til 0,5 % i 2007. Konsolideringen skal hovedsagelig opnås gennem en forøgelse af indtægtskvoten fra et lavt udgangspunkt, og efter 2005 vil udgiftssiden også bidrage. Indtægterne ventes at stige fra 33 % af BNP i 2004 til 34,5 % i 2007 efter at være toppet i 2006. Udgifterne forventes i første omgang at stige fra 35,5 % af BNP i 2004 til 36,9 % i 2005, og derefter at falde gradvis til 36 % i 2007. Et omfattende offentligt investeringsprogram er ved at blive gennemført, hvilket vil hæve de offentlige investeringer fra 3,4 % af BNP i 2004 til 5 % i 2007, og give en gennemsnitlig offentlig investeringskvote for programperioden på ca. 4,6 % af BNP mod et EU-gennemsnit på 2,4 % af BNP i 2004. Sammenlignet med programmet fra maj 2004 anslås underskuddet for 2004 at blive lavere end budgetteret. Målene for 2005-2007 opretholdes på trods af en betydelig nedadgående revision af BNP-væksten.4.  Risiciene i forbindelse med programmets budgetfremskrivninger synes i det store og hele at være i balance. På den ene side har regeringen i de senere år haft gode resultater med hensyn til at nå sine finanspolitiske mål. De nye vækstantagelser er forsigtige, og risiciene for en negativ makroøkonomisk udvikling forekommer begrænsede. Den største risiko for de finanspolitiske fremskrivninger skyldes usikkerheden om gennemførelsen af de budgetforanstaltninger, der er bekendtgjort i programmet. Det kan især blive vanskeligt at nå målet for skatteindtægterne i 2005, hvis man ikke træffer foranstaltninger for at udligne afskaffelsen af vejafgiften. Undlader man at gennemføre de planlagte foranstaltninger for at begrænse udgiftsoverskridelser, kan det true budgetmålene i programperioden. Andre risici skyldes den forholdsvis store usikkerhed om omkostningerne ved pensionsreformen, de omfattende udestående eventualforpligtelser, budgetrestancer, opsparingsforpligtelser, udestående forpligtelser i forbindelse med restitution af fast ejendom og udgifter i forbindelse med nedlukningen af atomkraftværket Ignalina.5.  I lyset af denne risikovurdering synes budgetstillingen i programmet ikke at give en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre underskuddet i at overskride grænseværdien på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske forhold i hele programperioden, især i 2005. Den er også utilstrækkelig til at sikre, at stabilitets- og vækstpagtens mellemfristede målsætning om en budgetstilling tæt på balance kan nås.6.  Gældskvoten forventes at stige til 20,1 % af BNP i 2004, altså langt under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. I programmet ventes gældskvoten at forblive på samme niveau i 2007 efter at være toppet med 20,9 % i 2005.7.  Litauens offentlige finanser synes at stå ret stærk med hensyn til bæredygtighed på længere sigt, især på grund af de forventede budgetudgifter til en aldrende befolkning. Den forholdsvis lave gældskvote og de gennemførte foranstaltninger i forbindelse med pensionsreformen, herunder indførelsen af de finansierede søjler, vil medvirke til at mindske budgetvirkningerne af den aldrende befolkning. Den strategi, der er skitseret i programmet, tager udgangspunkt i et begrænset budgetunderskud på mellemlang sigt og de langfristede budgetvirkninger af pensionsreformen. Der skal dog holdes et vågent øje med risici i forbindelse med omkostningerne ved pensionsreformen. Endvidere kan reformforanstaltninger inden for sundhedssektoren medføre højere udgifter. Litauen har dog en forholdsvis lav skattekvote. Det bæredygtighedsgab, der opstår på lang sigt, kan modvirkes ved at hæve den.8.  Alt i alt er den økonomiske politik, der er skitseret i opdateringen, stort set forenelig med de landespecifikke generelle økonomiske retningslinjer med hensyn til de offentlige finanser. Der er truffet foranstaltninger for at anvende uventet store indtægter og besparelser i budgetteret EU-samfinansiering til at nedbringe underskuddet og begrænse udgiftsoverskridelser. De bekendtgjorte foranstaltninger er ikke udvidet til at omfatte besparelser i poster, der ikke vedrører EU-samfinansiering.* * *På baggrund af ovenstående vurdering er Rådet af den opfattelse, at Litauen bør:(i) gøre yderligere fremskridt i retning af en budgetstilling tæt på balance, især i lyset af landets underskud på betalingsbalancens løbende poster og presset fra den indenlandske efterspørgsel som følge af den kraftige stigning i låntagningen(ii) overholde budgettet for 2005 konsekvent for at mindske risikoen for at overskride referenceværdien på 3 %(iii) anvende uventet store eller supplerende indtægter og ubrugte udgiftsposter til at nedbringe underskuddet.Sammenligning af de centrale makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Real BNP-vækst (procentvis ændring) | KP jan. 2005 | 6,5 | 6,5 | 6,2 | 6,0 |KOM okt. 2004 | 7,1 | 6,4 | 5,9 | - |KP maj 2004 | 7,0 | 7,3 | 6,6 | 6,3 |HICP-inflation1 (%) | KP jan. 2005 | 1,2 | 2,9 | 2,5 | 2,9 |KOM okt. 2004 | 1,2 | 2,9 | 2,8 | - |KP maj 2004 | 0,9 | 2,0 | 2,1 | 2,5 |Offentlig saldo (% af BNP) | KP jan. 2005 | -2,5 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |KOM okt. 2004 | -2,6 | -2,5 | -1,9 | - |KP maj 2004 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |Primær saldo (% af BNP) | KP jan. 2005 | -1,5 | -1,4 | -0,8 | -0,5 |KOM okt. 2004 | -1,4 | -1,4 | -0,9 | -0,5 |KP maj 2004 | -1,3 | -1,2 | -0,6 | -0,4 |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | KP jan. 2005 | 20,1 | 20,9 | 20,3 | 20,1 |KOM okt. 2004 | 21,1 | 21,7 | 21,3 | - |KP maj 2004 | 22,4 | 22,2 | 21,4 | 21,0 |Anm.: 1I konvergensprogrammet er inflationen udtrykt ved forbrugerprisindekset. Kilder: Konvergensprogrammet (KP), Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2004 (KOM). |[1] EFT L 209 af 2.8.1997. Alle dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Revideret udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, godkendt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668 af 27.11.2002.[4] Et pensionssystem med en anden søjle blev indført i 2004. Arbejdstagere, der deltager i anden søjle, yder ikke direkte bidrag hertil. Staten indsamler alle bidrag fra arbejdstagerne til første og anden søjle og overfører derefter den relevante del til den anden søjle (som en kapitaloverførsel). Derfor er omkostningerne ved pensionsreformen opført i programmets oversigt over offentlige udgifter.[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Kommissionens henstilling nr. 812/78/EKSF af 21. april 1978 om forlængelse af de midlertidige antidumpingsforanstaltninger, i forbindelse med indførsel af stålprodukter med oprindelse i Polen og Spanien

text:
22 . 4 . 78                                  De Europæiske Fællesskabers Tidende                              Nr. L 108 /29
                               KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 812/78 /EKSF
                                                     af 21 . april 1978
              om forlængelse af de midlertidige antidumpingforanstaltninger, i forbindelse
                    med indførsel af stålprodukter med oprindelse i Polen og Spanien
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE                                    FØLGENDE HENSTILLING :
FÆLLESSKABER RETTER —
                                                                                Artikel 1
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det
europæiske Kul - og Stålfællesskab, særlig artikel 74,            De midlertidige antidumpingforanstaltninger, der er
                                                                  indført ved henstilling nr. 1 1 8 /78 /EKSF for indførse
under henvisning til Kommissionens henstilling 77/                len af stålprodukter med oprindelse i Polen og Spa
329/EKSF om beskyttelse mod dumping, præmier el                  nien forlænges for et tidsrum af højst tre måneder.
ler subventioner fra lande, der ikke tilhører Det euro
pæiske Kul- og Stålfællesskab ( 1 ), som ændret ved hen                                    Artikel 2
stilling nr. 3004/77/EKSF (2), særlig artikel 16 og 19,
                                                                  Med forbehold af bestemmelserne i artikel 1 frigives
under henvisning til udtalelser fra Det rådgivende                det beløb , der er stillet som sikkerhed i form af midler
Udvalg, som er nedsat i henhold til henstilling 77/               tidig antidumpingtold, i den udstrækning, importøren
329/ EKSF, og                                                     over for de kompetente nationale myndigheder godt
ud fra følgende betragtninger :                                   gør, at antidumpingtolden skyldes en lavere værdi
                                                                  som følge af, at varernes kvalitet er ringere end den
Ved henstilling nr. 1 18 /78/ EKFS (3) har Kommissio             ringeste kvalitet, der er beskrevet i Kommissionens
nen indført midlertidig antidumpingtold for indførse             seneste offentliggørelse af basispriser.
len af stålprodukter med oprindelse i Polen og Spa
nien ;                                                                                Artikel 3
undersøgelsen af dette spørgsmål er endnu ikke afslut            Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne. Den
tet, og eksportører og importører, der vides at være be          træder i kraft i hver medlemsstat på datoen for offent
rørt, har anmodet om, at tolden forlænges for et tids            liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
rum af højst tre måneder ;
det er derfor rimeligt at forlænge de midlertidige for           Udfærdiget i Bruxelles, den 21 . april 1978 .
anstaltninger ;
der bør imidlertid tages passende hensyn til en even                                        På Kommissionens vegne
tuel lavere værdi af de indførte produkter, som impor                                           Antonio GIOLITTI
tørerne påberåber sig og på tilfredsstillende måde påvi
ser over for de kompetente nationale myndigheder —                                          Medlem af Kommissionen
(•) EFT nr. L 114 af 5 . 5 . 1977, s. 6 .
(2) EFT nr. L 352 af 31 . 12. 1977, s . 13 .
 3 EFT nr. L 19 af 24. 1 . 1978 , s. 3 .


Avis juridique important

|

31987H0062

87/62/EØF: Kommissionens henstilling af 22. december 1986 vedrørende overvågning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer

EF-Tidende nr. L 033 af 04/02/1987 s. 0010 - 0015

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING  af 22. december 1986  vedroerende overvaagning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer  (87/62/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og saerlig artikel 155, og  ud fra foelgende betragtninger:  Indfoerelsen af denne henstilling er i overensstemmelse med Kommissionens hvidbog, »Gennemfoerelse af det interne marked« (1);  Det raadgivende Udvalg, som er nedsat i henhold til artikel 11 i Raadets direktiv 77/780/EOEF, foerste Raadsdirektiv af 12. december 1977 om samordning af lovgivningen om adgang til at optage og udoeve virksomhed som kreditinstitut (2), har bistaaet Kommissionen ved forberedelsen af denne henstilling om harmonisering af bestemmelserne om store engagementer;  overvaagning af og kontrol med et kreditinstituts store engagementer er en integrerende del af et forsigtighedsbestemt tilsyn. Overdreven koncentration af store engagementer med en enkelt kunde eller gruppe af indbyrdes forbundne kunder kan foere til en uacceptabel grad af risikokoncentration. En saadan situation kan anses for at vaere til skade for et kreditinstituts solvens;  da kreditinstitutter i et faelles bankmarked konkurrerer direkte med hinanden, boer forsigtighedsbestemte tilsynskrav i hele Faellesskabet tjene til at oege offentlighedens tillid, styrke og beskytte banksystemet og formindske konkurrencefordrejning ved indfoerelse af en gradvis tilnaermelse af de af medlemsstaterne fastsatte og anvendte indberetningstaerskler og graenser for store engagementer;  overvaagnings- og kontrolordningen vedroerende store engagementer boer paa den ene side give de kompetente myndigheder adgang til de noedvendige data til risikovurderinger og tilskyndelse til spredning og paa den anden side give mulighed for samarbejde ved anvendelse af ordningen mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder og mellem disse og myndighederne i tredjelande;  faelles standarder for overvaagning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer vil i foerste omgang blive indfoert ved en henstilling. Et saadant instrument er blevet valgt, da det giver muligheder for gradvis tilpasning af eksisterende ordninger og for indfoerelse af nye ordninger uden at skabe forstyrrelse i Faellesskabets banksystem;  gennemfoerelsen af denne henstilling vil skabe et godt grundlag, der vil goere en snarlig vedtagelse af et direktiv om overvaagning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer lettere og hurtigere;  de standarder, der er indeholdt i denne henstilling, finder anvendelse paa alle i Faellesskabet tilladte kreditinstitutter. Der findes i nogle medlemsstater en saerlig national lovgivning eller administrative bestemmelser, der tilgodeser specialiserede kreditinstitutters saerlige driftsmaessige krav. Hvis saadanne institutter undergives de samme eller mere restriktive bestemmelser, kan anvendelsen af de oven for omhandlede faelles standarder udsaettes, indtil disse specialiserede institutter er bragt ind under denne henstillings anvendelsesomraade, forudsat at saadan udsaettelse ikke giver instituttet en konkurrencemaessig fordel;  indtil gennemfoerelsen af Raadets direktiv 86/635/EOEF om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters aarsregnskaber og konsoliderede regnskaber (1) og indtil harmoniseringen af observationsnoegletal har fundet sted, overlades regnskabsteknikken for saa vidt angaar beregningen af et stort engagement til medlemsstatens bedoemmelse;  en indikativ liste over de elementer, der udgoer et engagement findes i et tillaeg til bilaget til denne henstilling. Indtil senere samordning har fundet sted, kan medlemsstaterne anvende en skoensmaessig vaegtning af et elements absolutte vaerdi. Det forventes, at medlemsstaterne medtager alle nye elementer, der stort set er af samme karakter;  definitionen af en gruppe af indbyrdes forbundne kunder er paa den ene side sket i overensstemmelse med bestemmelserne i Raadets direktiv 83/349/EOEF (2), som nu anvendes paa banker og andre finansielle institutter i overensstemmelse med foernaevnte direktiv 86/635/EOEF, og paa den anden side ud fra en indre finansiel og oekonomisk afhaengighed;  da taersklen, graenser for engagement og den foreslaaede vaegtning, der er foreskrevet i denne henstilling, er det indledende stadium i harmoniseringsprocessen, kan medlemsstaterne anvende strengere krav;  den i henstillingen fastsatte indberetningsperiode goer det noedvendigt for et kreditinstitut mindst en gang om aaret at fremlaegge oplysninger vedroerende engagementer. Det foreslaas, at de kompetente myndigheder stiller krav om hyppigere indberetninger paa linie med normale krav om forsigtigt tilsyn -  HENSTILLER AT MEDLEMSSTATERNE SKAL:  1. overvaage og kontrollere kreditinstitutters store engagementer i overensstemmelse med bestemmelsen indeholdt i vedlagte bilag.  2. inden 24 maaneder efter denne henstillings meddelelse forelaegge Kommissionen teksten til de vigtigste love og administrative bestemmelser, som de har vedtaget paa foranledning af denne henstilling paa dette omraade.  Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1986.  Paa Kommissionens vegne  COCKFIELD  Naestformand  (1) Dokument KOM(85) 310.  (2) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30.  (1) EFT nr. L 372 af 31. 12. 1986, s. 1.  (2) EFT nr. L 193 af 18. 7. 1983, s. 1.  BILAG  OVERVAAGNING AF OG KONTROL MED KREDITINSTITUTTERS STORE ENGAGEMENTER  Artikel 1  Definitioner  I denne henstilling forstaas ved:  - »kreditinstitut«: de i artikel 1, foerste led, i Raadets direktiv 77/780/EOEF definerede foretagender,  - »kompetente myndigheder«: de i artikel 1, femte led, i Raadets direktiv 83/350/EOEF (1) definerede nationale myndigheder,  - »offentlige myndigheder«: de i artikel 2, foerste led, i Raadets direktiv 80/723/EOEF (2) definerede virksomheder,  - »engagementer«: de kreditfaciliteter - hvad enten de er udnyttet eller ej - som kreditinstituttet har indroemmet en kunde eller en gruppe af indbyrdes forbundne kunder, og uanset om de fremgaar af balancen eller ej, herunder indbefattet de forpligtelser og eventualforpligtelser, der af de respektive kompetente myndigheder anses for relevante, naar det paagaeldende instituts identificerbare risici skal vurderes. En indikativ liste over engagementer findes i et tillaeg til bilaget til naervaerende henstilling,  - »egenkapital«: defineres i overensstemmelse med KOM(86) 169/2 endelig udg. (3),  - »en gruppe af indbyrdes forbundne kunder« (4): to eller flere fysiske eller juridiske personer, der har indgaaet engagementer med det samme kreditinstitut eller med et af dets datterselskaber enten i forening eller hver for sig, og mellem hvilke der bestaar en indbyrdes forbindelse, idet:  i) en af dem direkte eller indirekte har en bestemmende indflydelse over en af de andre som defineret i artikel 1 i direktiv 83/349/EOEF, eller  ii) deres samlede engagementer udgoer en enkeltrisiko for kreditinstituttet ved at vaere saa indbyrdes forbundne med sandsynlighed for, at hvis en af dem udsaettes for finansielle problemer, vil den anden eller de alle muligvis faa vanskeligheder med tilbagebetalingen. Kreditinstituttet boer som eksempel paa indbyrdes forbindelser tage hensyn til foelgende:  - faellesejerforhold,  - faelles bestyrelsesmedlemmer,  - krydsgarantier,  - direkte kommerciel indbyrdes afhaengighed, som ikke kan erstattes i det korte loeb.  Dersom der bestaar saadanne indbyrdes forbindelser vil det stemme overens med sund praksis at vurdere saadanne forpligtelser som en enkeltrisiko.  Artikel 2  Anvendelsesomraade  1. Denne henstilling finder anvendelse paa alle kreditinstitutter som defineret i artikel 1, jf. dog stk. 2 og 3.  2. Medlemsstaterne behoever ikke anvende denne henstilling over for:  a) kreditinstitutter opregnet i artikel 2, stk. 2, i direktiv 77/780/EOEF, som aendret ved direktiv 86/524/EOEF (5);  b) institutioner i medlemsstaten, som defineret i artikel 2, stk. 4, litra a), i direktiv 77/780/EOEF, der er tilknyttet et centralt organ i medlemsstaten. I denne situation skal der, uden at det har bindende virkning for anvendelsen af denne henstilling, foretages konsolideret tilsyn med hensyn til store engagementer for helheden, nemlig det centrale organ og dets tilknyttede institutioner.  3. Indtil en senere samordning har fundet sted kan medlemsstaterne holde de specialiserede kreditinstitutter, for hvis specielle virksomhed, der gaelder en saerlig national lovgivning eller administrative bestemmelser vedroerende bl.a. overvaagning af og kontrol med store engagementer, uden for denne henstillings anvendelsesomraade. Kommissionen skal have underretning om disse kreditinstitutter senest seks maaneder efter denne henstillings meddelelse.  Artikel 3  Indberetning om store engagementer  1. Kreditinstitutter skal til de kompetente myndigheder mindst en gang om aaret foretage indberetning om store engagementer som defineret i stk. 2 og andre engagementer, som defineret i stk. 3 i den udstraekning stk. 3 kommer i anvendelse.  2. Et kreditinstituts engagement med en kunde eller en gruppe af indbyrdes forbundne kunder betragtes som stort, naar det naar op paa 15 % eller mere af kreditinstituttets egenkapital.  3. Med hensyn til de medlemsstater, der ikke har et kreditoplysningsforetagende og med hensyn til de, der har et saadant foretagende, men som ikke opfylder kravene i stk. 4, og uanset om der i et kreditinstitut findes store engagementer, skal de kompetente myndigheder kraeve, at den i stk. 1 omhandlede indberetning indeholder mindst 10 % af de engagementer, der procentuelt er de stoerste.  4. De indberetninger, som et kreditinstitut indgiver til en medlemsstats kreditoplysningsforetagende, anses at opfylde de i denne artikel naevnte krav, forudsat:  i) at kreditoplysningsforetagendet drives eller er underkastet tilsyn af de kompetente myndigheder eller af andre offentlige myndigheder, som afgiver beretning til de kompetente myndigheder;  ii) at engagementerne er blevet konsolideret af enten kreditinstituttet, kreditoplysningsforetagendet eller de kompetente myndigheder;  iii) at de oplysninger, der forelaegges kreditoplysningsforetagendet, i det store og hele stemmer overens med definitionen paa et engagement, saaledes som defineret i artikel 1, fjerde led.  Artikel 4  OEvre graenser for store engagementer  1. Et kreditinstitut maa ikke med en enkelt kunde eller en gruppe af indbyrdes forbundne kunder indgaa et engagement, der overstiger 40 % af kreditinstituttets egenkapital.  2. Et kreditinstitut maa ikke indgaa store engagementer, som tilsammen overstiger 800 % af egenkapitalen  3. De i stk. 1 og 2 fastsatte oevre graenser kan kun overskrides, naar saerlige omstaendigheder goer sig gaeldende, og de kompetente myndigheder skal i saa fald kraeve af kreditinstituttet, at det enten forhoejer egenkapitalen eller traeffer andre foranstaltninger med tilsvarende virkning.  4. Nedennaevnte kunder og grupper af indbyrdes forbundne kunder kan af de kompetente myndigheder helt eller delvis undtages fra bestemmelserne i stk. 1 og 2:  i) offentlige myndigheder i:  a) en hvilken som helst medlemsstat;  b) lande, der er opfoert paa den liste over industrialiserede lande, der er udarbejdet af IMF til statistiske formaal.  ii) De europaeiske Faellesskabers institutioner samt statslige internationale organisationer, som vedkommende medlemsstat er medlem af.  5. De kompetente myndigheder kan fra bestemmelserne i stk. 1 og 2 helt eller delvis undtage:  a) engagementer for hvilke der udtrykkeligt er stillet en uigenkaldelig garanti eller anden form for sikkerhed af de i stk. 4 omhandlede organisationer;  b) engagementer, der er sikrede ved konstante deposita eller boersnoterede vaerdipapirer, forudsat vaerdien af sidstnaevnte beregnes paa en forsigtig og konservativ maade.  6. De kompetente myndigheder kan fra denne henstilling undtage interbank-mellemvaerender, der har en loebetid paa seks maaneder eller derunder. Uanset bestemmelsen i stk. 1 og 2 kan de kompetente myndigheder overveje at fastsaette hoejere oevre graenser eller/og alternativ vaegtning af de resterende interbank-mellemvaerender og for engagementer, for hvilke der er stillet en garanti af et kreditinstitut.  Artikel 5  Tredjelande  1. For saa vidt angaar en filial, som har sit hovedsaede i et tredjeland, kan de kompetente myndigheder kraeve, at dens engagementer indberettes med henblik paa overvaagning og kontrol. Anvendelsen af naervaerende stykke kan ske i henhold til bilaterale aftaler mellem de respektive kompetente myndigheder med henblik paa at lette gennemfoerelsen af princippet om »hjemlandskontrol«.  2. For en filial af et kreditinstitut som har sit hovedsaede i et tredjeland maa medlemsstaterne ikke anvende bestemmelser, som vil give denne filial en gunstigere stilling end en filial af et kreditinstitut, som har sit hovedsaede i Faellesskabet.  3. Anvendelsen af naervaerende henstilling paa kreditinstitutter, hvis moderselskab har sit hjemsted i et tredjeland og paa kreditinstitutter, der er beliggende i et tredjeland, og hvis moderkreditinstitut har sit hjemsted inden for Faellesskabet, kan fastlaegges ved bilaterale aftaler paa gensidighedsbasis mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og det paagaeldende tredjeland. Disse aftaler skal have til formaal at sikre, at medlemsstaternes kompetente myndigheder har mulighed for at indhente de oplysninger, der er noedvendige for overvaagning af og kontrol med store engagementer i et kreditinstitut inden for Faellesskabet, som har kapitalinteresser uden for dette, og at de kompetente myndigheder i et tredjeland har mulighed for at indhente oplysninger, der er noedvendige for tilsyn med moderselskaber, der har deres hjemsted inden for de paagaeldende landes omraade, og som besidder kapitalinteresser i kreditinstitutter, der er beliggende i en eller flere medlemsstater. 4. Inden medlemsstaterne indleder forhandlinger med tredjelande om aftaler, skal de underrette Kommissionen og Det raadgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 11 i direktiv 77/780/EOEF. Kommissionen drager omsorg for samordning af de politiske maalsaetninger, der skal tilstraebes i saadanne forhandlinger og kan i saadanne tilfaelde forelaegge dette for Det raadgivende Udvalg.  Artikel 6  Konsolidering  1. Engagementer, indgaaet af et kreditinstitut, der har en kapitalinteresse, saaledes som defineret i artikel 1, 3. afsnit, i direktiv 83/350/EOEF, i et andet kreditinstitut eller finansieringsinstitut skal overvaages og kontrolleres paa konsolideret grundlag i det omfang og paa den maade, der er foreskrevet af vedkommende medlemsstat i overensstemmelse med direktiv 83/350/EOEF.  2. Uanset ovenstaaende bestemmelse kan en medlemsstats kompetente myndigheder ogsaa paa et delvis konsolideret eller ikke-konsolideret grundlag overvaage og kontrollere de enkelte kreditinstitutters engagementer.  Artikel 7  Foranstaltninger, der kan lette henstillingens gennemfoerelse  1. Medlemsstaterne paaser, at der ikke foreligger retlige hindringer for, at et kreditinstitut eller et finansieringsinstitut giver et kreditinstitut, der har kapitalinteresser i disse institutter, de noedvendige oplysninger, for at der kan foretages overvaagning og kontrol af store engagementer i overensstemmelse med denne henstilling.  2. Medlemsstaterne tillader udveksling mellem deres kompetente myndigheder af de oplysninger, der er noedvendige for gennemfoerelsen af overvaagning og kontrol af store engagementer i overensstemmelse med denne henstilling, idet det dog for saa vidt angaar finansieringsinstitutter forudsaettes, at indsamlingen af eller raadigheden over oplysninger paa ingen maade medfoerer, at de kompetente myndigheder tillaegges en tilsynsfoerende funktion over for saadanne finansieringsinstitutter.  3. Enhver udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder som fastsat i denne henstilling er undergivet tjenstlig tavshedspligt i overensstemmelse med artikel 12 i direktiv 77/780/EOEF; saadanne oplysninger maa udelukkende anvendes med henblik paa overvaagning og kontrol med de relevante kreditinstitutters solvens.  4. OEnsker de kompetente myndigheder i en medlemsstat ved anvendelsen af denne henstilling paa et kreditinstitut i bestemte tilfaelde at kontrollere oplysninger om et kreditinstitut eller finansieringsinstitut, der er beliggende i en anden medlemsstat, maa de anmode de kompetente myndigheder i den anden medlemsstat om at foretage denne kontrol. De myndigheder, som modtager anmodninger skal, inden for rammerne af deres befoejelser, efterkomme denne enten ved selv at foretage kontrollen eller ved at tillade, at de myndigheder, der har fremsat anmodningen, foretager kontrollen, eller ved at lade en revisor eller anden sagkyndig foretage denne.  Artikel 8  Overgangsbestemmelser vedroerende overskridelse af oevre graenser for store engagementer  1. Har et kreditinstitut ved ikrafttraedelsen af foranstaltninger, truffet i henhold til denne henstilling allerede indgaaet et engagement eller engagementer, der overskrider den oevre graense for store engagementer eller den oevre graense for aggregerede store engagementer, jf. artikel 4, tager de kompetente myndigheder skridt til at nedbringe det eller de paagaeldende engagementer til de i henhold til denne henstilling tilladte graenser.  2. Denne nedbringelse sker efter en forud fastlagt plan, der vedtages og gennemfoeres inden for en frist, der af de kompetente myndigheder anses for forsvarlig ud fra et forsigtighedshensyn og fair i konkurrencemaessig henseende. De kompetente myndigheder skal underrette Kommissionen om den saaledes fastlagte tidsplan.  (1) EFT nr. L 193 af 18. 7. 1983, s. 18.  (2) EFT nr. L 195 af 29. 7. 1980, s. 35.  (3) EFT nr. L 243 af 27. 9. 1986, s. 4.  (4) Selvom det ved vurderingen af de med engagementer forbundne risici er overordentlig vanskeligt at fastsaette en entydig, kort og juridisk uangribelig definition paa, hvad der skal forstaas ved en gruppe af indbyrdes forbundne kunder, er det ikke desto mindre absolut noedvendigt for ledelsen af et kreditinstitut at faa fastlagt, hvor vidt der bestaar et finansielt, retligt eller oekonomisk afhaengighedsforhold mellem dets kunder.  (5) EFT nr. L 309 af 4. 11. 1986, s. 15.  Tillaeg  DEFINITION AF »ENGAGEMENT«  Supplerende oplysninger  De nedenfor anfoerte poster er en indikativ liste over elementer, som en medlemsstat kan overveje at lade indbefatte under begrebet »engagement«. Indtil naermere koordinering har fundet sted, har medlemsstaterne ret til at fastsaette en vaegtning af de poster, som er angivet i nedenstaaende liste. Dog anbefaler Kommissionen, at de poster, som er indeholdt i afsnit A og B (i), bliver vaegtet med 100 %. Da listen er indikativ, og derfor ikke kan betragtes som udtoemmende, forventer Kommissionen, at medlemsstaterne medtager alle saadanne poster, som stort set har samme karakter under »engagement«.  A. Poster, der fremgaar af balancen:  - Laan og forudbetalinger, herunder overtraek  - Veksler og solaveksler  - Lejekontrakter  - Aktier og andre vaerdipapirer  - Ansvarlig indskudskapital  - Indlaansbeviser.  B. Poster, der ikke fremgaar af balancen:  i) Garantier og lignende latente forpligtelser:  - Accepter  - Endossementer paa veksler, som ikke baerer navnet paa et andet kreditinstitut  - Garantier i form af kreditsubstitutter  - Remburser, udstedte og bekraeftede  - Transaktioner med regresret  - Garantier og sikkerhed, herunder licitations- og fuldfoerelsesgarantier samt told- og afgiftsgarantier  - Uigenkaldeligt afgivne kreditbreve:  ii) Forpligtelser:  - Salg af aktiver og tilbagekoebsaftaler  - Aktiver koebt i henhold til kontant terminskontrakt  - Ubetalt del af delvis betalte aktiver og vaerdipapirer  - Standby-faciliteter, saasom uigenkaldelige revolverende kreditlinjer  - Emissionsgarantier, herunder note insurance facilities og revolverende emissionsfaciliteter  - Uigenkaldelige ubenyttede overtraeksfaciliteter, forpligtelser til udlaan, koeb af vaerdipapirer eller ydelse af garantier eller acceptfaciliteter.


Avis juridique important

|

31990H0125

RAADETS  HENSTILLING  af 12. marts 1990  om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) for regnskabsaaret 1988  (90/125/EOEF)

EF-Tidende nr. L 073 af 20/03/1990 s. 0030 - 0030

*****  RAADETS  HENSTILLING  af 12. marts 1990  om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) for regnskabsaaret 1988  (90/125/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER -  som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 206b,  som henviser til anden AVS/EOEF-konvention, undertegnet i Lomé den 31. oktober 1979,  som henviser til Raadets afgoerelse 80/1186/EOEF af 16. december 1980 om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1),  som henviser til den interne aftale af 1979 om finansiering og forvaltning af Faellesskabets bistand (2), undertegnet den 20. november 1979, saerlig artikel 29, stk. 3,  som henviser til finansforordningen af 17. marts 1981 vedroerende Den Femte Europaeiske Udviklingsfond (3), saerlig artikel 66 til 70,  som har gennemgaaet forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 1988 vedroerende transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) samt Revisionsrettens beretning vedroerende regnskabsaaret 1988 med Kommissionens tilhoerende svar (4),  som tager i betragtning, at der i henhold til artikel 29, stk. 3, i den interne aftale meddeles Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) af Europa-Parlamentet efter henstilling fra Raadet, og  som tager i betragtning, at Kommissionens gennemfoerelse af alle transaktioner under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) i regnskabsaaret 1988 har vaeret tilfredsstillende -  HENSTILLER  til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemfoerelsen af transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1979) (femte EUF) for regnskabsaaret 1988.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. marts 1990.  Paa Raadets vegne  A. REYNOLDS  Formand  (1) EFT nr. L 361 af 31. 12. 1980, s. 1.  (2) EFT nr. L 347 af 22. 12. 1980, s. 210.  (3) EFT nr. L 101 af 11. 4. 1981, s. 12.  (4) EFT nr. C 312 af 12. 12. 1989, s. 181 og 335.


Avis juridique important

|

32001H1214(01)

Rådets henstilling af 6. december 2001 om indførelse af en fælles skala til vurdering af trusler mod officielle repræsentanter, der besøger Den Europæiske Union

EF-Tidende nr. C 356 af 14/12/2001 s. 0001 - 0002

Rådets henstillingaf 6. december 2001om indførelse af en fælles skala til vurdering af trusler mod officielle repræsentanter, der besøger Den Europæiske Union(2001/C 356/01)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,som henviser til traktaten om Den Europæiske Union, ogsom tager følgende i betragtning:Det er nødvendigt at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaterne inden for forebyggelse af terrorisme.Officielle repræsentanter for medlemsstaterne eller tredjelande rejser stadig hyppigere inden for Unionens område.Der må derfor etableres statiske og dynamiske beskyttelsesordninger, der bør baseres på en saglig og rimelig vurdering af den eventuelle terrortrussel mod sådanne personer.Det bør gøres lettere for medlemsstaternes politi og sikkerhedstjenester at udveksle oplysninger om de relevante tjenesters vurdering af trusselsniveauet.Vurderingen vedrører det land, hvor besøget finder sted, idet der dog vil blive taget hensyn til vurderingen af det land, hvor den officielle repræsentant er bosiddende -HENSTILLER til medlemsstaterne:1) At de øger og forbedrer udvekslingen af oplysninger om vurderingen af terrortruslen mod officielle repræsentanter på besøg i EU's medlemsstater inden for rammerne af den nationale lovgivning på området og uden at etablere nye institutionelle strukturer. Udvekslingen af oplysninger kan finde sted efter anmodning fra en medlemsstat og navnlig i tiden forud for officielle repræsentanters besøg.2) At de med henblik herpå udpeger en (eller flere) tjeneste(r), der skal vurdere en sådan trussel og videregive oplysninger herom. Formandskabet for Rådet udarbejder og ajourfører en liste over de relevante tjenester og fremsender den til medlemsstaterne.3) At de anvender den i bilaget opstillede forenklede og praktiske vurderingsskala, som ved hjælp af tal og/eller bogstaver muliggør en hurtig informationsudveksling mellem de nationale kontaktpunkter. Formålet med denne skala er at måle terrortruslen på grundlag af en rationel analyse, men vedrører ikke politiets forholdsregler, som henhører under den enkelte medlemsstats ansvarsområde. Skalaen anvendes i konsultationerne mellem medlemsstaterne, men anvendelsen inden for rammerne af de nationale tjenesters eget kompetenceområde er ikke obligatorisk.4) At sørge for, at oplysninger, som fremsendes i medfør af denne henstilling, behandles som klassificerede, ikke mindst når det drejer sig om tredjelande, og vurderingen foretages i forbindelse med besøg af officielle repræsentanter for disse lande. Formålet med oplysningerne er udelukkende at forebygge terrorisme, og de må ikke videregives til tredjelande, eller anvendes i forbindelse med en retssag, uden at afsenderstaten har givet sit samtykke hertil.5) At de gør brug af forbindelseskontorernes net til fremsendelsen af oplysningerne, og at anmodninger og svar til de(n) relevante tjeneste(r) fremsendes hurtigt.6) I så vid udstrækning som muligt at deltage i udvekslingen af sådanne trusselsvurderinger, medmindre dette ville være til alvorlig skade for deres nationale interesser.7) At de, tre år efter at samarbejdet er fuldt ud etableret, foretager en evaluering af ordningen.8) At de inddrager Europol i dette samarbejde, for så vidt dette omfattes af Europols kompetenceområde.Udfærdiget i Bruxelles, den 6. december 2001.På Rådets vegneM. VerwilghenFormandBILAGVURDERINGSSKALA1. UMIDDELBAR TRUSSELSpecifikke efterretninger viser, at et angreb på den nærmere angivne fremtrædende person er umiddelbart forestående.2. HØJ TRUSSELSpecifikke efterretninger eller nyligt stedfundne terrorhandlinger tyder på, at den fremtrædende person vil kunne udgøre et højt prioriteret mål for en terrorgruppe.3. BETYDELIG TRUSSELGenerelle efterretninger af nyere dato, hvis politiske eller sikkerhedsmæssige baggrund tyder på, at den fremtrædende person vil kunne udgøre et prioriteret mål for en terrorgruppe.4. MODERAT TRUSSELDer foreligger ingen specifikke eller generelle efterretninger om en særlig trussel, men der er en potentiel trussel som følge af faktorer knyttet til den fremtrædende person eller det land, den pågældende repræsenterer.5. LAV TRUSSELDer foreligger ikke oplysninger, der giver rimelig grund til at forvente en terroraktion.Bogstavet "Z" (Zulu) vil kunne anvendes til at angive, at der foreligger en reel trussel om ikke-livstruende fjendtlige handlinger, der kan forulempe den fremtrædende person (personen risikerer at blive ramt af forskellige genstande, skubbet, el.lign.)


title: Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Maltas nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2014_x000b_

text:
				|

		52014DC0419

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Maltas nationale reformprogram for 2014_x000b__x000b_og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2014_x000b_ /* COM/2014/0419 final - 2014/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Maltas nationale reformprogram for 2014
og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten
om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og
artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets
forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af
overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske
politikker[1],
særlig artikel 5, stk. 2,
som henviser til
henstilling fra Europa-Kommissionen[2],
som henviser til
beslutninger fra Europa-Parlamentet[3],
som henviser til
konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse
fra Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse
fra Det Økonomiske of Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse
fra Udvalget for Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010
godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst
og beskæftigelse, Europa 2020, der er baseret på en øget samordning af de
økonomiske politikker og fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en
særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og
konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af Kommissionens
forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de
"integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at
tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
politik og beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog
medlemsstaternes stats- og regeringschefer en vækst- og beskæftigelsespagt, som
udgør en sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan
samt i euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter
og politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af
medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa
2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Den 9. juli 2013 vedtog
Rådet en henstilling om Maltas nationale reformprogram for 2013 og afgav sin
udtalelse om Maltas ajourførte stabilitetsprogram for 2012-2016. Den 15. november
2013 afgav Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 473/2013[4] udtalelse om Maltas forslag til budget for 2014[5].
(5)
Den 13. november 2013
vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse[6], som markerede starten på det
europæiske semester i 2014 for samordning af de økonomiske politikker. Den
samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011
rapporten om varslingsmekanismen[7],
hvori Malta blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive
gennemført en dybdegående undersøgelse.
(6)
Den 20. december 2013
tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af
finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af
vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og
vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder
for erhvervslivet, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og
de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 5. marts 2014
offentliggjorde Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for
Malta[8],
jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer på
grundlag af sin analyse, at Malta ikke længere har makroøkonomiske ubalancer i
henhold til proceduren for makroøkonomiske underskud. Selvom gældsniveauet
stadig er højt, lader det til, at man har inddæmmet risiciene for
bæredygtigheden af gælden i den private og den offentlige sektor, men der er
behov for fortsat overvågning. Navnlig synes indikatorerne for finansiel
stabilitet at være sunde. Set i lyset af risicienes strukturelle karakter i sektoren
vil det imidlertid være vigtigt at fortsætte den nuværende forsigtige praksis
for så vidt angår tilsyn og risikostyring. Boligmarkedet har stabiliseret sig,
og risiciene som følge af overeksponering i ejendom er begrænsede. Den private
gældsætning er på vej ned; der finder en velordnet nedgearing sted i
virksomhederne, og presset på lånemarkederne er begrænset.
(8)
Den 16. april 2014
forelagde Malta sit nationale reformprogram for 2014, som blev ajourført den 8. maj
2014, og den 30. april 2014 sit stabilitetsprogram for 2014. På grund af
den indbyrdes sammenhæng mellem de to programmer er der foretaget en samtidig
vurdering af dem.
(9)
Formålet med den
budgetstrategi, der blev formuleret i stabilitetsprogrammet for 2014, er at
korrigere det uforholdsmæssigt store underskud bæredygtigt senest i 2014 og
gradvist at virkeliggøre det mellemsigtede mål, som er at opnå et balanceret
budget i strukturel forstand, som er mere ambitiøst end, hvad der kræves i
stabilitets- og vækstpagten. Det er imidlertid ikke planlagt, at det
mellemsigtede mål skal nås inden for programmeringsperioden. I 2014 ligger den
planlagte (nyberegnede) strukturelle tilpasning lidt under den anbefalede
indsats. Efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud
er der for 2015 planlagt en mindre afvigelse fra den justeringskurs, der skal
sikre virkeliggørelse af det mellemsigtede mål. Derefter er de planlagte årlige
fremskridt hen imod virkeliggørelse af det mellemsigtede mål i brede træk i
tråd med kravet om mindst 0,5 % af BNP. Ifølge programmet vil den
offentlige gæld, som lå på 73 % af BNP i 2013, fra 2014 blive reduceret i
overensstemmelse med gældsreduktionsmålet. Programmålene er samlet set i
overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det makroøkonomiske
scenarie bag de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, som er godkendt af
et uafhængigt organ (det nationale revisionskontor), er realistisk for 2014 og
2015, eftersom prognoserne for den økonomiske vækst ligger marginalt lavere end
dem, der blev beskrevet i Kommissionens forårsprognose fra 2014. Risiciene for
budgetmålene er imidlertid blevet større, fordi den planlagte forøgelse af de
strukturelle indtægter i programperioden ikke er fuldt understøttet af
foranstaltninger, og overskridelse af udgiftslofter kunne kræve betalinger, der
er større end de budgetterede. Ifølge Kommissionens prognose forventes Malta at
korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud bæredygtigt i 2014. Ifølge den
samme prognose vil den finanspolitiske indsats for perioden 2013-14 resultere i
en manko på 1,6 % af BNP på den (korrigerede) strukturelle saldo og på
1,25 % af BNP for så vidt angår værdien af de krævede foranstaltninger,
der blev anset for nødvendige i henstillingen i forbindelse med proceduren
vedrørende uforholdsmæssigt store underskud.  Der er ingen margin med hensyn
til virkeliggørelse af gældsreduktionsmålet for 2014, men risiciene i
forbindelse med gældsscenariet er blevet mindre. I 2015 er der risiko for en
mærkbar afvigelse fra de krævede resultater i forbindelse med virkeliggørelsen
af det mellemsigtede mål. Rådet er på grundlag af sin vurdering af programmet
og Kommissionens prognose, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1466/97, af den
opfattelse, at mens Maltas forventede samlede underskud og offentlige gæld er i
overensstemmelse med henstillingen i forbindelse med proceduren vedrørende
uforholdsmæssigt store underskud, så er der behov for en yderligere indsats for
at bringe den strukturelle tilpasning i overensstemmelse med anbefalingerne for
2014 og sikre en passende tilpasningskurs i forhold til det mellemsigtede mål
fra 2015.
(10)
Det ikkebindende aspekt ved
Maltas finanspolitiske rammer og den kortsigtede finanspolitiske planlægning er
ikke fremmende for en sund finanspolitisk situation. Der er opstået forsinkelser
i forbindelse med vedtagelsen af lovgivning, der skulle være trådt i kraft ved
udgangen af 2013 og gennemføre kravene i direktiv 85/2011/EU om budgetmæssige
rammer og den finanspolitiske aftale. Ifølge stabilitetsprogrammet har den
maltesiske regering imidlertid for nyligt godkendt en lov om finanspolitisk
ansvar, som vil blive forelagt parlamentet til vedtagelse. Ifølge lovforslaget
skal der indføres en strukturel budgetsaldoregel, en gældsregel, treårige
rullende budgetrammer og gradvist etableres et finanspolitisk råd, som skal
have til opgave at godkende regeringens officielle makroøkonomiske og
finanspolitiske prognoser, samt forudgående og efterfølgende overvågning af
overholdelsen af de finanspolitiske regler.
(11)
Maltas skatteadministrationer
vil blive samlet til én myndighed, som kan strømline
skatteopkrævningsprocesserne og forhindre skatteunddragelse. For at forbedre
overholdelsen af skattereglerne og tilskynde til opkrævning af udeståender er
det nødvendigt at revidere sanktionerne i momslovgivningen og renter på
udestående skatter og afgifter. Der er iværksat forskellige andre
foranstaltninger, der også forventes at konsolidere Maltas skattesystem. Disse
foranstaltninger går i den rigtige retning, men deres virkning er endnu ikke
synlig.
(12)
Selvom der stadig er problemer
med bæredygtigheden af Maltas offentlige finanser, er der kun konstateret
begrænsede fremskridt med reformen af landets pensionsordninger og
bæredygtigheden inden for sundhedsvæsenet. Der er nedsat en
pensionsstrategigruppe, der skal vurdere alle muligheder for at reformere
pensionssystemet, men de maltesiske myndigheder har givet tilsagn om ikke at
hæve den lovbestemte pensionsalder ud over de forhøjelser, der er omhandlet i
pensionsreformen for 2006. Den lovbestemte pensionsalder er derfor fortsat ikke
knyttet sammen med den forventede levealder, hvilket er et problem for
pensionernes langsigtede bæredygtighed og tilstrækkelighed. Malta har til
hensigt at afhjælpe disse mangler med arbejdsmarkedsforanstaltninger, navnlig
landets nyligt vedtagne aktive aldersstrategi, men det er usandsynligt, at det
vil løse problemet. Sundhedsvæsenets bæredygtighed er et yderligere problem i
betragtning af prognoser, der forudser stigende aldersrelaterede udgifter. Der
er lige blevet fremlagt et udkast til en strategi for det nationale
sundhedsvæsen, men det er uklart, hvordan den vil blive gennemført, og hvilke
gevinster den vil give i form af omkostningseffektivitet og bæredygtighed. Der
er behov for at styrke den offentlige primærpleje.
(13)
Der er stadig mange, der
forlader skolen for tidligt i Malta, men der er ved at blive truffet
foranstaltninger til at begrænse denne tendens, og der er igangsat etablering
af et omfattende overvågningssystem. Der er mange, der ikke opnår de
grundlæggende færdigheder, hvilket er ensbetydende med, at mange har dårlige
læsefærdigheder og forlader skolen for tidligt. Korrekt gennemførelse af den
nyligt vedtagne nationale strategi til fremme af læsefærdighederne forventes at
bidrage til indsatsen over for dette problem. Dette skal suppleres af
yderligere foranstaltninger, som forventes at gøre uddannelserne mere
arbejdsmarkedsrelevante. Der er tale om en reform af rammerne for lærlinge,
fastlæggelse af en strategi for livslang læring, indførelse af arbejdsbaseret
uddannelse inden for erhvervsuddannelse og et særligt program, der er
finansieret via Den Europæiske Socialfond.
(14)
Malta er i øjeblikket ved at
gennemføre en række vigtige foranstaltninger, der skal øge antallet af kvinder
på arbejdsmarkedet, navnlig ved at tilbyde muligheder for gratis børnepasning til familier, hvor forældrene er i arbejde eller i
gang med at videreuddanne sig. Det er afgørende, at gennemførelsen er effektiv.
Myndighederne bidrager også til at sikre pasning efter skoleundervisningen og
tilbyder muligheder for at sende børn til skolen, inden den åbner for
undervisning, således at forældrerollen bedre kan forenes med arbejdslivet. Der
er også planlagt skatteincitamenter, der skal tilskynde forældrene til at sende
børn til børnepasningsfaciliteter, der allerede er i gang under tidligere
ordninger. Der gøres imidlertid kun lidt for at tilbyde og fremme anvendelse af
fleksible arbejdsordninger, f.eks. hjemmearbejde og flekstid, hvilket ville få
flere kvinder til at søge ud på arbejdsmarkedet.
(15)
For yderligere at forbedre sin
internationale konkurrenceevne er Malta - ud over at undgå de potentielt
negative konsekvenser af en manglende tilpasning mellem løn og produktivitet -
stadig nødt til at adressere infrastrukturmangler inden for energi og
transport, som hæmmer landets potentiale - navnlig under hensyntagen til høje
energiomkostninger. Elforbindelsen til Italien, som skal afsluttes i år, vil
øge forsyningssikkerheden og kan bidrage til diversificering af udbuddet og
anvendelsen af eksternt produceret vedvarende energi. Den planlagte
sammenkobling med det europæiske gasnet vil også udgøre et bidrag til Maltas
energisammensætning og gøre landet mindre afhængigt af kun én energikilde og
derved gøre det mere attraktivt for erhvervslivet. Nationale vedvarende energikilder
er - med undtagelse af en vis succes for solenergi - et potentiale, der mangler
at blive udnyttet.
(16)
En vis mangel på effektivitet i
den offentlige forvaltning begrænser en yderligere forbedring af
erhvervsklimaet i Malta. Mens det går i den rigtige retning med de offentlige
indkøb, er indkøbsprocedurerne stadig for lange, og det medfører ineffektiv
anvendelse af offentlige midler. Disse foranstaltninger ledsages ikke af mål,
og det gør det vanskeligt at vurdere deres effektivitet. Manglen på alternativer
til gældsfinansiering fører til høje finansieringsomkostninger for
virksomhederne, hvilket hæmmer deres økonomiske aktiviteter. Dette gældsproblem
for virksomhederne kan også føre til for stor lånefinansiering i selskaberne og
til utilstrækkelig kapitalallokering. Der bør derfor være yderligere muligheder
for ikkegældsskabende finansiering. Den mangel på effektivitet inden for
retsvæsenet, som blev påpeget i 2013 i de landespecifikke henstillinger for
Malta, gør sig stadig gældende. Det ventes, at en række af de mange
reformforslag, der blev lagt frem af kommissionen for reform af retsvæsenet i
november 2013, vil være gennemført ved udgangen af 2014, men der er stadig
behov for en klar tidsplan og prioritering af foranstaltningerne. Det skal også
vurderes, hvilken indflydelse de vil have på ophobningen af sager, navnlig hvad
angår de ovenfor nævnte mangler.
(17)
Malta har styrket det
lovmæssige tilsyn for at sikre stabilitet i den finansielle sektor. Der er
tilføjet makroprudentielt tilsyn til den maltesiske centralbanks opgaver, og
der lægges særlig vægt på spørgsmål vedrørende finansiel stabilitet, mens Det
Blandede Udvalg for Finansiel Stabilitet nu er fastlagt i lovgivningen. Der er
truffet tilfredsstillende foranstaltninger til at forbedre hensættelserne til
tab, hovedsagelig ved gennemførelse af en revision af bankregel nr. 9.
(18)
Som led i det europæiske
semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Maltas økonomiske
politik. Den har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram.
Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik
og socioøkonomisk politik i Malta, men også til, i hvor høj grad de er i
overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at
styrke Den Europæiske Unions samlede økonomiske styring gennem EU-input til
kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger under det
europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-5 nedenfor.
(19)
På baggrund af denne vurdering
har Rådet gennemgået Maltas stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse[9] afspejles
især i henstilling 1 nedenfor.
(20)
Som led i det europæiske
semester har Kommissionen også foretaget en analyse af den økonomiske politik i
hele euroområdet. På dette grundlag har Rådet udstedt særlige henstillinger
rettet til de medlemsstater, der har euroen som valuta. Malta bør også sikre
fuld og rettidig gennemførelse af disse henstillinger,
HENSTILLER, at
Malta i perioden 2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på følgende:
1.           Korrigere
det uforholdsmæssigt store underskud på en bæredygtig måde senest i 2014.
Styrke budgetstrategien mærkbart i 2015 for at sikre den krævede strukturelle
justering på 0,6 % af BNP med henblik på virkeliggørelse af det
mellemsigtede mål. Gennemføre en strukturel justering på årligt mindst 0,5 %
af BNP og mere under gunstige økonomiske vilkår, eller hvis det er nødvendigt
for at sikre, at gældsreglen efterleves med henblik på at holde den offentlige
gældskvote på en fortsat nedadgående kurs. Afslutte vedtagelsen af loven om
finanspolitisk ansvar med henblik på etablering af bindende, regelbaserede
flerårige finanspolitiske rammer og oprettelse af en uafhængig institution, der
kan påtage sig at overvåge finanspolitiske regler og godkende makroøkonomiske
prognoser, der understøtter den finanspolitiske planlægning. Fortsætte
indsatsen for at forbedre overholdelsen af skattereglerne og bekæmpe
skatteunddragelse ved at sikre fortsat iværksættelse af foranstaltninger og
evaluere allerede iværksatte foranstaltninger, samtidigt med at der gøres en supplerende
indsats for navnlig at fremme anvendelse af elektroniske betalingsmidler.
2.           Fremskynde den igangværende
pensionsreform, navnlig ved mærkbar fremskyndelse af den planlagte forhøjelse
af den lovbestemte pensionsalder og ved fortsat at knytte den sammen med
ændringer af den forventede levealder. Sikre, at en omfattende reform af
sundhedsvæsenet giver omkostningseffektiv og bæredygtig anvendelse af de
tilgængelige ressourcer, f.eks. ved styrkelse af primærplejen.
3.           Fortsætte politikindsatsen
for at tage hånd om uddannelsernes arbejdsmarkedsrelevans og sikre, at flere
opnår de grundlæggende færdigheder ved at fremskynde gennemførelsen af den
forsinkede reform af lærlingeordningen. Reducere antallet af børn, der forlader
skolen for tidligt, yderligere, navnlig ved at afslutte og gennemføre den
nationale strategi til fremme af læsefærdighederne og få flere kvinder ud på
arbejdsmarkedet, især dem, der ønsker at vende tilbage til arbejdsmarkedet, ved
at fremme fleksible arbejdsordninger.
4.           Anvende flere forskellige
energikilder i økonomien, herunder ved at øge den vedvarende energis andel.
5.           Fortsætte
med at effektivisere procedurerne for offentlige indkøb og sikre, at de
afvikles hurtigere. Tilskynde til alternativ gældsfinansiering i virksomheder
ved at lette adgangen til kapitalmarkeder og etablere venturekapitalfonde, og
gøre retsvæsenet mere effektivt ved at sikre rettidig og effektiv gennemførelse
af den planlagte reform af retsvæsenet.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 419 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[4]               EFT L 140 af 27.5.1997, s. 11.
[5]               C(2013) 8007 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               SWD(2014) 150 final.
[9]               I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.