Avis juridique important

|

32002H0663

Kommissionens henstilling af 19. august 2002 om et samordnet EF-overvågningsprogram for 2003 for at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på korn og visse andre vegetabilske produkter (EØS-relevant tekst) (meddelt under nummer K(2002) 3084)

EF-Tidende nr. L 225 af 22/08/2002 s. 0029 - 0033

Kommissionens henstillingaf 19. august 2002om et samordnet EF-overvågningsprogram for 2003 for at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på korn og visse andre vegetabilske produkter(meddelt under nummer K(2002) 3084)(EØS-relevant tekst)(2002/663/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,som henviser til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn(1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2002/42/EF(2), særlig artikel 7, stk. 2, litra b),som henviser til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager(3), senest ændret ved direktiv 2002/42/EF, særlig artikel 4, stk. 2, litra b), ogsom tager følgende i betragtning:(1) I henhold til artikel 7, stk. 2, litra b), i direktiv 86/362/EØF og artikel 4, stk. 2, litra b), i direktiv 90/642/EØF skal Kommissionen hvert år inden den 31. december forelægge Den Stående Komité for Plantesundhed en henstilling om tilrettelæggelse af et samordnet EF-overvågningsprogram for at sikre overholdelse af de maksimalgrænseværdier for pesticidrester, der er opført i bilag II til nævnte direktiver. Ifølge artikel 1, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 645/2000(4) kan sådanne henstillinger gælde for perioder på mellem et og fem år.(2) Kommissionen bør gradvis arbejde hen imod et system, der gør det muligt at anslå den faktiske eksponering for pesticider gennem føden som anført i artikel 7, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 86/362/EØF og artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 90/642/EØF. For at muliggøre realistiske skøn bør der foreligge data for overvågningen af pesticidrester i en række fødevarer, der udgør væsentlige bestanddele af kosten i EF. Det erkendes generelt, at væsentlige bestanddele af kosten i EF udgøres af 20-30 fødevarer. På grundlag af de ressourcer, der er til rådighed i medlemsstaterne til overvågning af pesticidrester, kan medlemsstaterne kun analysere prøver af otte produkter hvert år i forbindelse med et koordineret overvågningsprogram. Brugen af pesticider ændrer sig inden for en treårig periode. Hvert pesticid bør således generelt overvåges i 20-30 fødevarer i en række treårige cyklusser.(3) Restkoncentrationer af pesticiderne acephat, benomylgruppen, chlorpyriphos, iprodion, methamidophos, diazinon, metalaxyl, methidathion, thiabendazol, triazophos, chlorpyriphos-methyl, deltamethrin, endosulfan, imazalil, kresoxim-methyl, lambda-cyhalothrin, manebgruppen, mecarbam, permethrin, pirimiphos-methyl, vinclozolin, azinphos-methyl, captan, chlorothalonil, dichlofluanid, dicofol, dimethoat, folpet, malathion, omethoat, oxydemeton-methyl, phorat, procymidon, propyzamid, azoxystrobin, aldicarb, bromopropylat, cypermethrin, methiocarb, methomyl, parathion og tolylfluanid bør overvåges i 2003, da det vil gøre det muligt at anvende disse data til at anslå den faktiske eksponering gennem føden, eftersom disse forbindelser allerede er blevet overvåget siden 2001.(4) Det er nødvendigt at anvende en systematisk statistisk metode til at fastsætte antallet af prøver, der skal tages i forbindelse med hver samordnet overvågningsforanstaltning. En sådan metode er beskrevet af Codex Alimentarius-kommissionen(5). På grundlag af en binomial sandsynlighedsfordeling kan det beregnes, at undersøgelse af 459 prøver giver 99 % sikkerhed for at opdage én prøve, der indeholder pesticidrester over detektionsgrænsen, hvis 1 % af de vegetabilske produkter indeholder restkoncentrationer over detektionsgrænsen. Der bør derfor tages mindst 459 prøver i Fællesskabet som helhed. Indsamlingen af disse prøver bør fordeles mellem medlemsstaterne på grundlag af befolkningens størrelse og antallet af forbrugere, idet der mindst skal tages 12 prøver pr. produkt om året.(5) Kommissionen har offentliggjort udkast til retningslinjer for kvalitetskontrolprocedurer for analyse af pesticidrester(6). Der er enighed om, at udkastet til retningslinjer så vidt muligt bør gennemføres af medlemsstaternes analyselaboratorier og til stadighed revideres i lyset af erfaringerne fra overvågningsprogrammerne.(6) I henhold til artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 90/642/EØF og artikel 7, stk. 2, litra a), i direktiv 86/362/EØF skal medlemsstaterne angive, hvilke kriterier de har lagt til grund for udarbejdelsen af de nationale overvågningsprogrammer, når de sender Kommissionen oplysninger om gennemførelsen af dem det følgende år. Det bør også oplyses, hvilke kriterier der er lagt til grund for fastsættelsen af antallet af prøver og analyser, hvilke indberetningsniveauer der anvendes, og efter hvilke kriterier de er fastsat. Der bør gives nærmere oplysninger om godkendelse af analyselaboratorier i henhold til Rådets direktiv 93/99/EØF af 29. oktober 1993 om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler(7).(7) Oplysninger om overvågningsprogrammernes resultater er yderst velegnede til elektronisk databehandling, -lagring og -transmission. Medlemsstaterne kan sende Kommissionen data på disketter med den ønskede formatering. Medlemsstaterne skulle derfor kunne sende deres rapporter til Kommissionen i standardformat. Det er mest effektivt, hvis Kommissionen udarbejder retningslinjer for den videre udvikling af en sådan standardformatering.(8) De i denne henstilling fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed,FREMSÆTTER FØLGENDE HENSTILLING:Artikel 1Medlemsstaterne opfordres til at tage og analysere stikprøver for de produkt/pesticid-kombinationer, der er fastsat i bilag I, på grundlag af det antal stikprøver, som de har fået tildelt for hvert produkt, jf. bilag II, idet der eventuelt tages hensyn til den andel, som medlemsstaten selv, EF og tredjelande har af det nationale marked.Medlemsstaterne opfordres desuden til specifikt at overvåge kombinationen nitrofen/hvede på samme grundlag med hensyn til antallet af stikprøver.For pesticider, der eventuelt udgør en akut risiko, såsom OP-estere, endosulfan og N-methylcarbamater, bør ti stikprøver af produkterne druer, peberfrugt og agurk underkastes individuel analyse af emnerne i den sammensatte prøve, hvis der påvises sådanne pesticider.Der bør udtages to prøver af et passende antal emner, fortrinsvis fra den samme producent; hvis der i den første sammensatte prøve påvises indhold af pesticidet, bør den anden prøve analyseres individuelt.Artikel 2Medlemsstaterne opfordres til senest den 31. august 2004 at indberette resultaterne for den del af den særlige foranstaltning, der er fordelt for 2003 i bilag I, med oplysning om, hvilke analysemetoder der er anvendt, og hvilke indberetningsniveauer der er fastsat, i henhold til kvalitetskontrolprocedurerne for analyse af pesticidrester.Rapporten bør udarbejdes i et format, herunder elektronisk format, der er i overensstemmelse med arbejdsdokumentet vedrørende vejledning af medlemsstaterne i gennemførelsen af Kommissionens henstillinger om samordnede EF-overvågningsprogrammer, jf. bilag III til Kommissionens henstilling 1999/333/EF(8).Artikel 3Medlemsstaterne opfordres til senest den 31. august 2004 at sende Kommissionen og de øvrige medlemsstater alle de oplysninger, der kræves i artikel 7, stk. 3, i direktiv 86/362/EØF og artikel 4, stk. 3, i direktiv 90/642/EØF, om overvågningen i 2003 for i hvert fald ved stikprøvekontrol at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne, herunder:a) resultaterne af deres nationale programmer for pesticider, der står i bilag II til direktiv 86/362/EØF og direktiv 90/642/EØF, i forhold til harmoniserede værdier og, hvis der endnu ikke er fastsat nogen på EF-niveau, i forhold til de nationale værdierb) oplysninger om deres laboratoriers kvalitetskontrolprocedurer og især oplysninger om aspekter ved retningslinjerne for kvalitetskontrolprocedurer for analyse af pesticidrester, som de ikke har kunnet anvende eller har haft vanskeligt ved at anvendec) oplysninger om godkendelse af analyselaboratorierne i henhold til artikel 3 i direktiv 93/99/EØF (herunder godkendelsestype, godkendelsesorgan og kopi af godkendelsen)d) oplysninger om de præstationsprøvninger og ringtest, som laboratoriet har deltaget i.Artikel 4Medlemsstaterne opfordres til senest den 30. september 2003 at sende Kommissionen deres planlagte nationale program for overvågning af de maksimalgrænseværdier, der er fastsat ved direktiv 90/642/EØF og 86/362/EØF for 2004.Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. august 2002.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 221 af 7.8.1986, s. 37.(2) EFT L 134 af 22.5.2002, s. 29.(3) EFT L 350 af 14.12.1990, s. 71.(4) EFT L 78 af 29.3.2000, s. 7.(5) Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rom 1994, ISBN 92-5-203271-1; bind 2, side 372.(6) Dokument SANCO 3103/2000 (http://europa.eu.int/comm/food/fs/ph_ps/pest/index_en.htm).(7) EFT L 290 af 24.11.1993, s. 14.(8) EFT L 128 af 21.5.1999, s. 25.BILAG ΙPesticid/produkt-kombinationer, som skal overvåges i forbindelse med den særlige foranstaltning, der er nævnt i artikel 1 i henstillingen>TABELPOSITION>BILAG IIAntal prøver, som hver medlemsstat skal tage af hvert produkt i det samordnede EF-overvågningsprogram for 2003>TABELPOSITION>


Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Italiens opdaterede stabilitetsprogram, 2003-2007


Avis juridique important

|

32003H0868

Henstilling nr. 22 af 18. juni 2003 om den retspraksis, der kommer til udtryk i Gottardo-dommen, hvorefter rettigheder, som indenlandske arbejdstagere er omfattet af i henhold til en bilateral overenskomst om social sikring indgået mellem en medlemsstat og et tredjeland, også skal gælde for statsborgere fra andre medlemsstater

EU-Tidende nr. L 326 af 13/12/2003 s. 0035 - 0036

Henstilling nr. 22af 18. juni 2003om den retspraksis, der kommer til udtryk i Gottardo-dommen, hvorefter rettigheder, som indenlandske arbejdstagere er omfattet af i henhold til en bilateral overenskomst om social sikring indgået mellem en medlemsstat og et tredjeland, også skal gælde for statsborgere fra andre medlemsstater(2003/868/EF)DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING -som henviser til artikel 81, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet(1), i henhold til hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71 og senere forordninger,som henviser til artikel 81, litra c), i samme forordning, hvorefter den har til opgave at fremme og udvikle samarbejdet mellem medlemsstaterne på den sociale sikrings område, ogsom tager følgende i betragtning:(1) Forordning (EØF) nr. 1408/71, som er vedtaget med hjemmel i artikel 42, bidrager væsentligt til, at traktatens grundlæggende frihedsrettigheder kan realiseres.(2) Princippet i traktatens artikel 39 om, at der ikke må forskelsbehandles på grundlag af nationalitet, er af særdeles stor betydning for arbejdskraftens frie bevægelighed. Det indebærer afskaffelse af enhver forskelsbehandling mellem fastboende arbejdstagere i medlemsstaterne og vandrende arbejdstagere, for så vidt angår beskæftigelse, aflønning og øvrige arbejdsvilkår.(3) I Gottardo-sagen(2) tog Domstolen konsekvensen af princippet i traktatens artikel 39. Sagen omhandlede en person med bopæl i Fællesskabet, som havde arbejdet i Frankrig, Italien og Schweiz. Den pågældende person havde ikke optjent tilstrækkelige rettigheder til at blive tilkendt pension i Italien og anmodede derfor om, at de perioder, hun havde været forsikret i Schweiz og Italien, blev lagt sammen efter den regel, som i henhold til den bilaterale overenskomst mellem Italien og Schweiz gælder for statsborgere fra disse lande.(4) Domstolen erklærede, at når en medlemsstat indgår en bilateral overenskomst om social sikring med et tredjeland, hvorefter forsikringsperioder, der er tilbagelagt i det pågældende land, skal tages i betragtning med henblik på at erhverve ret til ydelser ved alderdom, følger det af det grundlæggende princip om ligebehandling, at denne medlemsstat skal indrømme statsborgere fra de øvrige medlemsstater de samme rettigheder som dem, statens egne statsborgere er blevet tillagt i medfør af overenskomsten, medmindre staten har en objektiv begrundelse for sin afvisning (punkt 34).(5) I denne forbindelse bemærkede Domstolen, at dens fortolkning af begrebet "lovgivning" i artikel 1, litra j), i forordning (EØF) nr. 1408/71(3) ikke kan have til følge, at medlemsstaterne fritages for at overholde ligestillingsprincippet i EF-traktatens artikel 39.(6) I den pågældende sag udtalte Domstolen, at en forrykkelse af ligevægten og gensidigheden i den bilaterale overenskomst, der var indgået mellem medlemsstaten og et tredjeland, ikke udgjorde en objektiv grund til, at den medlemsstat, der var part i overenskomsten, kunne afvise at udstrække de rettigheder, som medlemsstatens egne statsborgere kunne udlede af overenskomsten, til også at omfatte de andre medlemsstaters statsborgere.(7) Domstolen godtog heller ikke de indvendinger angående en eventuel stigning i de økonomiske byrder og de administrative vanskeligheder i forbindelse med samarbejdet med de kompetente myndigheder i tredjelandet, som den medlemsstat, der er part i den bilaterale overenskomst, havde fremført som begrundelse for ikke at have overholdt sine forpligtelser i henhold til traktaten.(8) Det er vigtigt at uddrage alle konsekvenser af denne dom, som har meget stor betydning for EU-statsborgere, som opholder sig i en anden medlemsstat i medfør af retten til fri bevægelighed.(9) Det skal derfor præciseres, at bilaterale overenskomster om social sikring indgået mellem en medlemsstat og et tredjeland skal fortolkes således, at de rettigheder, der gælder statsborgere i den medlemsstat, der er part i overenskomsten, i princippet gælder enhver EU-statsborger, der befinder sig i en set ud fra en objektiv vurdering tilsvarende situation.(10) Ud over at sikre en ensartet anvendelse i konkrete tilfælde af den retspraksis, der kommer til udtryk i Gottardo-sagen, er der behov for en gennemgang af de eksisterende bilaterale overenskomster. I denne henseende hedder det i EF-traktatens artikel 307 om overenskomster indgået før den 1. januar 1958, at "den eller de pågældende medlemsstater [bringer] alle egnede midler i anvendelse med henblik på at fjerne de konstaterede uoverensstemmelser", medens EF-traktatens artikel 10, for så vidt angår overenskomster indgået efter den 1. januar 1958 eller på datoen for medlemsstaternes tiltrædelse af Det Europæiske Fællesskab, foreskriver disse medlemsstater, at "de afholder sig fra at træffe foranstaltninger, der er egnede til at bringe virkeliggørelsen af denne traktats målsætning i fare".(11) Det er vigtigt at minde om, at nye bilaterale overenskomster om social sikring indgået mellem en medlemsstat og et tredjeland skal indeholde en udtrykkelig reference til princippet om forbud mod at forskelsbehandle en statsborger fra en anden medlemsstat på grundlag af nationalitet, når denne i henhold til retten til fri bevægelighed har opholdt sig i den medlemsstat, der er part i den pågældende overenskomst.(12) Anvendelsen af Gottardo-dommen på individuelle tilfælde afhænger i vid udstrækning af samarbejdet med tredjelande, eftersom det påhviler disse lande at attestere de forsikringsperioder, som den pågældende person har tilbagelagt der.(13) Det bør henhøre under Den Administrative Kommissionen at behandle dette spørgsmål, eftersom Gottardo-dommen vedrører anvendelse af ligestillingsprincippet på området for social sikring -HENSTILLER:1. I medfør af princippet om ligebehandling og afskaffelse af forskelsbehandling af indenlandske arbejdstagere og arbejdstagere med statsborgerskab i en anden medlemsstat, som har gjort brug af deres ret til fri bevægelighed efter EF-traktatens artikel 39, gælder pensionsrettigheder, som arbejdstagerne og selvstændige erhvervsdrivende i en medlemsstat er omfattet af i henhold til en overenskomst om social sikring indgået mellem den pågældende medlemsstat og et tredjeland, principielt også arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som er statsborgere i en anden medlemsstat, og som befinder sig i en set ud fra en objektiv vurdering tilsvarende situation som de nationale arbejdstagere.2. De nye bilaterale overenskomster om social sikring, der indgås mellem en medlemsstat og et tredjeland, bør indeholde en udtrykkelig henvisning til princippet om ikke at diskriminere på grund af nationalitet mod statsborgere fra en anden medlemsstat, som har benyttet sig af deres ret til fri bevægelighed i den medlemsstat, som er part i den pågældende overenskomst.3. Medlemsstaterne underretter myndighederne i de lande, hvormed de har indgået bilaterale overenskomster om social sikring, hvis personkreds eller saglige anvendelsesområde kun omfatter statsborgere, om konsekvenserne af Gottardo-dommen og anmoder dem om at samarbejde med henblik på anvendelsen af Domstolens afgørelse. De medlemsstater, som har indgået bilaterale overenskomster med et og samme tredjeland, kan i fællesskab træffe foranstaltninger med henblik på fremsættelse af anmodninger om samarbejde. Det giver sig selv, at et sådant samarbejde er tvingende nødvendigt, hvis retspraksis skal efterleves.Théodora TsotsorouFormand for Den Administrative Kommission(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.(2) Dom af 15.1.2002, sag C-55/00.(3) Dom af 2. august 1993, sag C-23/92, Grana mod Novoa, Sml. 1993 I, s. 4505.


Avis juridique important

|

31981H0924

81/924/EØF: Rådets henstilling af 27. oktober 1981 om eltarifstrukturer inden for Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 337 af 24/11/1981 s. 0012 - 0013 den spanske specialudgave: Kapitel 12 bind 4 s. 0034  den portugisiske specialudgave: Kapitel 12 bind 4 s. 0034

++++   ( 1 ) EFT nr . C 144 af 15 . 6 . 1981 , s . 105 .   ( 2 ) EFT nr . C 153 af 9 . 7 . 1975 , s . 6 .  RAADETS HENSTILLING  af 27 . oktober 1981  om eltarifstrukturer inden for Faellesskabet   ( 81/924/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER _  som henviser til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 235 ,  som henviser til udkast til henstilling forelagt af Kommissionen ,  som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) , og  som tager foelgende i betragtning :  Raadet har i sin resolution af 13 . februar 1975 ( 2 ) understreget noedvendigheden af , at det goeres muligt , at priserne efterhaanden saa vidt muligt daekker omkostningerne ved levering af energi til brugerne og afskrivning af de noedvendige investeringer ;  konsekvente energiprisstrukturer er et grundlaeggende element i den oekonomiske politik og energipolitikken ;  rationelle tarifstrukturer muliggoer en bedre udnyttelse af ressourcerne ;  tarifstrukturer baseret paa faelles principper bidrager til gennemfoerelse af mere homogene forsyningsvilkaar og muliggoer en mere sammenhaengende prisdannelse inden for Faellesskabet ;  elforsyning er en tjenesteydelse af offentlig interesse , uanset de paagaeldende virksomheders retlige status ; selskaberne boer derfor sikre lige behandling af forbrugere , der har ensartede forsyningsvilkaar ;  elselskaberne maa under iagttagelse af principperne for rationel forretningsfoerelse daekke deres omkostninger paa grundlag af en saa objektiv fordeling som muligt af disse omkostninger paa de forskellige brugerkategorier ;  forbrugsfremmende tarifstrukturer , som forhindrer en rationel udnyttelse af energi , boer undgaas ;  de principper , der ligger til grund for eltarifstrukturerne i Faellesskabet , er forskellige fra land til land , selv om visse strukturer allerede afspejler faelles retningslinjer ; bestraebelserne i retning af forenkling og ensartethed boer fortsaettes _  HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE :  saafremt de ikke allerede har gjort det , ved hjaelp af passende foranstaltninger at soerge for , at eltarifstrukturerne baseres paa foelgende faelles principper :  1 . Eltarifstrukturer boer udarbejdes og vedtages med henblik paa at muliggoere en rationel prispolitik og med henblik paa at afspejle de omkostninger , som opstaar ved forsyningen af de forskellige forbrugerkategorier ; tarifstrukturer boer udformes med rationel brug af energi for oeje og boer ikke opmuntre til uberettiget forbrug ; de boer vaere saa enkle og klare som muligt .  2 . Toledstarifsystemet , som er den af de forskellige tarifvalgmuligheder , der bedst afspejler omkostningsstrukturen ved elforsyning , boer anvendes generelt ( 3 ) .  3 . Forbrugsfremmende tarifstrukturer , hvorved et unoedvendigt forbrug fremmes og omkostningerne nedsaettes kunstigt ved stigende forbrug , boer undgaas .  4 . Tariffer , som er fastlagt efter den anvendelse , der goeres af elektriciteten , boer opgives , medmindre disse tariffer er i overensstemmelse med de generelle bestemmelser under nr . 1 og bidrager til virkeliggoerelsen af energipolitikkens maal paa lang sigt .  5 . Med henblik paa at overfoere efterspoergselen til perioder uden for spidsbelastningsperioder eller med henblik paa aflastning boer der kunne anvendes flere tariffer med forskellige priser pr . enhed og / eller vaere mulighed for afbrydelige forsyninger .  6 . Tarifferne boer ikke holdes kunstigt lave af f . eks . sociale bevaeggrunde eller med henblik paa inflationsbekaempelse ; i saadanne tilfaelde boer der i givet fald traeffes saerskilte foranstaltninger .   ( 3 ) " Udtrykket " toledstarif " daekker tarifstrukturer bestaaende af et fast element og af et element , der varierer alt efter den maengde el , der bruges " .  7 . Tarifsystemerne boer udformes saaledes , at det er muligt at ajourfoere priserne med passende mellemrum ;  at forskning i elefterspoergselsmoenstret for de forskellige forbrugerkategorier og den langsigtede udvikling heraf viderefoeres og udvikles i snaevert samarbejde paa faellesskabsplan med det formaal at forbedre tarifstrukturerne yderligere ;  at elpriserne kendetegnes ved den stoerst mulige gennemsigtighed , samt at disse priser og omkostningerne for forbrugerne offentliggoeres i videst muligt omfang .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 27 . oktober 1981 .  Paa Raadets vegne  P . WALKER  Formand


Avis juridique important

|

31977K0808

77/808/EKSF: Kommissionens Henstilling af 23. december 1977 til medlemsstaternes regeringer om ændring af henstilling 77/330/EKSF af 15. april 1977 med henblik på oprettelse af fællesskabstilsyn med importen til Fællesskabet af visse jern- og stålprodukter henhørende under traktaten om oprettelse af Det europæiske Kul- og Stålfællesskab og med oprindelse i tredjelande

EF-Tidende nr. L 352 af 31/12/1977 s. 0015 - 0016

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 23 . december 1977  til medlemsstaternes regeringer om aendring af henstilling 77/330/EKSF med henblik paa oprettelse af faellesskabstilsyn med importen til Faellesskabet af visse jern - og staalprodukter henhoerende under traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab og med oprindelse i tredjelande   ( 77/808/EKSF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 74 , stk . 3 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved henstilling 77/330/EKSF af 15 . april 1977 ( 1 ) , senest aendret ved henstilling 77/518/EKSF af 28 . juli 1977 ( 2 ) , indfoerte Kommissionen faellesskabstilsyn med importen til Faellesskabet af visse jern - og staalprodukter henhoerende under EKSF-traktaten , isaer med henblik paa at kunne foelge udviklingen og drage omsorg for , at importen eller de betingelser , hvorunder denne sker , ikke truer med at skabe alvorlige vanskeligheder for faellesskabsproduktionen ;  bestemmelserne i ovennaevnte henstilling har vist sig at vaere utilstraekkelige til , at ovennaevnte maal kan virkeliggoeres fuldt ud ; det er foelgelig hensigtsmaessigt at aendre dem med henblik paa at sikre et tidligere og mere fuldstaendigt kendskab til importprognoserne og de betingelser , hvorunder den sker -  RETTET FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  Artikel 1 , stk . 3 , i henstilling 77/330/EKSF erstattes af foelgende :   " Anvendelsesperioden for importdokumentet fastsaettes til 1 maaned . "  Artikel 2  Ordlyden af artikel 2 i samme henstilling erstattes af foelgende ordlyd :   " 1 . Importoerens ansoegning skal indeholde :  a ) importoerens navn og adresse ;  b ) beskrivelse af produkterne svarende til , eller saa naer som muligt , beskrivelsen i den liste over produkter , der vil blive offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende ;  c ) oprindelsesland og i givet fald afsendelsesland ;  d ) bestemmelsessted ;  e ) produkternes maengde i tons ;  f ) den faktiske ( basispris plus tillaeg ) aftalte pris fastsat franko graense fortoldet , basisprisen leveret paa bestemmelsesstedet samt tillaeg for kvalitet og dimension  g ) dato for koebekontrakten vedroerende de produkter , der paataenkes indfoert , saavel som det for importen fastsatte sted og tidspunkt .  2 . Importoeren erklaerer , at der ikke vil blive ydet nogen som helst rabat , som ikke er anfoert i koebekontrakten(-erne ) .  3 . Importoeren attesterer noejagtigheden af sin ansoegning om importdokument  4 . De importdokumenter , der ikke er anvendt paa datoen for denne henstillings ikrafttraeden , annulleres . De paagaeldende importoerer kan forny deres ansoegninger om importdokument . Dog kan importdokumenterne for varer , der er indskibet eller undervejs pr . jernbane foer datoen for denne henstillings ikrafttraeden , anvendes indtil 31 . december 1977 . "  Artikel 3  Ordlyden af artikel 3 i ovennaevnte henstilling erstattes af foelgende ordlyd :   " 1 . For de produkter , for hvilke priserne er blevet offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende , meddeler medlemsstaterne Kommissionen forskellen mellem den faktiske offentliggjorte pris ( basispris plus tillaeg ) og den faktiske aftalte pris ( basispris plus tillaeg ) fastsat franko graense fortoldet , saa snart deres toldmyndigheder konstaterer dem .  2 . Inden for de foerste ti dage i hver maaned giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om :  a ) de maengder og beloeb , der beregnes paa grundlag af cif-basisprisen , og for hvilke der i den forudgaaende maaned er udstedt importdokumenter ;  b ) importen i den maaned , som ligger forud for den maaned , der er anfoert under a ) .  3 . Medlemsstaternes meddelelse skal opdeles efter tredjelande , hvor produkterne har oprindelse , og efter produkter under anvendelse af de i bilaget anfoerte betegnelser og positioner i den faelles toldtarif . "  Artikel 4  Denne henstilling meddeles regeringerne i medlemsstaterne og offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Den traeder i kraft for hver medlemsstat paa datoen for sin meddelelse .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 23 . december 1977 .  Paa Kommissionens vegne  Etienne DAVIGNON  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 114 af 5 . 5 . 1977 , s . 15 .  ( 2 ) EFT nr . L 209 af 17 . 8 . 1977 , s . 18 .  MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN   - Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab - vedroerende offentliggoerelse af vejledende priser for visse staalprodukter  Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber offentliggjorde i De Europaeiske Faellesskabers Tidende nr . L 114 af 5 . maj 1977 og nr . C 174 af 22 . juli 1977 vejledende priser for visse staalprodukter med henblik paa at afhjaelpe virksomhedernes utilstraekkelige indtjening . Denne kan bringe den noedvendige omstrukturering af staalsektoren i fare og kunne faa alvorlige beskaeftigelsesmaessige og regionale foelger .  Kommissionen har truffet en raekke nye foranstaltninger for at bekaempe den vedvarende krise paa markedet . Disse foranstaltninger traeder i kraft 1 . januar 1978 , og Kommissionen mener , at der nu er tilstraekkeligt grundlag for at lede alle beroerte parter henimod en forhoejelse af priserne , saaledes at disse naar et niveau , der mere sandsynligt vil kunne bidrage til virkeliggoerelse af maalene i EKSF-traktatens artikel 3 .  Kommissionen har dels paa grund af den saerlige situation paa markedet for handelsstaal og varmvalsede bredbaand besluttet at undergive disse to produkter i lighed med armeringsstaal den ordning med mindstepriser , der er genstand for en beslutning i henhold til EKSF-traktatens artikel 61 ( beslutning nr . 3000/77/EKSF af 28 . december 1977 ) ( 1 ) .  Kommissionen har dels for at skabe en bedre ligevaegt paa markederne for armeringsstaal , handelsstaal og varmvalsede bredbaand fundet det hensigtsmaessigt at der ud over mindstepriserne ligeledes offentliggoeres vejledende priser for disse produkter .  Den offentliggoer derfor foelgende vejledende priser , som skal opfattes som de lavest mulige priser , der senest fra 1 . januar 1978 kan anvendes paa nedenstaaende betingelser .   * ( P * pr . ton ) *  Produkter * DM * ffr . * Pund * lire * bfr./lfr . * fl . * dkr *  Koldvalsede plader , under 3 mm * 800 * 1 800 * 201,50 * 328 000 * 12 600 * 865 * 2 200 *  Mellem - og grovplader , 3 mm og derover , afklippet af varmbredbaand * 620 * 1 395 * 156 ,- * 254 500 * 9 750 * 670 * 1 720 *  Varmvalsede mellem - og grovplader , 3 mm og derover * 600 * 1 350 * 151,50 * 246 500 * 9 450 * 650 * 1 665 *  Baand * 620 * 1 395 * 156 ,- * 254 500 * 9 750 * 670 * 1 720 *  Bjaelker * 635 * 1 428 * 160 ,- * 260 000 * 10 000 * 685 * 1 760 *  Valstraad * 655 * 1 475 * 165 ,- * 269 000 * 10 350 * 710 * 1 820 *  Glat armeringsstaal * 550 * 1 150 * 135 ,- * 206 000 * 8 400 * 570 * 1 390 *  Armeringsstaal med bedre vedhaengsegenskaber med en mindste flydespaending paa 40 kg mm2 og en mindste traekbrudstyrke paa 50 kg/mm2 * 570 * 1 190 * 140 ,- * 213 000 * 8 700 * 590 * 1 435 *  Stangjern * 635 * 1 428 * 160 ,- * 260 000 * 10 000 * 685 * 1 760 *  Varmtvalsede vredbaand * 620 * 1 395 * 156 ,- * 254 500 * 9 750 * 670 * 1 720 *  Disse vejledende priser er basispriser paa paritetsstederne for basiskvalitet og stoerrelse osv . ... Heraf foelger , at de aktuelle offentliggjorte rabatter  ( herunder eventuelle midlertidige rabatter ) ikke kan forhoejes , og at pristillaeg hverken kan nedsaettes eller ophaeves . Betalingsbetingelser og -frister forbliver uaendrede .  I visse prislister offentliggoeres flere basispriser , der gaelder for forskellige specifikationer inden for en produktgruppe . I saadanne tilfaelde kan forskellen mellem den laveste gaeldende basispris og basispriserne for andre stoerrelser og kvaliteter i denne produktgruppe betragtes som pristillaeg .  Kommissionen anmoder staalvirksomhederne om i paakommende tilfaelde at forhoeje deres prisliste i overensstemmelse hermed og om , med forbehold af prisbestemmelserne i artikel 60 , at rette sig efter disse vejledende priser ved tilpasning til priser , der tilbydes af andre virksomheder fra Faellesskabet eller fra tredjelande .  Kommissionen anser disse vejledende priser for at vaere i overensstemmelse med situationen i foerste kvartal 1978 . Den offentliggoer nye priser , forhoejet med 5 % , den 1 . april 1978 . Foerer dens loebende markedsundersoegelse i oevrigt til nye konklusioner , vil den offentliggoere nye vejledende priser .  ( 1 ) Se side 1 i denne Tidende .


Avis juridique important

|

31998Y0806(02)

Henstilling fra Den Europæiske Centralbank om Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Centralbanks anvendelse af mindstereserver

EF-Tidende nr. C 246 af 06/08/1998 s. 0006 - 0008

Henstilling fra Den Europæiske Centralbank om Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Centralbanks anvendelse af mindstereserver (98/C 246/06)(Forelagt af Den Europæiske Centralbank den 7. juli 1998)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (»statutten«), særlig artikel 19.2,under henvisning til henstilling fra den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt »ECB«),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,under henvisning til udtalelse fra Kommissionen,i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i artikel 106, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (i det følgende benævnt »traktaten«) og i statuttens artikel 42, ogud fra følgende betragtninger:(1) artikel 19.2 sammenholdt med artikel 43.1 i statutten, artikel 8 i protokollen (nr. 11) om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og artikel 2 i protokollen (nr. 12) om visse bestemmelser vedrørende Danmark tildeler ingen rettigheder og pålægger ingen forpligtelser over for ikke-deltagende medlemsstater;(2) ifølge statuttens artikel 19.2 skal Rådet bl.a. fastsætte grundlaget for mindstereserverne og de maksimale tilladte forhold mellem disse reserver og grundlaget herfor;(3) statuttens artikel 19.2 indeholder endvidere bestemmelse om, at Rådet fastsætter passende sanktioner i tilfælde af manglende overholdelse af disse krav; der er fastsat specifikke sanktioner heri; nærværende forordning henviser til Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner vedrørende principper og procedurer for pålæggelse af sanktioner og indeholder bestemmelse om en forenklet procedure for pålæggelse af sanktioner i tilfælde af visse typer overtrædelser; i tilfælde af uoverensstemmelse mellem bestemmelserne i Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner og bestemmelserne i nærværende forordning, som berettiger ECB til at pålægge sanktioner, har bestemmelserne i nærværende forordning forrang;(4) ifølge statuttens artikel 19.1 kan ECB's Styrelsesråd fastsætte regler om beregning og fastsættelse af de krævede mindstereserver;(5) for at kunne fungere som instrument for pengemarkedsstyring og monetær kontrol skal systemet for pålæggelse af mindstereserver struktureres således, at ECB har evnen og fleksibiliteten til at pålægge reservekrav inden for rammerne af og underlagt de skiftende økonomiske og finansielle forhold blandt de deltagende medlemsstater; ECB kan indføre mindstereservekrav for passiver afledt af ikke-balanceførte poster, især de passiver, der enten enkeltvis eller sammen med andre balanceførte eller ikke-balanceførte poster kan sammenlignes med balanceførte passiver, for at begrænse mulighederne for omgåelse;(6) i ECB's udarbejdelse af detaljerede regler for pålæggelse af mindstereservekrav, herunder fastsættelse af de faktiske reserveforhold, eventuelt afkast af reserver, eventuelle fritagelser fra mindstereserverne eller eventuelle ændringer af sådanne krav for en eller flere specifikke grupper af institutioner, er ECB forpligtet til at handle i medfør af målsætningerne for Det Europæiske System af Centralbanker (i det følgende benævnt »ESCB«) som beskrevet i artikel 105, stk. 1, i traktaten, og hvilket statuttens artikel 2 afspejler, hvilket bl.a. indebærer princippet om ikke at give anledning til nævneværdig uønsket udflytning eller disintermediering; fastsættelse af sådanne mindstereservekrav kan udgøre et element i definitionen og gennemførelsen af Fællesskabets monetære politik, som er en af ESCB's grundlæggende opgaver som beskrevet i artikel 105, stk. 2, første led, i traktaten og som anført i statuttens artikel 3.1, første led;(7) de sanktioner, der kan pålægges i tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelserne beskrevet i denne forordning, gælder med forbehold af ESCB's mulighed for at fastsætte passende håndhævelsesbestemmelser over for modparter, herunder hel eller delvis udelukkelse af en institution fra pengepolitiske operationer i tilfælde af alvorlig overtrædelse af mindstereservekravene;(8) bestemmelserne i denne forordning kan kun anvendes effektivt i alle enkeltheder, hvis de deltagende medlemsstater har vedtaget de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at deres myndigheder har beføjelser til i fuldt omfang at hjælpe og samarbejde med ECB under indsamling og verifikation af information som krævet i denne forordnings artikel 6, i overensstemmelse med traktatens artikel 5 -UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:Artikel 1 DefinitionerI denne forordning forstås ved:1) Deltagende medlemsstat: en medlemsstat, der har indført den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten.2) National centralbank: en deltagende medlemsstats centralbank.3) Institution: enhver enhed i en deltagende medlemsstat, som i medfør af bestemmelserne i statuttens artikel 19.1 skal holde mindstereserver efter pålæg fra ECB.4) Reservekoefficient: den procentdel af grundlaget for mindstereserverne, som ECB måtte fastsætte i overensstemmelse med statuttens artikel 19.2.5) Sanktioner: bøder, tvangsbøder, strafrente og ikke-rentebærende indskud.Artikel 2 Ret til at fritage institutionerECB kan på et ikke-diskriminerende grundlag fritage institutioner fra mindstereservekrav i overensstemmelse med kriterier fastlagt af ECB.Artikel 3 Grundlag for mindstereserver1. Grundlaget for mindstereserver, som ECB ifølge statuttens artikel 19.1 kan pålægge institutionerne at holde, skal under iagttagelse af bestemmelserne i stk. 2 og 3, omfatte: i) institutionens passiver som følge af accept af midler samt ii) passiver afledt af ikke-balanceførte poster, dog ikke iii) passiver, der helt eller delvist er gæld til en anden institution i henhold til bestemmelser, der specificeres nærmere af ECB, og iv) passiver bestående af gæld til ECB eller en national centralbank.2. Hvad angår passiver i form af omsættelige gældsinstrumenter kan ECB som alternativ til bestemmelsen i stk. 1, nr iii), ovenfor, angive, at passiver i form af en institutionens gæld til en anden institution fratrækkes helt eller delvist fra mindstereservegrundlaget hos den institution, der har tilgodehavendet.3. ECB kan på et ikke-diskriminerende grundlag give mulighed for at fratrække specifikke typer aktiver fra de passivkategorier, der indgår i mindstereservegrundlaget.Artikel 4 Reservekoefficient1. Reserveforhold, som ECB kan specificere i medfør af statuttens artikel 19.2, må ikke overstige 10 % af de relevante passiver, der indgår i mindstereservegrundlaget, men kan være 0 %.2. Under iagttagelse af stk. 1 kan ECB på et ikke-diskriminerende grundlag nærmere angive differentierede reservekoefficienter for særlige passivkategorier, der indgår i mindstereservegrundlaget.Artikel 5 Regeludstedende beføjelserMed henblik på anvendelsen af artikel 2, 3 og 4 i denne forordning skal ECB, hvor det er hensigtsmæssigt, vedtage forordninger eller beslutninger.Artikel 6 Ret til indsamling og verifikation af oplysninger1. ECB har ret til fra institutionerne at indsamle de oplysninger, der er nødvendige for anvendelse af mindstereserverne. Sådanne oplysninger er fortrolige.2. ECB har ret til at verificere nøjagtigheden og kvaliteten af de oplysninger, som institutionerne fremsender, for at påvise overholdelse af mindstereserverne. ECB meddeler institutionen sin beslutning om at verificere data eller iværksætte tvungen indsamling heraf.3. Retten til at verificere data omfatter retten til:a) at kræve fremlæggelse af dokumenterb) at undersøge institutionernes regnskaber og optegnelserc) at tage kopier eller udskrifter af sådanne regnskaber og optegnelser, ogd) at tilvejebringe skriftlige eller mundtlige forklaringer.Hvor en institution hindrer indsamling og/eller verifikation af oplysninger, yder den deltagende medlemsstat, hvor de relevante lokaliteter ligger, den nødvendige bistand, herunder at sikre adgang til institutionens driftssted med henblik på udøvelse af ovennævnte rettigheder.4. ECB kan uddelegere de opgaver, der omhandlet i ovenstående stykker, til de nationale centralbanker. I overensstemmelse med statuttens artikel 34.1, første led, er ECB berettiget til at vedtage en forordning med yderligere specifikation af de betingelser, der gælder for udøvelse af retten til verifikation.Artikel 7 Sanktioner i tilfælde af manglende overholdelse1. Hvor et institut helt eller delvist ikke holder de mindstereserver, der er pålagt i overensstemmelse med denne forordning og dermed forbundne ECB-forordninger eller -beslutninger, kan ECB pålægge en af følgende sanktioner:a) betaling af op til 5 procentpoint over ESCB's marginale udlånsrente eller 2 gange ESCB's marginale udlånsrente, i begge tilfælde i forhold til det beløb af mindstereserverne, som det relevante institut undlader at stilleb) krav om, at det pågældende institut skal indsætte et ikke-rentebærende indskud hos ECB eller de nationale centralbanker på op til 3 gange det beløb af mindstereserverne, som det pågældende institut har undladt at levere. Indskuddets løbetid må ikke overstige den periode, som instituttet undlod at holde mindstereserverne.2. Hvis en sanktion pålægges i overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, gælder de principper og procedurer, der er fastlagt i Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner, med følgende ændringer:a) ECB giver det pågældende foretagende skriftlig meddelelse om direktionens beslutningb) artikel 2, stk. 1 og 3, og artikel 3, stk. 1, 2, 3 og 4, i Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner finder ikke anvendelse, og de perioder, der er omtalt i den pågældende forordnings artikel 3, stk. 5, 6 og 7, nedsættes til femten dage.3. Hvis et institut ikke overholder forpligtelserne i medfør af denne forordning eller ECB's forordninger eller beslutninger i forbindelse hermed, undtagen som anført i stk. 1 ovenfor, er sanktioner ved en sådan manglende opfyldelse samt grænser og vilkår for pålæggelse af sådanne sanktioner beskrevet i Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner.Artikel 8 Afsluttende bestemmelserDenne forordning træder i kraft den 1. januar 1999.Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.