title: Kommissionens henstilling af  18. januar 2006  om et samordnet EF-overvågningsprogram for 2006 for at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på korn og visse andre vegetabilske produkter samt nationale overvågningsprogrammer for 2007  (meddelt under nummer K(2006) 11)   (EØS-relevant tekst)

text:
               24.1.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 19/23

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 18. januar 2006
   om et samordnet EF-overvågningsprogram for 2006 for at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i og på korn og visse andre vegetabilske produkter samt nationale overvågningsprogrammer for 2007
   (meddelt under nummer K(2006) 11)
   (EØS-relevant tekst)
   (2006/26/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211,
   som henviser til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn (1), særlig artikel 7, stk. 2, litra b),
   som henviser til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager (2), særlig artikel 4, stk. 2, litra b), og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I henhold til direktiv 86/362/EØF og 90/642/EØF bør Kommissionen gradvis arbejde hen imod et system, der gør det muligt at anslå eksponeringen for pesticider gennem føden. For at muliggøre realistiske skøn bør der foreligge data for overvågningen af pesticidrester i en række fødevarer, der udgør væsentlige bestanddele af kosten i EU. Det er almindeligt anerkendt, at væsentlige bestanddele af kosten i EU udgøres af 20-30 fødevarer. Med de ressourcer, der er til rådighed i medlemsstaterne til overvågning af pesticidrester, kan medlemsstaterne kun analysere prøver af otte produkter hvert år inden for rammerne af et koordineret overvågningsprogram. Brugen af pesticider ændrer sig inden for cyklusser på tre år. Hvert pesticid bør således generelt overvåges i 20-30 fødevarer i en række treårige cyklusser.

               (2)

               Restkoncentrationer af de pesticider, der er omfattet af denne henstilling, bør overvåges i 2006, da disse data vil kunne anvendes til at anslå den faktiske eksponering gennem føden.

               (3)

               Det er nødvendigt at anvende en systematisk statistisk metode til at fastsætte antallet af prøver, der skal tages i forbindelse med hver samordnet overvågningsforanstaltning. En sådan metode er beskrevet af Codex Alimentarius-Kommissionen (3). På grundlag af en binomial sandsynlighedsfordeling kan det beregnes, at undersøgelse af 613 prøver giver over 99 % sikkerhed for at opdage en prøve, der indeholder pesticidrester over bestemmelsesgrænsen, hvis under 1 % af de vegetabilske produkter indeholder restkoncentrationer over denne grænse. Indsamlingen af disse prøver bør fordeles mellem medlemsstaterne på grundlag af befolkningens størrelse og antallet af forbrugere, idet der skal tages mindst 12 prøver pr. produkt om året.

               (4)

               Der er offentliggjort retningslinjer for kvalitetskontrolprocedurer for analyse af pesticidrester på Kommissionens websted (4). Der er enighed om, at disse retningslinjer så vidt muligt bør gennemføres af medlemsstaternes analyselaboratorier og til stadighed revideres i lyset af erfaringerne fra overvågningsprogrammerne.

               (5)

               Ved Kommissionens direktiv 2002/63/EF (5) fastsættes der EF-metoder til prøveudtagning til officiel kontrol af pesticidrester i og på vegetabilske og animalske produkter. I de prøveudtagningsmetoder og -procedurer, der er fastlagt ved direktivet, er der taget hensyn til dem, der anbefales af Codex Alimentarius-Kommissionen.

               (6)

               I henhold til direktiv 86/362/EØF og 90/642/EØF skal medlemsstaterne angive de kriterier, der er lagt til grund for udarbejdelsen af deres nationale overvågningsprogrammer. Det bør også oplyses, hvilke kriterier der er lagt til grund for fastsættelsen af antallet af prøver og analyser, hvilke indberetningsniveauer der anvendes, og efter hvilke kriterier disse er fastsat, samt nærmere oplysninger om godkendelse af analyselaboratorier i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (6). Også antallet og arten af overtrædelser og foranstaltninger truffet i den forbindelse bør angives.

               (7)

               Der er fastsat maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i babymad i overensstemmelse med artikel 6 i Kommissionens direktiv 91/321/EØF af 14. maj 1991 om modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn (7) og artikel 6 i Kommissionens direktiv 96/5/EF, Euratom af 16. februar 1996 om forarbejdede levnedsmidler baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (8).

               (8)

               Oplysninger om resultaterne af overvågningsprogrammerne er yderst velegnede til elektronisk databehandling, -lagring og -transmission. Der er udarbejdet formater, der gør det muligt for medlemsstaterne at sende data pr. e-mail. Medlemsstaterne bør derfor være i stand til at sende deres rapporter til Kommissionen i standardformatet. Det er mest effektivt, hvis Kommissionen udarbejder retningslinjer for den videre udvikling af en sådan standardformatering.

               (9)

               Foranstaltningerne i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed,

         HENSTILLER:

               1)

               Medlemsstaterne opfordres til i 2006 at udtage og analysere stikprøver for de produkt/pesticidrest-kombinationer, der er fastsat i bilag I, på grundlag af det antal stikprøver, som de har fået tildelt for hvert produkt, jf. bilag II, idet der eventuelt tages hensyn til den andel, som medlemsstaten selv, Fællesskabet og tredjelande har af det nationale marked.
               Prøveudtagningsproceduren, herunder antallet af enheder, skal være i overensstemmelse med direktiv 2002/63/EF.

               2)

               For pesticider, der udgør en akut risiko, dvs. som der er fastsat en ArfD (akut referencedosis) for (såsom OP-estere, endosulfan og N-methylcarbamater), bør prøverne udtages på en sådan måde, at der kan udvælges to laboratorieprøver. Såfremt der i den første laboratorieprøve påvises indhold af det givne pesticid, bør enhederne i den anden prøve analyseres individuelt. Dette gælder følgende produkter:

                           —

                           auberginer

                           —

                           druer (9)

                           —

                           bananer

                           —

                           peberfrugt.

                     Et rimeligt antal stikprøver af disse produkter bør også underkastes individuel analyse af prøveenhederne i den anden laboratorieprøve, hvis de pågældende pesticider påvises i den første prøve, og navnlig hvis der er tale om produkter fra den samme producent.

               3)

               Af det samlede antal prøver som fastsat i bilag I og II bør hver medlemsstat udtage og analysere:

                           a)

                           mindst ti stikprøver af babymad baseret hovedsagelig på grøntsager, frugter eller cerealier

                           b)

                           et vist antal prøver (så vidt muligt mindst én prøve) af økologiske landbrugsprodukter, der afspejler det økologiske produkts andel af markedet i den enkelte medlemsstat.

               4)

               Medlemsstaterne opfordres til senest den 31. august 2007 at indberette resultaterne af analysen af stikprøver for de produkt/pesticidrest-kombinationer, der er angivet i bilag I, med angivelse af følgende:

                           a)

                           de anvendte analysemetoder og fastsatte indberetningsniveauer, i overensstemmelse med kvalitetskontrolprocedurerne for analyse af pesticidrester

                           b)

                           antallet og arten af overtrædelser og foranstaltninger truffet i den forbindelse.

               5)

               Rapporten bør udarbejdes i et format, herunder elektronisk format, der er i overensstemmelse med retningslinjerne til medlemsstaterne for gennemførelsen af Kommissionens henstillinger om samordnede EF-overvågningsprogrammer fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.
               Resultaterne af prøver af babymad og prøver af økologiske landbrugsprodukter bør angives i separate datablade.

               6)

               Medlemsstaterne opfordres til senest den 31. august 2006 at sende Kommissionen og de øvrige medlemsstater de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 86/362/EØF og artikel 4, stk. 3, i direktiv 90/642/EØF, om overvågningen i 2005 for i det mindste ved stikprøvekontrol at sikre overholdelse af maksimalgrænseværdierne, herunder:

                           a)

                           resultaterne af deres nationale programmer for pesticidrester

                           b)

                           oplysninger om deres laboratoriers kvalitetskontrolprocedurer og især oplysninger om aspekter ved retningslinjerne for kvalitetskontrolprocedurer for analyse af pesticidrester, som de ikke har kunnet anvende eller har haft vanskeligt ved at anvende

                           c)

                           oplysninger om godkendelse af analyselaboratorierne i henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 882/2004 (herunder hvad godkendelsen omfatter, godkendelsesorgan og kopi af godkendelsen)

                           d)

                           oplysninger om de præstationsprøvninger og ringtest, som laboratoriet har deltaget i.

               7)

               Medlemsstaterne opfordres til senest den 30. september 2006 at sende Kommissionen deres planlagte nationale program for overvågning af de maksimalgrænseværdier for pesticidrester, der er fastsat ved direktiv 90/642/EØF og 86/362/EØF for 2007, med angivelse af følgende:

                           a)

                           de kriterier, der er lagt til grund for fastsættelsen af antallet af prøver, der skal tages, og analyser, der skal foretages

                           b)

                           de anvendte indberetningsniveauer og de kriterier, der er lagt til grund for fastsættelsen heraf

                           c)

                           nærmere oplysninger om godkendelse af analyselaboratorier i henhold til forordning (EF) nr. 882/2004.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. januar 2006.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 221 af 7.8.1986, s. 37. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/76/EF (EUT L 293 af 9.11.2005, s. 14).

      (2)  EFT L 350 af 14.12.1990, s. 71. Senest ændret ved direktiv 2005/76/EF.

      (3)  Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rom 1994, ISBN 92-5-203271-1; bind 2, s. 372.

      (4)  Dokument nr. SANCO/10476/2003 (http://europa.eu.int/comm/food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf)

      (5)  EFT L 187 af 16.7.2002, s. 30.

      (6)  EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1. Berigtiget i EUT L 191 af 28.5.2004, s. 1.

      (7)  EFT L 175 af 4.7.1991, s. 35. Senest ændret ved direktiv 2003/14/EF (EUT L 41 af 14.2.2003, s. 37).

      (8)  EFT L 49 af 28.2.1996, s. 17. Senest ændret ved direktiv 2003/13/EF (EUT L 41 af 14.2.2003, s. 33).

      (9)  For druer er størrelsen på en enhed (dvs. en standardklase) fastsat til ca. 500 g.

      BILAG I
      PESTICID/PRODUKT-KOMBINATIONER, SOM SKAL OVERVÅGES

                  Pesticidrest, som der skal analyseres for

                  2006

                  2007 (1)

                  2008 (1)

                  Acephat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Acetamiprid

                  (c)

                  (a)

                  Aldicarb

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Azinphos-methyl

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Azoxystrobin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Benomyl-gruppen

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Bifenthrin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Brompropylat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Bupirimat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Buprofezin

                  (c)

                  (a)

                  Captan + folpet
                  Captan
                  Folpet

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Carbaryl

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Chlormequat (2)

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Chlorothalonil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Chlorpropham

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Chlorpyriphos

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Chlorpyriphos-methyl

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Cypermethrin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Cyprodinil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Deltamethrin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Diazinon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Dichlofluanid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Dichlorvos

                  (c)

                  (a)

                  Dicofol

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Dimethoat + omethoat
                  Dimethoat
                  Omethoat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Diphenylamin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Endosulfan

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Fenhexamid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Fenitrothion

                  (c)

                  (a)

                  Fludioxonil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Hexythiazox

                  (c)

                  (a)

                  Imazalil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Imidacloprid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Indoxacarb

                  (c)

                  (a)

                  Iprodion

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Iprovalicarb

                  (c)

                  (a)

                  Kresoxim-methyl

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Lambda-cyhalothrin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Malathion

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Maneb-gruppen

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Mepanipyrim

                  (c)

                  (a)

                  Metalaxyl

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Methamidophos

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Methidathion

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Methiocarb

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Methomyl

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Myclobutanil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Oxydemeton-methyl

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Parathion

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Penconazol

                  (c)

                  (a)

                  Phosalon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pirimicarb

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pirimiphos-methyl

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Prochloraz

                  (c)

                  (a)

                  Procymidon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Profenofos

                  (c)

                  (a)

                  Propargit

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pyrethriner

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pyrimethanil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pyriproxyfen

                  (c)

                  (a)

                  Quinoxyfen

                  (c)

                  (a)

                  Spiroxamin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tebuconazol

                  (c)

                  (a)

                  Tebufenozid

                  (c)

                  (a)

                  Thiabendazol

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tolcloflos-methyl

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tolylfluanid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Triadimefon + triadimenol
                  Triadimefon
                  Triadimenol

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Vinclozolin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                              (a)

                              Bønner (friske eller frosne), gulerødder, agurker, appelsiner eller mandariner, pærer, kartofler, ris, spinat (frisk eller frossen).

                              (b)

                              Auberginer, bananer, blomkål, druer, appelsinsaft (), ærter (friske/frosne, uden bælg), peberfrugter (søde), hvede.

                              (c)

                              Æbler, hovedkål, porrer, salat, tomater, ferskner (herunder nektariner og lignende krydsninger), rug eller hvede, jordbær.

         (1)  Vejledende for 2007 og 2008 afhængigt af programmer, som der vil blive rettet henstilling om for disse år.

         (2)  Cerealier, gulerødder, frugtgrøntsager og pærer bør analyseres for chlormequat.

         (3)  For appelsinsaft bør medlemsstaterne angive kilden (koncentrat eller friske frugter).

      BILAG II
      Antal prøver, som hver medlemsstat udtager af hvert produkt og analyserer.

                  Lande-kode

                  Prøver

                  AT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CY

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CZ

                  12 (1)

                  15 (2)

                  DE

                  93

                  DK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  ES

                  45

                  EE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  EL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  FR

                  66

                  FI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  HU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  IT

                  65

                  IE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LV

                  12 (1)

                  15 (2)

                  MT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  NL

                  17

                  PT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  PL

                  45

                  SE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  UK

                  66

                     Mindste antal prøver i alt: 613

         (1)  Mindste antal prøver for hver anvendt metode til påvisning af en enkelt restkoncentration.

         (2)  Mindste antal prøver for hver anvendt metode til samtidig påvisning af flere restkoncentrationer.


Avis juridique important

|

31996Y0919(08)

Rådets henstilling af 24. juli 1995 om vejledende principper for udarbejdelsen af protokoller vedrørende gennemførelsen af tilbagetagelsesaftaler

EF-Tidende nr. C 274 af 19/09/1996 s. 0025 - 0033

BILAG II.3 RÅDETS HENSTILLING af 24. juli 1995 om vejledende principper for udarbejdelsen af protokoller vedrørende gennemførelsen af tilbagetagelsesaftaler RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,som henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel K.1, nr. 3,som erindrer om, at Rådet har vedtaget en henstilling vedrørende et standardudkast til bilateral tilbagetagelsesaftale mellem en medlemsstat og et tredjeland (1), ogsom tager i betragtning, at disse tilbagetagelsesaftaler ofte er ledsaget af protokoller, hvori visse tekniske gennemførelsesbestemmelser er fastsat; der bør derfor anbefales en række vejledende principper, som medlemsstaterne kan anvende som udgangspunkt ved forhandlingen af disse protokoller;HENSTILLER, at medlemsstaterne fra den 1. juli 1995 anvender nedenstående vejledende principper som grundlag for forhandlinger med tredjelande ved udarbejdelsen af protokoller vedrørende gennemførelsen af tilbagetagelsesaftaler.I. Tilbagetagelsesprocedurer1. Fælles formularerVed tilbagegivelse/-tagelse af personer med ulovligt ophold anbefales det, at de kontraherende parter anvender fælles formularer. Der er tale om følgende formularer:- protokol om tilbagegivelse/-tagelse efter fremskyndet procedure- anmodning om tilbagetagelse i tilfælde af transitbefordring- protokol om tilbagegivelse/-tagelse.Ved udformningen af disse formularer kan medlemsstaterne tage udgangspunkt i de tre dokumenter, der er vedlagt som bilag til denne henstilling, idet de medtager de rubrikker, der er relevante, alt efter den enkelte medlemsstats forbindelser med det tredjeland, der er part i aftalen, og det heraf følgende behov for oplysninger.Der bør lægges vægt på, at proceduren er enkel og hurtig.2. Tilbagegivelse/-tagelse efter fremskyndet procedureHvis personer tilbageholdes i grænseområder, skal tilbagegivelsen/-tagelsen gennemføres efter fremskyndet procedure.Protokollen skal derfor indeholde en bestemmelse herom.De kontraherende parter fastsætter den samlede frist for tilbagetagelse efter fremskyndet procedure (herunder frist for fremsættelsen af anmodningen og besvarelsen heraf), der under alle omstændigheder bør være meget kort. Medlemsstaterne kan tage udgangspunkt i aftaler, som nogle af dem allerede har undertegnet, og hvis frist ikke overstiger 48 timer.Tilbagegivelsen bør forenkles ved denne procedure. Meddelelsen om tilbagegivelse skal ske uden særlige formkrav (telefonisk, pr. telefax eller telex eller mundtligt) og gennemføres umiddelbart af de lokale grænsemyndigheder.Om nødvendigt kan der udarbejdes en rapport (jf. punkt 1).3. Tilbagegivelse/-tagelse efter normal procedureDenne procedure anvendes, når personer ikke kan tilbagegives/-tages efter den fremskyndede procedure.Anmodningen om tilbagetagelse og besvarelsen heraf skal fremsættes skriftligt. Parterne kan anvende dokumentet i bilaget til denne henstilling som model.Anmodningen skal besvares inden for en kort frist, der fastsættes af parterne. I overensstemmelse med standardudkastet til bilateral aftale må denne frist ikke overstige 15 dage. Det ses dog gerne, at medlemsstaterne tager udgangspunkt i aftaler, som allerede er undertegnet, og som har en kortere frist.II. Midler til identificering af de personer, der skal tilbagetages1. Den betydning, der skal tillægges bevis og sandsynliggørelseBeviset for statsborgerskab og indrejse på området skal anerkendes af parterne, uden at der foretages yderligere undersøgelser.Sandsynliggørelse af statsborgerskab og indrejse på området skal af de kontraherende parter betragtes som fastslået, medmindre den anmodede part modbeviser det.2. Bevis for eller sandsynliggørelse af statsborgerskab eller indrejse på området via de ydre grænserProtokollen skal klart fastlægge, hvordan statsborgerskab skal bevises eller sandsynliggøres.Statsborgerskab kan bevises ved hjælp af:- et bevis på statsborgerskab, der er udstedt til én bestemt person- et pas af enhver art (nationale pas, diplomatpas, tjenestepas, paslignende dokumenter med fotografi udstedt af myndigheder) eller ethvert andet rejsedokument med angivelse af nationalitet- ID-kort udstedt af et konsulat- et nationalt ID-kort (også foreløbig eller interimistisk)- børnepas som paserstatning- foreløbigt identitetsbevis- soldaterbog eller militært identitetspapir.Statsborgerskab kan navnlig sandsynliggøres ved hjælp af:- utvetydige oplysninger fra myndigheder- tjenestekort fra en offentlig organisme- tjenestekort fra en virksomhed- kørekort- udskrift fra folkeregistret- søfartsbog- flod- og kanalskibsfartsbevis- en fotokopi af et af ovennævnte dokumenter- vidneudsagn- den pågældendes egne oplysninger- den pågældendes sprog.Protokollen skal også klart fastlægge, hvordan indrejse via de ydre grænser i henhold til tilbagetagelsesaftalens artikel 2 skal bevises eller sandsynliggøres.Indrejse via de ydre grænser kan navnlig sandsynliggøres ved hjælp af:- indrejsestempel eller lignende visering i rejsedokumentet- udrejsestempel fra en stat, der grænser op til en medlemsstat, under hensyn til rejseruten samt datoen for grænseoverskridelsen- indrejsestempel i det falske eller forfalskede pas- rejsehjemmel, hvormed indrejse via de ydre grænser kan fastslås utvetydigt - fingeraftryk, som evt. er taget af myndighederne ved overskridelsen af de ydre grænser.Indrejse via de ydre grænser kan navnlig sandsynliggøres ved hjælp af:- erklæringer fra den person, der skal tilbagegives- erklæringer fra myndighedspersoner samt udtalelser fra andre personer- andre fingeraftryk end dem, som er taget af myndighederne ved overskridelsen af de ydre grænser- rejsehjemmel- hotelregninger- adgangsbeviser til offentlige eller private institutioner i medlemsstaterne- indkaldelser til besøg hos læge, tandlæge mv.- oplysninger, hvoraf det fremgår, at den person, der skal tilbagegives, har gjort brug af en sluser eller et rejsebureau.III. Udpegelse af de ansvarlige myndighederIfølge protokollen skal ministrene med ansvar for grænsekontrollen udpege de grænseovergangssteder, der kan anvendes ved udlændinges tilbagetagelse og transitindrejse, samt de kompetente centrale eller lokale myndigheder, der kan behandle anmodninger om tilbagetagelse og transit.Valget skal sikre størst mulig effektivitet og hurtighed.IV. Formaliteter i forbindelse med transit af tredjelandsstatsborgereMedlemsstaterne kan i deres forbindelser med et medkontraherende tredjeland, når der anmodes om transit af en person under ledsagelse i henhold til standardtilbagetagelsesaftalens artikel 7, fastsætte, at der skal anvendes en formular om tilbagetagelse i tilfælde af transitbefordring. De kan anvende den tilsvarende formular, der er vedlagt som bilag til denne henstilling, som model.Parterne kan dog undtages fra disse formaliteter, når en af de kontraherende stater befordrer en tredjelandsstatsborger i transit via en anden kontraherende stats lufthavn. I så tilfælde underretter den anmodende parts ansvarlige myndigheder rettidigt den anden kontraherende parts ansvarlige myndighed om den planlagte udsendelse af den pågældende person og oplyser personens identitet, oplysninger om flyvningen og om eventuelle officielle ledsagere.V. Beskyttelse af oplysningerDer kan indsættes en artikel om beskyttelse af oplysninger i teksten; indholdet afhænger i vid udstrækning af den gældende lovgivning på medlemsstaternes område.Det skal under alle omstændigheder præciseres, at oplysningerne kun kan videregives til det formål, hvortil aftalen er blevet indgået.VI. Protokollens gyldighed og anvendelighedDet skal præciseres i teksten, at protokollen træder i kraft samtidig med tilbagetagelsesaftalen, at den i øvrigt suspenderes, når gennemførelsen af tilbagetagelsesaftalen er suspenderet, og at den ikke finder anvendelse, når aftalen ikke finder anvendelse.Bilag 1 til bilag II.3 (2*) RAPPORT om tilbagegivelse/-tagelse af en person efter forenklet procedure >START GRAFIK>1. Den ......, kl. ....... i ..........(sted)blev nedenstående person udsendt til: .(det tilbagetagende lands navn)For- og efternavn: .Fødselsdato og fødested: .Bopæl (. . .): .Nationalitet: .Identiteten blev fastslået på grundlag af: ...(dokumentets betegnelse, serie og nummer, udstedelsesdato og udstedelsesmyndighed, eventuelt identificering på anden måde)2. Tid og sted for den ulovlige indrejse, indrejsemåde og bevæggrunde:....(kort beskrivelse af omstændighederne)3. Andre grunde til udsendelsen (vedrører de kontraherende parters borgere):...4. Bekræftende beviser eller omstændigheder, der sandsynliggør den ulovlige indrejse:...5. I forbindelse med udsendelsen af den under punkt 1 anførte person overgives følgende genstande, dokumenter og penge:...6. Mindreårige (. . .), der udsendes sammen med den under punkt 1 anførte person (for- og efternavn, fødselsdato):...(*) Hvis oplysningerne ikke kan være i rubrikkerne, skal de vedlægges som bilag med relevant henvisning i rubrikken og på listen under punkt 7.7. Bilag:a) .b) .c) .d) .e) .Protokollen er udfærdiget i .eksemplarer på . (sprog)....Den tilbagegivendes for- og efternavn samt tjenstlige stillingDen tilbagetagendes for- og efternavn samt tjenstlige stilling..(Underskrift)(Underskrift)>SLUT GRAFIK>Bilag 2 til bilag II.3 >START GRAFIK>Fra: ..(sted og dato).(navnet på den myndighed, der fremsætter anmodningen)Sag nr.:.Til: ..(modtagerens navn)ANMODNING OM TILBAGETAGELSE/TRANSITBEFORDRING AF EN PERSON1. Oplysninger om personen1.1. Efternavn: .1.2. Fornavn: .1.3. Fødenavn: .1.4. Kaldenavn(e): .1.5. Nationalitet: ....................................... Sprog: .1.6. Fødselsdato: .............................. 1.7. Fødested: .1.8. Bopæl i udrejselandet: .1.9. Betegnelse og nummer på det dokument, der hjemler ret til grænseoverskridelsen, udstedelsesmyndighed og gyldighedsperiode:.2. Omstændighederne ved den ulovlige indrejse i den tilbagegivende stat2.1. Dato og tidspunkt for indrejsen: .2.2. Sted: .2.3. Omstændigheder ved indrejsen (anfør nærmere enkeltheder): ....3. Ophold i den tilbagetagende stat: .3.1. Tidspunktet for indrejsen: .3.2. Stedet for indrejsen: .3.3. Opholdets varighed: .3.4. Opholdssted: .3.5. Rejserute til grænsen: .......3.6. Bevis for eller middel til sandsynliggørelse af, at en person, der ikke eller ikke længere opfylder de gældende betingelser for indrejse eller ophold, er indrejst over den ydre grænse, (ulovlig indrejse):......4. Særlige forhold med hensyn til personen: .4.1. Tolk påkrævet til: .4.2. Medførte genstande: (dokumenter, konstanter mv.): ..4.3. Oplysninger om, hvorvidt personen er særlig farlig: (f.eks. mistanke om alvorlig lovovertrædelse, aggressiv adfærd):..4.4. Oplysninger om sundhedstilstand: (evt. oplysninger om særligt lægetilsyn):..4.5. Mindreårige (. . .), der tilbagegives sammen med ovennævnte person(er) (for- og efternavn, fødselsdato):....4.6. Ansøgninger over for den anmodende stats ansvarlige myndigheder fremsat af den person, der udsendes, og den ansvarlige myndigheds holdning, herunder også eventuelle ansøgninger om anerkendelse af flygtningestatus eller asylret:...5. Transit (1)5.1. Skal personen befordres i transit:.5.2. Bestemmelsesland: .5.3. Eventuelle yderligere transitlande: ..5.4. Tilbagetagelsen i eventuelle transitlande og i bestemmelseslandet er sikret:ja/nej(det relevante bedes understreget)5.5. Det er ikke muligt at udsende personen direkte til hjemlandet:ja/nej(det relevante bedes understreget)6. Foreslået tid og sted for tilbagegivelsen:...7. Bilag:..8. Anmodningens modtagelse bekræftes (sted, dato, underskrift):...(underskrift)>SLUT GRAFIK>Bilag 3 til bilag II.3 RAPPORT OM TILBAGEGIVELSE/-TAGELSE AF EN PERSON >START GRAFIK>Stedet for tilbagegivelsen: .Tidspunktet for tilbagegivelsen: .Den tilbagegivende: .Den tilbagetagende: .Under henvisning til den den . fremsatte anmodning fra(dato). blev nedennævnte person(er)(tilbagegivende stat)tilbagetaget af .(tilbagetagende stat)1. .(Efternavn, fornavn)(fødselsdato)2. .(Efternavn, fornavn)(fødselsdato)3. .(Efternavn, fornavn)(fødselsdato)4. .(Efternavn, fornavn)(fødselsdato)5. .(Efternavn, fornavn)(fødselsdato)I denne forbindelse blev følgende bilag overgivet:1. .2. .3. .4. .5. .Bemærkninger: ..(den tilbagegivendes for- og efternavn samt tjenstlige stilling) (den tilbagetagendes for- og efternavn sam tjenstlige stilling).(underskrift)(underskrift)>SLUT GRAFIK>(1) Se s. 20 i denne Tidende.(2) I transitsager skal der navnlig tages hensyn til ministrenes henstilling af 1992 vedrørende transit i forbindelse med udsendelse (EFT nr. C 5 af 10. 1. 1996, s. 5), navnlig med hensyn til beskyttelse af menneskerettighederne.


title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens stabilitetsprogram, 2006-2009

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52007SC0069

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens stabilitetsprogram, 2006-2009  /* SEK/2007/0069 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 23.1.2007SEK(2007) 69 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens stabilitetsprogram, 2006-2009(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSE1. GENEREL BAGGRUNDStabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men hovedsigtet var at gøre den mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Sloveniens første konvergensprogram blev forelagt i maj 2004. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 5. juli 2004 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.2. BAGGRUNDEN FOR VURDERINGEN AF DET NYE PROGRAMKommissionen har undersøgt Sloveniens[2] første stabilitetsprogram, der blev forelagt den 7. december 2006, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i stabilitetsprogrammet er kort beskrevet i afsnittene om:1.  de økonomiske og budgetmæssige resultater i de seneste ti år2.  den seneste vurdering af landets stilling under den præventive del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den sidste opdatering af konvergensprogrammet) og3.  Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006.2.1. De seneste økonomiske og budgetmæssige resultaterGennem de seneste ti år har den slovenske økonomi været bemærkelsesværdigt stabil. Det forhold, at der ikke er større uligevægte, vidner om styrken i økonomien og dens sunde evne til at klare økonomiske chok. Indførelsen af euroen vil dog sætte markedernes robusthed og fleksibilitet på prøve. Navnlig er inflationen blevet bragt ned, men prisudviklingen skal overvåges nøje, selv om lønpresset forventes at holde sig moderat, hvis man tager udgangspunkt i de seneste lønaftaler i både den offentlige og den private sektor. Arbejdsmarkedsudviklingen har generelt set været positiv, men der er fortsat nogle strukturelle mangler, hvilket især ses afspejlet i den lave beskæftigelse blandt ældre arbejdstagere. Jobskabelsen kunne have haft fordel af yderligere foranstaltninger med henblik på at forbedre erhvervsklimaet, fremme F&U-aktiviteter og tilskynde til en aktiv aldring.2.2. Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige programDen 14. februar 2006 vedtog Rådet sin udtalelse om den sidste opdatering af konvergensprogrammet, der dækker perioden 2005-2008. Rådet var af den opfattelse, at “programmet tager sigte på at holde inflationen tæt på EU-gennemsnittet og samtidig opererer med en gradvis finanspolitisk tilpasning". Rådet opfordrede Slovenien til at “gøre større fremskridt med hensyn til at nå programmets mellemfristede målsætning, navnlig ved at gennemføre de foranstaltninger, der ligger til grund for den planlagte reduktion af udgiftskvoten, samt ved at lægge vægten i tilpasningsbestræbelserne i starten af perioden” og til at “træffe foranstaltninger til at styrke de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, navnlig i relation til pensionssystemet”.2.3. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006Rapporten om udmøntningen af Sloveniens nationale reformprogram, der blev udarbejdet i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, blev forelagt den 16. oktober 2006. Sloveniens nationale reformprogram identificerer følgende fem hovedudfordringer: en konkurrencedygtig økonomi og kraftigere vækst, et videnbaseret samfund, et effektivt statsapparat, en moderne social stat og højere beskæftigelse og bæredygtig udvikling.Kommissionens vurdering af den seneste opdatering af dette program (vedtaget som led i Kommissionens årlige situationsrapport fra december 2006[3]) viste, at Slovenien gør gode fremskridt med udmøntningen af sit nationale reformprogram. Med udgangspunkt i forholdsvis gunstige makroøkonomiske betingelser har Slovenien taget hensigtsmæssige foranstaltninger inden for visse centrale områder som iværksætteraktiviteter og bedre regulering og har iværksat de fleste af de større beskæftigelsespolitiske reformer. Dog er der ikke hidtil gjort tilstrækkelig hurtige fremskridt med gennemførelsen af strategien for aktiv aldring og fjernelsen af hindringerne for unges beskæftigelse. På det mikroøkonomiske område er der behov for mere effektive foranstaltninger til at forbedre rammerne for innovation og konkurrence. En større indsats med omstruktureringen af de offentlige udgifter ville også være ønskelig.På baggrund af de identificerede stærke og svage sider blev det henstillet til Slovenien at gribe ind på følgende områder: de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, navnlig i form af at styrke pensionssystemet og øge beskæftigelsen blandt ældre arbejdstagere, og arbejdsformidlingen i form af fleksible kontraktuelle arrangementer og skrappere betingelser for modtagelse af offentlige ydelser.Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[4] graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[5], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |-  Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens stabilitetsprogram, 2006-2009RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[6], særlig artikel 5, stk. 1,under henvisning til henstilling fra Kommissionen,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:4.  Den [27. februar 2007] gennemgik Rådet Sloveniens første stabilitetsprogram, der dækker perioden 2006-2009.5.  Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventer, at den reale BNP-vækst vil stige støt med over 4 % igennem programperioden. Vurderet på baggrund af de disponible oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på plausible vækstantagelser. Programmets prognoser for inflationen forekommer også realistiske.6.  For 2006 skønnes det offentlige underskud at blive på 1,6 % af BNP i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2006 sammenlignet med et mål for underskuddet på 1,7 % af BNP i opdateringen af konvergensprogrammet fra december 2005. Den planlagte reduktion af udgiftskvoten ser i det store og hele ud til at være blevet opnået, men mankoen på indtægtssiden skønnes at blive større end budgetteret på trods af den konjunkturbetingede forbedring af økonomien og det lidt større underskud i forhold til 2005.7.  Programmets budgetstrategi er indrettet efter at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i stabilitets- og vækstpagtens betydning senest i 2009 gennem en konsolidering med hovedvægten af indsatsen sidst i perioden. Til afspejling af den igangværende skattereform og en række omkostningsbesparende udgiftsforanstaltninger falder indtægterne og udgifterne som en procentdel af BNP betydeligt igennem programperioden. Frem til 2008, hvor indtægts- og udgiftskvoterne falder i stort set lige stort omfang, forventes det offentlige underskud at holde sig omkring 1,5 % af BNP. I 2009 falder underskuddet til 1,0 %, idet udgiftsreduktionen opvejer indtægtsmankoen. Den primære saldo forringes i begyndelsen fra 0,1 % af BNP i 2006 til -0,3 % af BNP i 2008, inden den forbedres til 0,3 % af BNP i 2009. Sammenlignet med den seneste opdatering af konvergensprogrammet udskyder stabilitetsprogrammet målet om at opnå et nominelt underskud på 1 % af BNP med et år på grund af et gunstigere makroøkonomisk scenario.8.  Igennem programperioden ventes den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, at blive forbedret med omkring ¼ % af BNP. Som i opdateringen af konvergensprogrammet fra december 2005 er den mellemfristede budgetmålsætning, der forelægges i stabilitetsprogrammet, et strukturelt underskud på 1 % af BNP, som skal opnås senest i 2009, et år senere end i det forrige program. Forsinkelsen tilskrives i programmet et større jernbaneprojekt til en anslået udgift på 0,4 % af BNP i 2007, 0,5 % af BNP i 2008 og 0,2 % af BNP i 2009. Da den mellemfristede budgetmålsætning er mere krævende end den laveste benchmark (et anslået underskud på ca. 1½ % af BNP), skulle opfyldelsen af den give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for det bånd, der er angivet for euroområdet og i ERM II-staterne i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og afspejler på passende vis gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.9.  Usikkerhedsmomenterne i forbindelse med budgetfremskrivningerne i programmet synes i det store og hele at være afbalanceret for 2007's og 2008's vedkommende, men i 2009 kan budgetresultatet blive værre end ventet i programmet. På den ene side forekommer de tilgrundliggende antagelser om væksten og skatteindtægterne at være realistiske. Ydermere har Slovenien i de senere år erfaringsmæssigt formået at opnå bedre budgetresultater end forventet, hvilket understøttes af en effektiv budgetmekanisme for kontrol med de offentlige udgifter som reaktion på en uventet indtægtsmanko. På den anden side er andelen af obligatoriske udgifter fortsat høj på trods af bestræbelser på at omstrukturere de offentlige udgifter. De foranstaltninger, som skal sikre en betydelig beskæring af udgifterne på den primære saldo som en procentdel af BNP, og som er bebudet for 2009, mangler endnu at blive specificeret nærmere.10.  I lyset af denne risikovurdering er budgetstillingen i programmet muligvis ikke tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede budgetmålsætning opfyldes i 2009, således som det er planlagt i programmet. Den ser dog ud til at give tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving igennem hele programperioden. Tempoet i tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, der er angivet i programmet, er utilstrækkeligt og bør styrkes i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvor det præciseres, at for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, bør den årlige forbedring i den strukturelle saldo være 0,5 % som benchmark, og at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider og kan være lavere i økonomiske nedgangstider. Økonomiske opgangstider ventes at forekomme igennem hele programperioden, men den strukturelle saldo skal efter planen ikke forbedres markant før i det sidste år af programmet. I 2009 kan der imidlertid være en risiko for, at resultatet bliver værre end forventet.11.  Den offentlige bruttogæld skønnes at have nået 28,5 % af BNP i 2006, hvilket er et godt stykke under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Programmet venter, at gældskvoten vil falde med 0,8 procentpoint igennem programperioden.12.  Den langsigtede budgetmæssige virkning af befolkningens aldring i Slovenien hører blandt de højeste i EU og påvirkes især af en meget kraftig stigning i pensionsudgifterne som en andel af BNP. Selv om der rent faktisk er ved at blive grebet ind på dette felt, vil gennemførelsen af yderligere reformforanstaltninger, der tager sigte på at begrænse den betydelige stigning i de aldersrelaterede udgifter, som det også anerkendes af myndighederne, medvirke til at mindske risiciene for de offentlige finansers holdbarhed. Selv om udgangsbudgetstillingen bidrager til at stabilisere gældskvoten på mellemlang sigt, er den lave strukturelle forbedring igennem programperioden ikke tilstrækkelig til at dække den forventede budgetvirkning af befolkningens aldring. Generelt set synes Slovenien at stå over for en høj risiko med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed.13.  Stabilitetsprogrammet indeholder en kvalitativ vurdering af den samlede virkning af Sloveniens nationale reformprogram fra oktober 2006 inden for rammerne af den mellemfristede finanspolitiske strategi. Desuden giver det visse oplysninger om de direkte budgetudgifter eller budgetbesparelser som følge af de vigtigste planlagte reformer i det nationale reformprogram, men dets budgetfremskrivninger tager ikke eksplicit højde for virkningerne på de offentlige finanser af de foranstaltninger, der beskrives i det nationale reformprogram. De foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, ser ud til at være i overensstemmelse med de foranstaltninger, der er planlagt i det nationale reformprogram. Bl.a. indeholder stabilitetsprogrammet nærmere oplysninger om den skattereform, der bebudes i det nationale reformprogram, og det supplerer de foranstaltninger, der er planlagt i det nationale reformprogram, med udgiftsforanstaltninger.14.  Budgetstillingen i programmet er delvis i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som udgør en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Navnlig er tempoet i tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning utilstrækkeligt og bør øges.15.  Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, udviser programmet visse mangler i de krævede og de frivillige data[7].Den generelle konklusion er, at selv om det i programmet anerkendes, at kontrol med inflationspresset og fortsat finanspolitisk konsolidering er nødvendige forudsætninger for at bevare en modstandsdygtig økonomi, opererer programmet med utilstrækkelige fremskridt i retning af at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning på trods af optimistiske vækstudsigter. På baggrund af ovenstående vurdering opfordres Slovenien til at:i) udnytte de økonomiske opgangstider til at fremskynde opfyldelsen af den mellemfristede budgetmålsætning ved at fokusere tilpasningsindsatsen i starten af programperioden og,ii) i betragtning af den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter, forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at styrke den igangværende pensionsreform med supplerende foranstaltninger, der navnlig tager sigte på øge erhvervsfrekvensen blandt ældre arbejdstagere og tilskynde til udvikling af private pensionsopsparingsordninger.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realt BNP (% ændring) | SP dec. 2006 | 4,0 | 4,7 | 4,3 | 4,2 | 4,1 |KOM nov. 2006 | 4,0 | 4,8 | 4,2 | 4,5 | - |KP dec. 2005 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 | - |HICP-inflation (%) | SP dec. 2006 | 2,5 | 2,7 | 2,7 | 2,5 | 2,2 |KOM nov. 2006 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,6 | - |KP dec. 2005 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | - |Outputgab (% af potentielt BNP) | SP dec. 20061 | -1,2 | -0,5 | -0,3 | -0,1 | 0,3 |KOM nov. 20065 | -1,1 | -0,3 | 0,0 | 0,4 | - |KP dec. 20051 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 | - |Offentlig saldo (% af BNP) | SP dec. 2006 | -1,4 | -1,6 | -1,5 | -1,6 | -1,0 |KOM nov. 2006 | -1,4 | -1,6 | -1,6 | -1,5 | - |KP dec. 2005 | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 | - |Primær saldo (% af BNP) | SP dec. 2006 | 0,4 | 0,1 | -0,1 | -0,3 | 0,3 |KOM nov. 2006 | 0,3 | -0,1 | -0,2 | -0,3 | - |KP dec. 2005 | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 | - |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP dec. 20061 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |KOM nov. 2006 | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | - |KP dec. 20051 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 | - |Strukturel saldo2 (% af BNP) | SP dec. 20063 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |KOM nov. 20064 | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | - |KP dec. 2005 | -0,4 | -1,4 | -1,4 | -1,0 | - |Offentlig gæld (% af BNP) | SP dec. 2006 | 28,0 | 28,5 | 28,2 | 28,3 | 27,7 |KOM nov. 2006 | 28,0 | 28,4 | 28,0 | 27,6 | - |KP dec. 2005 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 | - |Bemærkninger: 1Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3Der er ingen engangsforanstaltninger eller andre midlertidige foranstaltninger i programmet. 4Der er ingen engangsforanstaltninger eller andre midlertidige foranstaltninger i Kommissionens prognose fra efteråret 2006. 5Baseret på en skønnet potentiel vækst på 3,8 % i 2005 og 4 % i 2006-2008. Kilde: Konvergens-/stabilitetsprogrammet (KP/SP), Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2006, beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] I artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 hedder det, at "en medlemsstat, der indfører den fælles valuta på et senere tidspunkt [dvs. senere end den 1. januar 1999, hvor de første EU-medlemsstater indførte den fælles valuta], forelægger et stabilitetsprogram inden for seks måneder efter Rådets afgørelse om dens deltagelse i den fælles valuta". Den 11. juli 2006 vedtog Rådet en beslutning om indførelse af den fælles valuta i Slovenien pr. 1. januar 2007 i henhold til traktatens artikel 122, stk. 2 (Rådets beslutning 2006/495/EF, EUT L 195 af 15.7.2006, s. 25).[3] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårsmøde, “Gennemførelsen af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år”, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[4] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.[5] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.[6] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EFT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[7] Programmet indeholder bl.a. ikke nettobalancer over for udlandet for 2006-2007 og heller ikke visse frivillige data vedrørende sektorbalancer, udviklingen på arbejdsmarkedet, de offentlige udgifter opdelt efter funktion og gældsudviklingstal.


				|

		52014DC0406

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Tysklands nationale reformprogram for 2013 og med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2014 /* COM/2014/0406 final */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Tysklands nationale reformprogram for 2013
og med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2014
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk.
2,
som
henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16.
november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen [3],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet [4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske
og Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse fra the Udvalget for Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra the Udvalget for Økonomisk Politik,
og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa
2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer
på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge EU's
potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
Den 13. juli 2010 vedtog Rådet på grundlag af
Kommissionens forslag en henstilling om overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de
"integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at
tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
politik og beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog stats- og
regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende
ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under
anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De
traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og
forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og
gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling om
Tysklands nationale reformprogram for 2013 og afgav sin udtalelse om Tysklands
opdaterede stabilitetsprogram for 2012-2017. Den 15. november 2013 forelagde
Kommissionen som fastsat i forordning (EU) nr. 473/2013[5] sin udtalelse om
Tysklands udkast til budgetplan for 2014[6].
(5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den
årlige vækstundersøgelse[7],
som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de
økonomiske politikker 2014. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af
forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[8], hvori Tyskland blev
udpeget som en af de medlemsstater, som der skulle foretages en dybdegående
undersøgelse af.
(6)
Den 20. december 2013 tilsluttede det Europæiske
Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet,
finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en
differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering,
genetablere normale lånemuligheder i økonomien, fremme vækst og
konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen
og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 5. marts 2014 offentliggjorde Kommissionen
resultaterne af den dybdegående analyse af Tyskland[9] i medfør af artikel 5 I
forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer på grundlag af sin
analyse, at Tyskland oplever makroøkonomiske ubalancer, som kræver overvågning
og politiktiltag. Det er navnlig på de løbende poster, at der kan konstateres
et vedvarende meget stort overskud, hvilket afspejler de positive konsekvenser
af en stærk konkurrenceevne, og der er et stort opsparingsbeløb, der bliver
investeret i udlandet. Det er også et tegn på, at den indenlandske vækst
fortsat er afdæmpet, og at de økonomiske ressourcer nok ikke er blevet
effektivt allokeret. Selv om overskuddene på de løbende poster ikke giver samme
risici som store underskud, er det vigtigt at holde nøje øje med størrelsen af
Tysklands vedvarende overskud på de løbende poster. Det er især nødvendigt at
gøre noget og mindske risikoen for, at den indenlandske økonomi og euroområdet
skal lide skade, i betragtning af størrelsen af den tyske økonomi.
(8)
Den 14. april 2014 forelagde Tyskland sit nationale
reformprogram for 2014 og den 8. april 2014 sit stabilitetsprogram for 2014.
For at kunne tage de to programmers indbyrdes forbindelse i betragtning, er de
blevet vurderet samlet.
(9)
Formålet med budgetstrategien, der fremgår af
stabilitetsprogrammet for 2014, er at sikre, at de mellemsigtede mål stadig
bliver nået. I stabilitetsprogrammet bekræftes det mellemsigtede mål på -0,5 %
af BNP, hvilket afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. Ifølge
stabilitetsprogrammet vil den (genberegnede) strukturelle saldo fortsætte med
at være positiv i 2014 og fremefter, og det er planen, at bruttogælden skal ned
på 76 % af BNP i 2014 og derefter fortsætte med at gå i tilstrækkeligt
nedadgående retning derefter. Derfor er budgetstrategien i programmet på linje
med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det makroøkonomiske scenarie, der
understøtter budgetfremskrivningerne i programmet, som ikke er blevet formelt
vedtaget af et uafhængigt organ, er troværdigt, da det i store træk er på linje
med Kommissionens forårsprognose fra 2014. Ud fra en vurdering af
stabilitetsprogrammet og fra Kommissionens prognose, sådan som det er fastsat i
Rådets forordning (EF) nr. 1466/97, er Rådet af den opfattelse, at de
offentlige finanser i Tyskland generelt fortsat er sunde, eftersom det
mellemsigtede mål er, at prognosen fortsætter med at blive opretholdt og
gældsreglen respekteret.
(10)
Tyskland har kun gjort begrænsede fremskridt med
hensyn til at gøre de offentlige udgifter til sundhedspleje og langtidspleje
mere omkostningseffektive, men der er dog annonceret nye initiativer. Hensigten
med dem er at gøre sundhedspleje mere omkostningseffektiv, men disse planer er
nok ikke tilstrækkelige til at holde de forventede fremtidige omkostninger
under kontrol. Den senest vedtagne pensionsreform, der skal forbedre
betingelserne for tidlig tilbagetrækning ("Rente mit 63") og
pensionsniveauerne for visse grupper, hvor sidstnævnte også omfatter et
pensionstillæg for dem, der har opfostret børn født før 1992 ("Mütterrente").
Reformen indebærer en ekstra belastning for det offentlige pensionssystems
holdbarhed, og det er planen, at det skal finansieres med en højere
pensionsbidragssats, med negative konsekvenser for de disponible indkomster for
den aktive del af arbejdsstyrken. Reformen vil også kunne få en negativ
indvirkning på indførelsen af supplerende pensioner under anden og tredje
søjle. Tyskland har gjort begrænsede fremskridt med hensyn til at øge udgifter
til uddannelse og visse fremskridt hvad angår højere forskningsudgifter. Det er
nødvendigt med en yderligere indsats på alle niveauer i det offentlige, hvis
målet på 10 % af BNP for de samlede offentlige og
private udgifter til uddannelse og forskning skal kunne nås i 2015, og der bør
sigtes mod endnu mere ambitiøse opfølgningsmål for at følge med de mest
innovative økonomier. Der er sket en stigning i
infrastrukturinvesteringen i Tyskland i de seneste år, og der er planer om
yderligere at styrke investeringen, men det forekommer nødvendigt med
yderligere bestræbelser.
(11)
Tyskland har overordnet set gjort begrænsede
fremskridt med hensyn til at gøre skattesystemet mere effektivt og
vækstorienteret og at mindske den høje skattebyrde for arbejdskraften. Der er
ikke planer om større foranstaltninger for at skifte til mere vækstorienterede
indkomstkilder. Anvendelsen af den reducerede merværdiafgiftssats (momssats),
som for øjeblikket er på 7 %, vil kunne indsnævres, og det almindelige momsgrundlag
vil kunne udvides. De ret lave indtægter fra de almindelige ejendomsskatter
tyder på, at der her vil kunne ske en stigning, og fordelingen af skattebyrden
vil kunne blive mere retfærdig, hvis skattegrundlaget for den kommunale
ejendomsskat (Grundsteuer) bliver omvurderet. Betingelserne for at kunne
investere i Tyskland vil kunne forbedres ved at ændre den lokale selskabsskat (Gewerbesteuer),
ved at mindske den administrative byrde, der er knyttet til skatteopkrævningen,
og ved at mindske den nuværende skævhed inden for selskabsskat til fordel for
gældsfinansiering.
(12)
Den finanspolitiske ramme er blevet suppleret med
en national regel om budgetbalance og nedsættelsen af et uafhængigt rådgivende
udvalg. Det ser stadig ud til, at det er nødvendigt med specifikke regler for
gennemførelse af den forfatningsmæssige regel om budgetbalance
("gældsbremse") i flere Länder, således at der kan sikres en
effektiv anvendelse af gældsbremsen i den årlige budgetcyklus. Den planlagte
revision af finanspolitiske forbindelser mellem føderationen, Länder og
kommuner bør anvendes til at styrke finanspolitisk ansvar og ansvarlighed.
(13)
Lønningerne er steget i de seneste år efter en lang
periode med løntilbageholdenhed, men i 2013 var reallønsvæksten mere beskeden
end i 2012. Tyskland vil indføre en generel mindsteløn på 8,50 EUR/time i 2015,
og den vil slå fuld ud igennem i 2017. Indførelsen af den planlagte generelle
mindsteløn, som skal sikre arbejdstagerne en passende minimumsindkomst, kræver
en tæt overvågning af indvirkningen heraf, især på beskæftigelsen. Der er kun
gjort lidt for at mindske den høje skattekile, især for lavtlønnede. Den
vedtagne pensionsreform og aktuelle reformplaner inden for pensioner og
langtidspleje, som indebærer en stigning i bidragssatserne for social forsikring,
vil igen kunne få skattekilen til at stige. Tyskland har
gjort visse fremskridt med at forbedre uddannelsesresultaterne for dårligt
stillede personer, men sammenhængen mellem uddannelsesresultater og
socioøkonomisk baggrund er stadigvæk stærk og varer ved gennem hele
arbejdslivet. Selv om der er gjort visse fremskridt i retning af passende
aktiverings- og integrationsforanstaltninger, giver langtidsarbejdsløshed
fortsat anledning til bekymring, og der er brug for ekstra foranstaltninger. Der er kun gjort begrænsede fremskridt med hensyn til at træffe
foranstaltninger, der kan lette overgangen fra minijobs til ansættelsesformer,
der er underlagt fuldt obligatoriske sociale sikringsbidrag. Der er ikke gjort
fremskridt med hensyn til at mindske skattemæssige elementer, som gør det
mindre attraktivt for sekundære forsørger at arbejde. Tyskland har gjort visse fremskridt med hensyn til at skabe flere
fuldtidspladser til førskoleundervisning og til børnepasning, men der har været
begrænsede fremskridt med hensyn til fuldtidsskoler. Samtidig giver
børnepasningsfaciliteter og heldagsskoler stadig anledning til bekymring hvad
angår kvaliteten, og der er regionale forskelle.
(14)
Formålet med regeringens forslag til en revision af
loven om vedvarende energi er at mindske stigningerne i de samlede
energiomkostninger, at fordele omkostningerne mere ligeligt blandt forbrugerne,
at kontrollere udbredelsen af vedvarende energiformer og at fremme
markedsintegration. Gennemførelsen af reformen må overvejes nøje med hensyn til
dens indvirkning på støttesystemets omkostningseffektivitet. Det er nødvendigt
med en yderligere indsats hvad angår netværksudvidelse og koordinering med
nabolande
(15)
Politisk set har der været gjort en begrænset
indsats for yderligere at stimulere konkurrencen i servicesektorerne, selv om
der er vedtaget isolerede reformer i specifikke erhverv og regioner, for
eksempel bevillinger og kommunikation i bygge- og anlægssektoren.
Produktivitetsvæksten er nok strukturelt lavere i servicesektorerne end i industrien,
men den er særligt lav i visse servicesektorer, navnlig liberale erhverv. Der
er stadig barrierer, som hindrer markedsadgang og udøvelse af liberale erhverv.
Der er blandt andet tale om restriktioner vedrørende den juridiske form og
kapitalandele og om krav til erhvervsmæssige kvalifikationer. Der er mange
forskellige reguleringsordninger for liberale erhverv i de forskellige Länder,
og det vil sikkert være muligt at finde de mindst byrdefulde reguleringsformer,
som så vil kunne udbredes i hele landet. Værdien af kontrakter, der
offentliggøres af de tyske myndigheder i medfør af EU-lovgivningen om
offentlige indkøb, er en af de laveste i EU. En generel overgang til et
gennemsigtigt e-indkøbsmarked vil kunne øge konkurrencen. I detailsektoren er
der i visse Länder regler for byplanlægning, som gør, at det fortsat er
vanskeligt for nye virksomheder at komme ind på markedet. Der har været kun
begrænsede fremskridt med hensyn til at forbedre konkurrencen inden for
jernbanemarkederne
(16)
Tyskland har gjort begrænsede fremskridt med at
konsolidere banksektoren, navnlig hvad angår forbedringen af styringsrammen.
Kommissions statsstøtteafgørelser har i vid udstrækning bidraget til
omstruktureringen af Landesbanken i de seneste år, og sektoren er
fortsat fragmenteret. Det er nødvendigt med yderligere bestræbelser for at kunne
håndtere strukturelle og styringsmæssige hindringer, som er en hæmsko for en
markedsdrevet konsolidering, hvilket også vil kunne øge den finansielle sektors
overordnede effektivitet. Med en revision af den retlige ramme for den anden
banksøjle vil konsolideringen i den offentlige banksektor kunne støttes
yderligere.
(17)
Som led i det europæiske semester har Kommissionen
gennemført en omfattende analyse af Tysklands økonomiske politik. Den har
vurderet det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Den har ikke
blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik i Tyskland, men også til, i hvor høj grad de er i
overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, eftersom der er behov for
at styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-niveau gives
input til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger inden
for rammerne af det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-4
nedenfor.
(18)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
Tysklands stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse[10] er
især afspejlet i henstilling 1 nedenfor.
(19)
På baggrund af Kommissionens dybdegående
undersøgelse og denne vurdering har Rådet set på det nationale reformprogram og
stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i medfør af artikel 6 i forordning
(EU) nr. 1176/2011 er afspejlet i henstilling 1-4 nedenfor.
(20)
I forbindelse med det europæiske semester har
Kommissionen også udført en analyse af den økonomiske politik i euroområdet som
helhed. På dette grundlag har Rådet udstedt særlige henstillinger til de
medlemsstater, der har euroen som valuta. Som et land, der har euroen som
valuta, bør Tyskland også sikre fuld og rettidig gennemførelse af de nævnte
henstillinger.
HENSTILLER, at Tyskland i perioden
2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på at:
1.           Føre
en vækstfremmende finanspolitik og bevare en sund budgetstilling, der sikrer,
at det mellemsigtede budgetmål bliver fastholdt i hele den periode, som er
dækket af stabilitetsprogrammet, og at den offentlige gældskvote holder sig på
en bæredygtig, nedadgående kurs. Navnlig udnytte de tilgængelige muligheder for
at øge og effektivisere offentlig investering i infrastruktur, uddannelse og
forskning. Effektivisere skattesystemet, navnlig ved at udvide
afgiftsgrundlaget, især på forbrug, ved at omvurdere det kommunale
ejendomsskattegrundlag, ved at forbedre skatteforvaltningen og ved at revidere
den lokale erhvervsskat, også med henblik på at fremme privat investering. Gøre
en ekstra indsats for at øge omkostningseffektiviteten af de offentlige
udgifter til sundhedspleje og langtidspleje. Sikre det offentlige
pensionssystems holdbarhed ved i) at ændre finansieringen af nye
ikkeforsikringsbaserede/udefra kommende ydelser ("Mütterrente")
til midler fra skatteindtægter, også for at undgå en yderligere stigning i de
sociale sikringsbidrag, ii) at gøre det mere attraktivt med senere
tilbagetrækning og iii) at øge dækningen i pensionsordninger under anden og tredje
søjle. Færdiggøre gennemførelsen af gældsbremsen i alle Länder og sikre
rettidige og relevante overvågningsprocedurer og korrektionsmekanismer.
Forbedre udformningen af finanspolitiske forbindelser mellem føderationen, Länder
og kommuner, også med henblik på at sikre passende offentlig investering på
alle niveauer.
2.           Forbedre betingelser, som kan
støtte indenlandsk efterspørgsel yderligere, blandt andet ved at reducere de
høje skatter og socialsikringsbidrag, især for lavtlønnede. Ved indførelsen af
mindstelønnen overvåge dens indvirkning på beskæftigelsen. Forbedre
arbejdstagernes beskæftigelsesegnethed ved yderligere at øge
uddannelsesresultaterne for dårligt stillede grupper og ved at implementere
mere ambitiøse aktiverings- og integrationsforanstaltninger på arbejdsmarkedet,
især for langtidsledige. Træffe foranstaltninger til at gøre det skattemæssigt
mere attraktivt at arbejde, navnlig for sekundære forsørgere, og lette
overgangen fra minijobs til ansættelsesformer, der er underlagt fuldt obligatoriske
sociale sikringsbidrag. Afhjælpe regionale mangler på
fuldtidsbørnepasningsfaciliteter og heldagsskoler og samtidig forbedre deres
generelle uddannelseskvalitet.
3.           Holde de samlede omkostninger
ved at omlægge energisystemet på et minimum. Navnlig overvåge, hvordan reformen
af loven om vedvarende energi indvirker på omkostningseffektiviteten af
støttesystemet for vedvarende energi. Øge bestræbelserne på at fremskynde
udviklingen af de nationale og grænseoverskridende el- og gasnet. Optrappe tæt
energipolitisk samordning med nabolandene.
4.           Træffe mere ambitiøse
foranstaltninger til yderligere at stimulere konkurrencen i servicesektoren,
herunder visse liberale erhverv, også ved at revidere eksisterende
reguleringsmæssige tilgange og finde den bedste praksis for alle Länder.
Finde årsagerne til, at værdien af de offentlige kontrakter, der er omfattet af
indkøbsprocedurer ifølge EU-lovgivningen, er så lav. Øge bestræbelserne på at
fjerne eksisterende regler inden for byplanlægning, der gør det vanskeligt for
nye virksomheder at få adgang til detailsektoren. Træffe tiltag til at fjerne
resterende konkurrencehindringer på jernbanemarkederne. Fortsætte
konsolideringsindsatsen i Landesbanken-sektoren, bl.a. ved at forbedre
styringsrammen.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               OJ L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               OJ L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2014) 406 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 and P7_TA(2014)0129.
[5]               EFT L 140 af 27.5.2013, s.11.
[6]               C(2013) 8001 final
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 78 final.
[10]             I medfør af artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF)
nr. 1466/97.


title: Rådets henstilling af 8. juli 2014 om Maltas nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2014

text:
               29.7.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 247/83

         RÅDETS HENSTILLING
   af 8. juli 2014
   om Maltas nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2014
   2014/C 247/16
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   under henvisning til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, der er baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, og som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (3), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 29. juni 2012 vedtog medlemsstaternes stats- og regeringschefer en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.

               (4)

               Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling (4) om Maltas nationale reformprogram for 2013 og afgav sin udtalelse om Maltas ajourførte stabilitetsprogram for 2012-2016. Den 15. november 2013 afgav Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 (5) udtalelse om Maltas forslag til budget for 2014.

               (5)

               Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester i 2014 for samordning af de økonomiske politikker. Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Malta blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.

               (6)

               Den 20. december 2013 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder for erhvervslivet, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.

               (7)

               Den 5. marts 2014 offentliggjorde Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for Malta, jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer på grundlag af sin analyse, at Malta ikke længere har makroøkonomiske ubalancer i henhold til proceduren for makroøkonomiske underskud. Selv om gældsniveauet stadig er højt, lader det til, at man har inddæmmet risiciene for bæredygtigheden af gælden i den private og den offentlige sektor, men der er behov for fortsat overvågning. Navnlig synes indikatorerne for finansiel stabilitet at være sunde. Set i lyset af risicienes strukturelle karakter i sektoren vil det imidlertid være vigtigt at fortsætte den nuværende forsigtige praksis for så vidt angår tilsyn og risikostyring. Boligmarkedet har stabiliseret sig, og risiciene som følge af overeksponering i ejendom er begrænsede. Den private gældsætning er på vej ned; der finder en velordnet nedgearing sted i virksomhederne, og presset på lånemarkederne er begrænset.

               (8)

               Den 16. april 2014 forelagde Malta sit nationale reformprogram for 2014, som blev ajourført den 8. maj 2014, og den 30. april 2014 sit stabilitetsprogram for 2014. For at tage hensyn til den indbyrdes sammenhæng mellem de to programmer er der foretaget en samtidig vurdering af dem.

               (9)

               Formålet med den budgetstrategi, der blev formuleret i stabilitetsprogrammet for 2014, er at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud bæredygtigt senest i 2014 og gradvist at virkeliggøre det mellemsigtede mål, som er at opnå et balanceret budget i strukturel forstand, som er mere ambitiøst end, hvad der kræves i stabilitets- og vækstpagten. Det er imidlertid ikke planlagt, at det mellemsigtede mål skal nås inden for programmeringsperioden. I 2014 ligger den planlagte (nyberegnede) strukturelle tilpasning lidt under den anbefalede indsats. Efter den planlagte korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud er der for 2015 planlagt en mindre afvigelse fra den justeringskurs, der skal sikre virkeliggørelse af det mellemsigtede mål. Derefter er de planlagte årlige fremskridt hen imod virkeliggørelse af det mellemsigtede mål i brede træk i tråd med kravet om mindst 0,5 % af BNP. Ifølge stabilitetsprogrammet vil den offentlige gæld, som lå på 73 % af BNP i 2013, fra 2014 blive reduceret i overensstemmelse med gældsreduktionsmålet. Programmålene er samlet set i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det makroøkonomiske scenarie bag de budgetmæssige fremskrivninger i stabilitetsprogrammet, som er godkendt af et uafhængigt organ (det nationale revisionskontor), er realistisk for 2014 og 2015, eftersom prognoserne for den økonomiske vækst ligger marginalt lavere end dem, der blev beskrevet i 2014-forårsprognosen fra Kommissionens tjenestegrene.
               Risiciene for budgetmålene er imidlertid blevet større, fordi den planlagte forøgelse af de strukturelle indtægter i programperioden ikke er fuldt understøttet af foranstaltninger, og overskridelse af udgiftslofter kunne kræve betalinger, der er større end de budgetterede. Ifølge Kommissionens prognose forventes Malta at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud bæredygtigt i 2014. Ifølge den samme prognose vil den finanspolitiske indsats for perioden 2013-14 resultere i en manko på 1,6 % af BNP på den (korrigerede) strukturelle saldo og på 1,25 % af BNP for så vidt angår værdien af de krævede foranstaltninger, der blev anset for nødvendige i henstillingen i forbindelse med proceduren vedrørende uforholdsmæssigt store underskud. Der er ingen margin med hensyn til virkeliggørelse af gældsreduktionsmålet for 2014, men risiciene i forbindelse med gældsscenariet er blevet mindre.

               (10)

               I 2015 er der risiko for en mærkbar afvigelse fra de krævede resultater i forbindelse med virkeliggørelsen af det mellemsigtede mål. Rådet er på grundlag af sin vurdering af stabilitetsprogrammet og Kommissionens prognose, jf. forordning (EF) nr. 1466/97, af den opfattelse, at mens Maltas forventede samlede underskud og offentlige gæld er i overensstemmelse med henstillingen i forbindelse med proceduren vedrørende uforholdsmæssigt store underskud, så er der behov for en yderligere indsats for at bringe den strukturelle tilpasning i overensstemmelse med anbefalingerne for 2014 og sikre en passende tilpasningskurs i forhold til det mellemsigtede mål fra 2015.

               (11)

               Det ikkebindende aspekt ved Maltas finanspolitiske rammer og den kortsigtede finanspolitiske planlægning er ikke fremmende for en sund finanspolitisk situation. Der er opstået forsinkelser i forbindelse med vedtagelsen af lovgivning, der skulle være trådt i kraft ved udgangen af 2013 og gennemføre kravene i Rådets direktiv 2011/85/EU (6) og den finanspolitiske aftale. Ifølge stabilitetsprogrammet har regeringen imidlertid for nyligt godkendt en lov om finanspolitisk ansvar, som vil blive forelagt parlamentet til vedtagelse. Ifølge lovforslaget skal der indføres en strukturel budgetsaldoregel, en gældsregel, treårige rullende budgetrammer og gradvist etableres et finanspolitisk råd, som skal have til opgave at godkende regeringens officielle makroøkonomiske og finanspolitiske prognoser, samt forudgående og efterfølgende overvågning af overholdelsen af de finanspolitiske regler.

               (12)

               Maltas skatteadministrationer vil blive samlet til én myndighed, som kan strømline skatteopkrævningsprocesserne og forhindre skatteunddragelse. For at forbedre overholdelsen af skattereglerne og tilskynde til opkrævning af udeståender er det nødvendigt at revidere sanktionerne i momslovgivningen og renter på udestående skatter og afgifter. Der er iværksat forskellige andre foranstaltninger, der også forventes at konsolidere Maltas skattesystem. Disse foranstaltninger går i den rigtige retning, men deres virkning er endnu ikke synlig.

               (13)

               Selv om der stadig er problemer med bæredygtigheden af Maltas offentlige finanser på lang sigt, er der kun konstateret begrænsede fremskridt med reformen af landets pensionsordninger og bæredygtigheden inden for sundhedsvæsenet. Der er nedsat en pensionsstrategigruppe, der skal vurdere alle muligheder for at reformere pensionssystemet, men de maltesiske myndigheder har givet tilsagn om ikke at hæve den lovbestemte pensionsalder ud over de forhøjelser, der er omhandlet i pensionsreformen for 2006. Malta har til hensigt at afhjælpe disse mangler med arbejdsmarkedsforanstaltninger, navnlig landets nyligt vedtagne aktive aldersstrategi, men det er usandsynligt, at det vil løse problemet. Sundhedsvæsenets bæredygtighed er et yderligere problem i betragtning af prognoser, der forudser stigende aldersrelaterede udgifter. Der er lige blevet fremlagt et udkast til en strategi for det nationale sundhedsvæsen, men det er uklart, hvordan den vil blive gennemført, og hvilke gevinster den vil give i form af omkostningseffektivitet og bæredygtighed. Der er behov for at styrke den offentlige primærpleje.

               (14)

               Der er stadig mange, der forlader skolen for tidligt i Malta, men der er ved at blive truffet foranstaltninger til at begrænse denne tendens, og der er igangsat etablering af et omfattende overvågningssystem. Der er mange, der ikke opnår de grundlæggende færdigheder, hvilket er ensbetydende med, at mange har dårlige læsefærdigheder og forlader skolen for tidligt. Korrekt gennemførelse af den nyligt vedtagne nationale strategi til fremme af læsefærdighederne forventes at bidrage til indsatsen over for dette problem. Dette skal suppleres af yderligere foranstaltninger, som forventes at gøre uddannelserne mere arbejdsmarkedsrelevante. Der er tale om en reform af rammerne for lærlinge, fastlæggelse af en strategi for livslang læring, indførelse af arbejdsbaseret uddannelse inden for erhvervsuddannelse og et særligt program, der er finansieret via Den Europæiske Socialfond.

               (15)

               Malta er i øjeblikket ved at gennemføre en række vigtige foranstaltninger, der skal øge antallet af kvinder på arbejdsmarkedet, navnlig ved at tilbyde muligheder for gratis børnepasning til familier, hvor forældrene er i arbejde eller i gang med at videreuddanne sig. Det er afgørende, at gennemførelsen er effektiv. Myndighederne bidrager også til at sikre pasning efter skoleundervisningen og tilbyder muligheder for at sende børn til skolen, inden den åbner for undervisning, således at forældrerollen bedre kan forenes med arbejdslivet. Der er også planlagt skatteincitamenter, der skal tilskynde forældrene til at sende børn til børnepasningsfaciliteter, der allerede er i gang under tidligere ordninger. Der gøres imidlertid kun lidt for at tilbyde og fremme anvendelse af fleksible arbejdsordninger, f.eks. hjemmearbejde og flekstid, hvilket ville få flere kvinder til at søge ud på arbejdsmarkedet.

               (16)

               For yderligere at forbedre sin internationale konkurrenceevne er Malta - ud over at undgå de potentielt negative konsekvenser af en manglende tilpasning mellem løn og produktivitet - stadig nødt til at adressere infrastrukturmangler inden for energi og transport, som hæmmer landets potentiale - navnlig under hensyntagen til høje energiomkostninger. Elforbindelsen til Italien, som skal afsluttes i år, vil øge forsyningssikkerheden og kan bidrage til diversificering af udbuddet og anvendelsen af eksternt produceret vedvarende energi. Delimara LNG-terminalen og den planlagte sammenkobling med det europæiske gasnet vil også udgøre et bidrag til Maltas energisammensætning og gøre landet mindre afhængigt af kun én energikilde og derved gøre det mere attraktivt for erhvervslivet. Nationale vedvarende energikilder er - med undtagelse af en vis succes for solenergi - et potentiale, der mangler at blive udnyttet.

               (17)

               En vis mangel på effektivitet i den offentlige forvaltning begrænser en yderligere forbedring af erhvervsklimaet i Malta. Mens det går i den rigtige retning med de offentlige indkøb, er indkøbsprocedurerne stadig for lange, og det medfører ineffektiv anvendelse af offentlige midler. Disse foranstaltninger ledsages ikke af mål, og det gør det vanskeligt at vurdere deres effektivitet. Manglen på alternativer til gældsfinansiering fører til høje finansieringsomkostninger for virksomhederne, hvilket hæmmer deres økonomiske aktiviteter. Dette gældsproblem for virksomhederne kan også føre til for stor lånefinansiering i selskaberne og til utilstrækkelig kapitalallokering. Der bør derfor være yderligere muligheder for ikkegældsskabende finansiering. Den mangel på effektivitet inden for retsvæsenet, som blev påpeget i 2013 i de landespecifikke henstillinger for Malta, gør sig stadig gældende. Det ventes, at en række af de mange reformforslag, der blev lagt frem af kommissionen for reform af retsvæsenet i november 2013, vil være gennemført ved udgangen af 2014, men der er stadig behov for en klar tidsplan og prioritering af foranstaltningerne. Det skal også vurderes, hvilken indflydelse de vil have på ophobningen af sager, navnlig hvad angår de ovenfor nævnte mangler.

               (18)

               Malta har styrket det lovmæssige tilsyn for at sikre stabilitet i den finansielle sektor. Der er tilføjet makroprudentielt tilsyn til den maltesiske centralbanks opgaver, og der lægges særlig vægt på spørgsmål vedrørende finansiel stabilitet, mens Det Blandede Udvalg for Finansiel Stabilitet nu er fastlagt i lovgivningen. Der er truffet tilfredsstillende foranstaltninger til at forbedre hensættelserne til tab, hovedsagelig ved gennemførelse af en revision af bankregel nr. 9.

               (19)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Maltas økonomiske politik. Den har vurderet det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Malta, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og ‐retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens samlede økonomiske styring gennem EU-input til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger under det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-5 nedenfor.

               (20)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået stabilitetsprogrammet, og Rådets udtalelse (7) afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (21)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen også foretaget en analyse af den økonomiske politik i hele euroområdet. På dette grundlag har Rådet udstedt særlige henstillinger rettet til de medlemsstater, der har euroen som valuta (8). Som et land, der har euroen som valuta, bør Malta også sikre fuld og rettidig gennemførelse af disse henstillinger —

         HENSTILLER, at Malta i perioden 2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.

               Korrigere det uforholdsmæssigt store underskud på en bæredygtig måde senest i 2014. Styrke budgetstrategien mærkbart i 2015 for at sikre den krævede strukturelle justering på 0,6 % af BNP med henblik på virkeliggørelse af det mellemsigtede mål. Gennemføre en strukturel justering på årligt mindst 0,5 % af BNP og mere under gunstige økonomiske vilkår, eller hvis det er nødvendigt for at sikre, at gældsreglen efterleves med henblik på at holde den offentlige gældskvote på en fortsat nedadgående kurs. Afslutte vedtagelsen af loven om finanspolitisk ansvar med henblik på etablering af bindende, regelbaserede flerårige finanspolitiske rammer og oprettelse af en uafhængig institution, der kan påtage sig at overvåge finanspolitiske regler og godkende makroøkonomiske prognoser, der understøtter den finanspolitiske planlægning. Fortsætte indsatsen for at forbedre overholdelsen af skattereglerne og bekæmpe skatteunddragelse ved at sikre fortsat iværksættelse af foranstaltninger og evaluere allerede iværksatte foranstaltninger, samtidig med at der gøres en supplerende indsats for navnlig at fremme anvendelse af elektroniske betalingsmidler.

               2.

               Sikre de offentlige finansers langsigtede holdbarhed, fortsætte den igangværende pensionsreform, f.eks. ved fremskyndelse af den allerede vedtagne forhøjelse af den lovbestemte pensionsalder og ved fortsat at knytte den sammen med ændringer af den forventede levealder. Sikre, at en omfattende reform af sundhedsvæsenet giver omkostningseffektiv og bæredygtig anvendelse af de tilgængelige ressourcer, f.eks. ved styrkelse af primærplejen.

               3.

               Fortsætte politikindsatsen for at tage hånd om uddannelsernes arbejdsmarkedsrelevans ved at fremskynde gennemførelsen af den forsinkede reform af lærlingeordningen. Sikre, at endnu flere opnår de grundlæggende færdigheder, og reducere antallet af børn, der forlader skolen for tidligt, især ved at afslutte og gennemføre den nationale strategi til fremme af læsefærdighederne. Få flere kvinder ud på arbejdsmarkedet, især dem, der ønsker at vende tilbage til arbejdsmarkedet, ved at fremme fleksible arbejdsordninger.

               4.

               Anvende flere forskellige energikilder i økonomien, herunder ved at øge den vedvarende energis andel.

               5.

               Fortsætte med at effektivisere procedurerne for offentlige indkøb og sikre, at de afvikles hurtigere; tilskynde til alternativ gældsfinansiering i virksomheder ved at lette adgangen til kapitalmarkeder og etablere venturekapitalfonde, og gøre retsvæsenet mere effektivt ved at sikre rettidig og effektiv gennemførelse af den planlagte reform af retsvæsenet.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2014.

            På Rådets vegne

         P.C. PADOAN

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Opretholdt for 2014 ved Rådets afgørelse 2014/322/EU af 6 maj 2014 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2014 (EUT L 165 af 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUT C 217 af 30.7.2013, s. 59.

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 af 21. maj 2013 om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet (EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Rådets direktiv 2011/85/EU af 8. november 2011 om krav til medlemsstaternes budgetmæssige rammer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 41).

      (7)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

      (8)  Se side 141 i denne EUT.