Avis juridique important

|

31973H0256

73/256/EØF: Kommissionens Henstilling af 29. juni 1973 til den danske regering vedrørende udkast til anordning om anvendelse af forordning (EØF) nr. 2829/72

EF-Tidende nr. L 235 af 23/08/1973 s. 0023 - 0023

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 29 . juni 1973  til den danske regering vedroerende udkast til anordning om anvendelse af forordning ( EOEF ) nr . 2829/72   ( 73/256/EOEF )  Danmarks faste repraesentation har ved sit brev af 5 . februar 1973 givet Kommissionen meddelelse om et udkast til anordning om fastsaettelse af gennemfoerelsesbestemmelserne til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2829/72 af 28 . december 1972 om indfoerelse af faellesskabskontingentet for godstransport ad landevej mellem medlemsstaterne ( 1 ) .  Denne meddelelse udgoer en hoering i overensstemmelse med artikel 7 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2829/72 .  Kommissionen bemaerker , at det danske udkast til bekendtgoerelse indeholder saadanne gennemfoerelsesbestemmelser , som medlemsstaterne skal traeffe ifoelge den naevnte forordning . Disse bestemmelser skal vedroere tilrettelaeggelsen af , fremgangsmaaden ved og midlerne til kontrollen samt de ved overtraedelse gaeldende sanktioner .  1 . Kommissionen bemaerker , at udkastet til bekendtgoerelse gengiver visse bestemmelser , som allerede er indeholdt i den naevnte faellesskabsforordning .  Bestemmelserne i denne forordning gaelder ifoelge artikel 189 i traktaten umiddelbart i medlemsstaterne , og er for Danmarks vedkommende traadt i kraft den 1 . januar 1973 . Der er derfor ingen grund til at transformere dem i en dispositiv , intern retsakt . En saadan transformation ville i oevrigt kunne skabe uklarhed med hensyn til saadanne faellesskabsforordningers ikrafttraeden og umiddelbare anvendelighed . Selv en delvis gentagelse af bestemmelser i en faellesskabsforordning i en dispositiv , intern retsakt ville i det hoejeste kunne godtages , saafremt det var noedvendigt for at goere denne retsakt forstaaelig for dem , den henvender sig til .  Foelgelig henstiller Kommissionen til den danske regering at slette foelgende bestemmelser i udkastet til bekendtgoerelse , som ikke findes begrundede :  Artikel 2 , 3 og 6 , stk . 2 , i deres helhed .  Artikel 8   " ... navnlig naar benyttelsen er utilstraekkelig eller begraenset til bilaterale transporter " .  2 . De oevrige bestemmelser i udkastet til bekendtgoerelse svarer i deres aand og almindelige indhold til kravene i den ovennaevnte forordning .  Det ville dog vaere at oenske , om den danske regering ville supplere gennemfoerelsesbestemmelserne , navnlig for saa vidt angaar sanktionerne under hensyntagen til den henstilling , som Kommissionen den 9 . juni 1969 ( 2 ) har rettet til medlemsstaterne , og som vedroerende ivaerksaettelsen af bestemmelserne om et faelles kontingent .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 29 . juni 1973 .  Paa Kommissionens vegne  François-Xavier ORTOLI  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 298 af 31 . 12 . 1972 , s . 16 .  ( 2 ) EFT nr . L 165 af 5 . 7 . 1969 , s . 7 .


				|

		52013DC0371

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING on Poland’s 2013 national reform programme and delivering a Council opinion on Poland’s convergence programme for 2012-2016 /* COM/2013/0371 final - 2013/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Polens nationale reformprogram 2013
og med Rådets udtalelse om Polens konvergensprogram for 2012-2016

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk. 2,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[3],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske
politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       På grundlag af Kommissionens
forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[4],
som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne
blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres
nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 29. juni 2012 vedtog
stats- og regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en
sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i
euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og
politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af
medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa
2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)       Den 6. juli 2012 vedtog Rådet
en henstilling om Polens nationale reformprogram for 2012 og afgav sin
udtalelse om Polens opdaterede konvergensprogram for 2011-2015.
(5)       Den 28. november 2012 vedtog
Kommissionen den årlige vækstundersøgelse[5],
som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de
økonomiske politikker i 2013. Den 28. november 2012 vedtog Kommissionen
ligeledes på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om
varslingsmekanismen[6],
hvori Polen ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville
blive gennemført en dybdegående undersøgelse.
(6)       Den 14. marts 2013
tilsluttede det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel
stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det
understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende
finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien,
fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale
konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)       Den 30. april 2013 forelagde
Polen sit konvergensprogram for 2013, der dækker perioden 2012-2016, og sit
nationale reformprogram for 2013. For at tage hensyn til de indbyrdes
sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(8)       Polen gjorde en betydelig
konsolideringsindsats i 2011‑2012 i overensstemmelse med Rådets
henstilling. På grund af forværringen af den internationale økonomiske
situation er fristen for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud
blevet overskredet, og der er behov for mere tid til at rette op på det.
Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet for 2013 i henhold til
forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det
makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige
fremskrivninger i programmet, er optimistisk. Især privatforbruget og private
investeringer forventes at stige kraftigere end i Kommissionens prognose fra
foråret 2013, hvilket resulterer i en vækstrate, der samlet set er højere
(1,5 % overfor 1,1 %). Den budgetstrategi, der er skitseret i
programmet, sigter mod at nedbringe underskuddet til 3,5 % af BNP inden
udgangen af 2013 (et år senere end den oprindelige frist i forbindelse med
proceduren for uforholdsmæssigt store underskud) og at opfylde den
mellemfristede budgetmålsætning senest i 2016. I konvergensprogrammet for 2013
er der imidlertid planer om først at bringe det samlede underskud ned under 3 %
af BNP i 2015. På baggrund af de meget optimistiske vækstprognoser og
indtægtsfremskrivningen i programmet er det Rådets holdning, at de
finanspolitiske tiltag, som myndighederne regner med at gennemføre, ikke er
tilstrækkelige til reelt at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud
inden udgangen af 2013, med mindre der træffes markante yderlige
foranstaltninger for at styrke indsatsen i år. Programmet er baseret på et
optimistisk scenarie og understøttes ikke af tilstrækkeligt deltaljerede
foranstaltninger til at sikre en sandsynlig korrektion af det uforholdsmæssigt
store underskud inden udgangen af 2014. Der er derfor behov for yderligere
tiltag i form af detaljerede foranstaltninger i både 2013 og 2014.
Myndighederne udnyttede ikke i tilstrækkelig grad det vækstprægede miljø før
krisen til at reformere strukturen i de offentlige udgifter ved at prioritere
vækstfremmende foranstaltninger. Programmet bekræfter den forrige
mellemfristede budgetmålsætning på ‑1 % af BNP, som afspejler
pagtens målsætning. Set i lyset af det (genberegnede) strukturelle underskud,
forventes den mellemfristede budgetmålsætning ikke som planlagt i programmet at
blive nået i 2016, idet de årlige fremskridt med hensyn til at opfylde
målsætningen på 0,3 % af BNP (i strukturelle termer) i 2015 og 0,7 %
i 2016 ikke er tilstrækkelige. Vækstraten i de offentlige udgifter, hvori de
diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden er indregnet, overholder
stabilitets- og vækstpagtens benchmark i hele programperioden. Yderligere
tiltag og ændringer i justeringens sammensætning kan blive nødvendige i de
sidste år af programmet, eftersom fremskridtet hen imod den mellemfristede
budgetmålsætning hovedsageligt er afhængigt af større nedskæringer i udgifterne
til offentlige investeringer og ikke i tilstrækkelig grad understøttes af
detaljerede foranstaltninger. Den offentlige gæld forventes at holde sig under
60 % af BNP i programperioden. De nationale myndigheder forudser, at
gælden i det store og hele forbliver konstant på lidt over 55,5 % af BNP
indtil 2014/2015 (og falder i 2016), hvorimod Kommissionen, der har taget højde
for potentielle risici i forbindelse med konsolideringsplanerne og
gældsnedbringende foranstaltninger, forventer en stigning til ca. 59 % af
BNP i 2014. Overholdelse af skattereglerne er fortsat et centralt tema i
forbindelse med bekæmpelse af skatteunddragelse og kræver også en reduktion af
de administrative byrder, der pålægges skatteyderne, og en mere effektiv
skatteforvaltning. For at sikre en vellykket finanspolitisk konsolideringsstrategi
er det vigtigt, at den finanspolitiske konsolidering understøttes af omfattende
strukturelle reformer.
(9)       De langsigtede vækstudsigter
påvirkes negativt af den lave andel af vækstfremmende udgifter (uddannelse,
forskning og innovation) og faldende offentlige investeringer. Der er
begrænsninger i adgangen til pleje og lav omkostningseffektivitet i Polens
sundhedssektor, samtidig med at sundhedsudgifterne forventes at vokse
betragteligt på mellemlang og langt sigt på grund af en aldrende befolkning,
hvilket øger presset på de offentlige finanser. Systemet kan forbedres ved at
styrke den primære sundhedstjeneste og henvisningsordningerne og udnytte
potentialet for effektivitetsgevinster inden for sygehusbehandlingen.
(10)     Den polske regering har endnu
ikke gennemført en permanent udgiftsregel, der er i overensstemmelse med det
europæiske nationalregnskabssystem (ESA). Polen har heller ikke gjort
fremskridt med hensyn til mellemfristet planlægning og forbedring af
koordineringen mellem forskellige regeringsniveauer i budgetlægningsprocessen.
(11)     Ungdomsarbejdsløsheden vokser,
hvilket hovedsageligt skyldes utilstrækkelig tilpasning af
uddannelsesresultaterne med arbejdsmarkedets behov. Hensigten med de
gennemførte reformer af uddannelsessystemet er at løse problemet med manglende overensstemmelse
mellem kompetencer og jobs, men der er stadig behov for at øge udbuddet af
praktikpladser og uddannelse på arbejdspladsen, styrke samarbejdet mellem
skoler og arbejdsgivere og forbedre undervisningskvaliteten. Indførelse af en
ungdomsgaranti, som bygger videre på de nuværende tiltag, vil kunne bidrage til
at få unge mennesker i arbejde. Andelen af voksne, som deltager i livslang
læring, er fortsat meget lav, og strategien for livslang læring mangler stadig
at blive vedtaget.
(12)     Med hensyn til småbørnspasning
har regeringens indsats været koncentreret om at gennemføre dens
småbørnsprogram. Antallet af vuggestuer er som følge heraf næsten blevet
fordoblet de seneste to år, men relativt set er antallet fortsat ekstremt lavt,
og efterspørgslen kan ikke efterkommes. Polen har kun taget små skridt med
hensyn til at gøre noget ved den omfattende brug af vikararbejde. Landet har
den højeste andel af ufrivilligt tidsbegrænsede ansættelser i EU, især inden for
aldersgruppen 15-24 år. Selvom tidsbegrænsede ansættelseskontrakter ofte
fremhæves som en måde, hvorpå arbejdsløse kan få adgang til arbejdsmarkedet med
henblik på senere fastansættelse, forekommer dette ikke at være tilfældet for
flertallet af arbejdstagerne i Polen. I stedet synes den omfattende brug af
sådanne kontrakter at have en negativ virkning på de menneskelige ressourcer og
produktiviteten, eftersom midlertidigt ansatte ofte har en mere begrænset
adgang til erhvervsuddannelse. De lønmæssige konsekvenser af tidsbegrænsede
kontrakter er også relativt omfattende, hvilket har medført en af de højeste
andele af fattige blandt personer i beskæftigelse i EU. Derudover er brugen af
civilretlige kontrakter, der løbende fornys, og som indebærer betydeligt reduceret
ret til social sikring, vidt udbredt. Ifølge regeringens rapport om ungdommen i
2011 er over 50 % af de unge arbejdstagere ansat på sådanne kontrakter.
(13)     Polens ældre arbejdstagere har
en lav erhvervsfrekvens. Selvom mulighederne for tidlig tilbagetrækning er
blevet begrænset betydeligt, og der er blevet gennemført en generel
pensionsreform, findes der stadig en særlig pensionsordning for minearbejdere.
Derudover ansporer socialsikringssystemet for landbrugere (KRUS) små
landbrugere til at forblive i landbrugssektoren, hvilket hovedsageligt skyldes,
at de enkelte landbrugeres indtægter ikke spores korrekt i systemet. Det
resulterer i skjult arbejdsløshed i landområder, hvilket udgør en hæmsko for
produktivitetsvækst og for arbejdstagernes mobilitet inden for regioner og
sektorer.
(14)     Polen er blandt de lande med
de laveste udgifter til forskning og udvikling, og er et af de lande, der
klarer sig dårligst, når man ser på bredere indikatorer for innovationsevne.
Den overordnede andel af udgifter til forskning og udvikling i Polen, som lå på
0,77 % af BNP i 2011, var blandt de laveste i EU. Især de private udgifter
til forskning og udvikling er lave (0,2 % af BNP i 2011). Polske
virksomheder har i vidt omfang holdt sig til teknologioptagelse, dvs. anvendelse
af allerede eksisterende teknologier via faste kapitalinvesteringer. Denne
strategi har sikret produktivitetsgevinster og økonomisk vækst, men der er nu
behov for, at Polen overgår til en indenlandsk og innovationsbaseret model. Via
reformer af forskningssystemet og det højere uddannelsessystem er der igangsat
en større omstrukturering, som vil kunne føre til øget samarbejdet mellem
forskning og erhvervsliv. Der er endnu ingen tilgængelig evaluering af disse
reformer. Der er behov for en mere helhedsorienteret tilgang med henblik på at
koordinere indsatsen inden for forsknings‑, innovations‑ og
industripolitikken og sikre, at de rette instrumenter er til rådighed til at
understøtte innovationscyklussen.
(15)     Der er stadig meget store
potentielle gevinster ved at forbedre energieffektiviteten i alle sektorer i
Polens økonomi, især ved at isolere bygninger, og sådanne gevinster kan skabe
vækst. Det indenlandske elforsyningsnet er stadig overbelastet, men der er
planer på vej om at skabe kapacitet til sammenkobling med nabomarkederne.
Konkurrencen på gasmarkedet hæmmes stadig af en række faktorer, især af at
udfasningen af prisreguleringen endnu ikke er gennemført, at den største
spiller på markedet har en markedsandel på ca. 97 % på detail- og engrosmarkedet,
og at 90 % af den importerede naturgas kommer fra Rusland.
(16)     På trods af visse fremskridt
udgør Polens underudviklede transportinfrastruktur fortsat en afgørende
flaskehals for vækst. Der er gjort fremskridt med hensyn til større
vejinfrastrukturprojekter, men investeringerne i jernbaneprojekter er stadig
meget forsinkede. Nedslidt jernbaneinfrastruktur kræver betydelige og voksende
investeringer, eftersom kun 36 % af det anvendte jernbanenets ca.
20 000 km er i en god teknisk stand. På trods af de seneste tiltag er
Polen fortsat betydeligt bagud i forhold til andre medlemsstater, når det
drejer sig om at udnytte vækstpotentialet indenfor informations‑ og
kommunikationsteknologier (ikt). Udbredelsen af fastnetbredbånd er den laveste
i EU, både nationalt og for landområder. Investeringerne i vandveje er fortsat
utilstrækkelige.
(17)     Polens offentlige forvaltning
præsterer under EU-gennemsnittet. Blandt de vigtigste problemer er
gennemsigtighed, skattesystemets kompleksitet og omkostningerne ved overholdelse
af reglerne, den tiltagende varighed af behandlingen af civil- og
handelsretlige sager, langvarige insolvensprocedurer og lav
inddrivelsesprocent. Anvendelsen af e-forvaltning i den offentlige forvaltning
er ligeledes fortsat under EU-gennemsnittet. Polen har igangsat en reform for
at skabe lettere adgang til lovregulerede erhverv, og denne reform er forsinket
i forhold til den oprindeligt meddelte tidsplan.
(18)     Som led i det europæiske
semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Polens økonomiske
politik. Den har vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram.
Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar
finanspolitik og socioøkonomisk politik i Polen, men også til, i hvor høj grad de
er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at
styrke Den Europæiske Unions samlede økonomiske styring, ved at der fra
EU-niveau gives input til kommende nationale beslutninger. Kommissionens
henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester er afspejlet i
henstilling 1-7 nedenfor.
(19)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet gennemgået Polens konvergensprogram, og Rådets udtalelse[7] afspejles især i henstilling 1
nedenfor,
HENSTILLER, at Polen i perioden
2013-2014 træffer følgende foranstaltninger med henblik på at:
1.           styrke og gennemføre
budgetstrategien for 2013 og videre frem, hvilket bør understøttes af
tilstrækkeligt specifikke foranstaltninger for både 2013 og 2014, således at en
bæredygtig og rettidig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud
sikres senest i 2014, og den finanspolitiske indsats, der er specificeret i
Rådets henstillinger i henhold til proceduren i forbindelse med
uforholdsmæssigt store underskud, gennemføres. En holdbar korrektion af de
finanspolitiske ubalancer kræver troværdig gennemførelse af ambitiøse
strukturreformer, hvilket vil øge tilpasningskapaciteten og styrke vækst‑
og jobpotentialet. Fortsætte den strukturelle tilpasningsindsats, efter at det
uforholdsmæssigt store underskud er blevet korrigeret, således at Polen bliver
i stand til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i 2016. Forbedre de
offentlige finansers kvalitet ved at minimere besparelserne i vækstfremmende
investeringer, foretage en revurdering af den offentlige udgiftspolitik for
bedre at målrette sociale politikker og øge omkostningseffektiviteten af
sundhedsudgifterne. Øge overholdelsen af skattereglerne, især ved at øge
effektiviteten i skatteforvaltningen
2.           sikre vedtagelsen af en
permanent udgiftsregel i 2013, der er i overensstemmelse med det europæiske
nationalregnskabssystems regler. Træffe foranstaltninger med henblik på at
styrke årlige og mellemfristede budgetkoordineringsmekanismer mellem
forskellige regeringsniveauer
3.           styrke indsatsen for at
mindske ungdomsarbejdsløsheden, f.eks. via en ungdomsgaranti, øge udbuddet af
praktikpladser og uddannelse på arbejdspladsen, styrke samarbejdet mellem
skoler og arbejdsgivere og forbedre kvaliteten af undervisningen. Gennemføre
den foreslåede strategi for livslang læring. Bekæmpe fattigdom blandt personer
i beskæftigelse og arbejdsmarkedssegmentering via en lettere overgang fra
tidsbegrænset til permanent ansættelse og ved at begrænse den alt for
omfattende anvendelse af civilretlige kontrakter
4.           fortsætte indsatsen for at
øge kvinders erhvervsfrekvens, især ved at investere i
småbørnspasningsordninger og førskoleundervisning af høj kvalitet til rimelige
priser og ved at sikre stabil finansiering og kvalificeret personale. Træffe
foranstaltninger til at reformere landbrugernes socialsikringsordning KRUS med
henblik på at forbedre arbejdstagernes mobilitet inden for forskellige
sektorer. Udfase det særlige pensionssystem for minearbejdere med henblik på at
integrere dem i den almindelige ordning. Understøtte den generelle
pensionsreform med foranstaltninger til fremme af ansættelse af ældre
arbejdstagere med henblik at hæve alderen for tilbagetrækning fra
arbejdsmarkedet
5.           træffe yderligere
foranstaltninger til at sikre et innovationsvenligt erhvervsmiljø ved at styrke
sammenhængen mellem forsknings‑, innovations‑ og
industripolitikken, udvikle yderligere kreditinstrumenter og skatteincitamenter
og gøre eksisterende instrumenter mere målrettede i forhold til de forskellige
trin i innovationscyklussen
6.           forny og udvide
energiproduktionskapaciteten og forbedre effektiviteten i hele energikæden.
Fremskynde udviklingen og udvidelsen af elforsyningsnettet, herunder
sammenkoblinger på tværs af grænserne, og fjerne hindringerne for handel med
elektricitet på tværs af grænserne. Øge konkurrencen i gassektoren ved at
udfase prisreguleringen. Styrke jernbanetilsynsmyndighedens rolle og ressourcer
og sikre en effektiv gennemførelse af jernbaneprojekter uden yderligere
forsinkelser. Fremskynde tiltag til at udbrede bredbåndsdækningen Forbedre
forvaltningen af affald og vandressourcer.
7.           træffe yderligere
foranstaltninger til at forbedre erhvervsmiljøet ved at forenkle
kontrakthåndhævelsen og kravene til byggetilladelser og reducere omkostningerne
til overholdelse af skattereglerne. Vedtage og gennemføre den planlagte
liberalisering af adgangen til liberale tjenesteydelser.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2013) 371 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 og P7_TA(2013)0053.
[4]               Rådets afgørelse 2013/208/EU af 22. april 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr.
1466/97.


Avis juridique important

|

31998H0376

98/376/EF: Rådets henstilling af 4. juni 1998 om parkeringskort for mennesker med handicap

EF-Tidende nr. L 167 af 12/06/1998 s. 0025 - 0028

RÅDETS HENSTILLING af 4. juni 1998 om parkeringskort for mennesker med handicap (98/376/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75, stk. 1,som henviser til udkast til henstilling forelagt af Kommissionen,som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (1),som henviser til udtalelse fra Regionsudvalget (2),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3), ogsom tager følgende i betragtning:(1) Kommissionen har i sin meddelelse om et socialt handlingsprogram på mellemlang sigt 1995-1997, der blev forelagt for Europa-Parlamentet, Rådet samt Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget den 12. april 1995, samt i sin rapport til Rådet om aktioner, der sigter på at forbedre bevægelseshæmmedes adgang til transport, af 26. november 1993 anbefalet gensidig anerkendelse af et parkeringskort for mennesker med handicap udformet efter en standardiseret fællesskabsmodel;(2) efter ånden i resolution af 20. december 1996 vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om lige muligheder for mennesker med handicap skal alle mennesker med handicap være omfattet af konkrete supplerende foranstaltninger med det formål at fremme deres erhvervsmæssige og sociale integration;(3) anvendelsen af et andet transportmiddel end offentlige transportmidler er for mange mennesker med handicap det eneste middel til selvstændigt at kunne bevæge sig med henblik på erhvervsmæssig og social integration; under visse omstændigheder og under skyldig hensyntagen til trafiksikkerheden bør indehavere af et parkeringskort for mennesker med handicap få mulighed for at parkere deres motorkøretøj, således at de ikke efter at have forladt motorkøretøjet skal tilbagelægge større afstande; mennesker med handicap bør overalt i Det Europæiske Fællesskab kunne gøre brug af de muligheder, som er knyttet til parkeringskortet i henhold til de nationale regler, der gælder i den pågældende medlemsstat, hvor den handicappede befinder sig;(4) parkeringskort for mennesker med handicap kan henhøre under regionale og lokale myndigheder, og derfor bør Regionsudvalget høres;(5) i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet vil det være hensigtsmæssigt med en fællesskabsforanstaltning for at fremme den gensidige forståelse og anerkendelse af parkeringskort for mennesker med handicap og for at fremme bevægelsesfriheden for mennesker med handicap;(6) det er ønskværdigt, at der indføres et parkeringskort for mennesker med handicap udformet efter en fællesskabsmodel, der anerkendes gensidigt af medlemsstaterne;(7) definitionen af handicap og de nærmere regler for tildeling af parkeringskort til mennesker med handicap henhører under medlemsstaternes kompetence;(8) det er ønskeligt, at medlemsstaterne fastsætter sikkerhedselementer for at forhindre forfalskning og efterligning af ovennævnte parkeringskort;(9) Den Europæiske Transportministerkonference (CEMT) har allerede vedtaget en resolution om tilskyndelse til indførelse og gensidig anerkendelse af parkeringskort til mennesker med handicap (resolution fra CEMT af 22. april 1997);(10) indehaverne af disse kort bør have alle relevante oplysninger om betingelserne for brug af dem i medlemsstaterne -HENSTILLER til medlemsstaterne:1. at de indfører parkeringskort for mennesker med handicap, som får kortene udstedt i overensstemmelse med de gældende nationale bestemmelser, og at dette kort er udformet i overensstemmelse med den ensartede fællesskabsmodel som beskrevet i bilaget, idet det pågældende kort kan bruges samtidig med de kort, der udstedes i medlemsstaterne, på de vilkår, der er fastsat i stk. 5;2. at de fra den 1. januar 1999 anerkender parkeringskort for mennesker med handicap udformet i overensstemmelse med den standardiserede fællesskabsmodel af den enkelte medlemsstat, således at indehaveren af et sådant kort kan benytte de forbedrede parkeringsmuligheder, der er forbundet med dette kort, og som gælder i den medlemsstat, hvor den pågældende opholder sig;3. at de udsteder parkeringskortet til personer, hvis handicap indebærer nedsat bevægelsesfrihed;4. at de på grundlag af et af Kommissionen udarbejdet teknisk datablad og på anmodning af de pågældende udleverer en oversigt over betingelserne for anvendelse i de forskellige medlemsstater i Den Europæiske Union, når de udsteder parkeringskort til mennesker med handicap;5. at de træffer de nødvendige foranstaltninger til, at parkeringskort efter den standardiserede fællesskabsmodel stilles til rådighed for mennesker med handicap senest den 1. januar 2000.Denne henstilling er ikke til hinder for, at den kortmodel, der gælder i en medlemsstat inden den 1. januar 2000, fortsat anvendes på samme medlemsstats område efter denne dato, indtil modellen bliver udskiftet;6. at de inden den 1. juli 2000 meddeler Kommissionen, hvordan denne henstilling er fulgt op.Udfærdiget i Luxembourg, den 4. juni 1998.På Rådets vegneD. BLUNKETTFormand(1) EFT C 174 af 17. 6. 1996, s. 27.(2) EFT C 42 af 10. 2. 1997, s. 27.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 13. december 1996 (EFT C 20 af 20. 1. 1997, s. 386), Rådets fælles holdning af 19. december 1997 (EFT C 62 af 26. 2. 1998, s. 4) og Europa-Parlamentets afgørelse af 30. marts 1998 (EFT C 138 af 4. 5. 1998).BILAG Bestemmelser om fællesskabsmodellen for parkeringskortet for mennesker med handicap A. Parkeringskortet for mennesker med handicap efter fællesskabsmodellen har følgende format:- længde: 106 mm- bredde: 148 mm.B. Parkeringskortet er lyseblåt med undtagelse af det hvide symbol for kørestolsbrugeren på mørkeblå baggrund.C. Parkeringskortet for mennesker med handicap er overtrukket med kunststoffolie med undtagelse af den linje, der er placeret på venstre halvdel af kortets bageste side, der skal underskrives af kortets indehaver.D. Parkeringskortet for mennesker med handicap består af en forside og den bageste side, begge sider er vertikalt opdelt i to halvdele.På forsidens venstre halvdel er anført:- symbolet for kørestolsbrugeren i hvidt på mørkeblå baggrund- parkeringskortets udløbsdato- parkeringskortets serienummer- den udstedende myndigheds/organisations navn og stempel.På forsidens højre halvdel er anført:- i blokbogstaver påtegningen »Parkeringskort for mennesker med handicap« på den medlemsstats sprog, som udsteder parkeringskortet. I passende afstand fra denne påtegning følger påtegning »Parkeringskort« skrevet med småt på Den Europæiske Unions øvrige sprog- påtegningen »De Europæiske Fællesskabers model« på den medlemsstats sprog, som udsteder parkeringskortet- som baggrund er anført nationalkendetegnet for den medlemsstat, der udsteder parkeringskortet:>TABELPOSITION>omgivet af symbolet for Den Europæiske Union - 12 stjerner i ring.På den bageste sides venstre halvdel er anført:1. indehaverens navn2. indehaverens fornavn3. indehaverens underskrift eller en anden autoriseret anmærkning, hvis det er fastsat i den nationale lovgivning4. indehaverens foto.På den bageste sides højre halvdel er anført:1. påtegningen:»Dette parkeringskort berettiger indehaveren til at benytte de forbedrede parkeringsmuligheder, som gælder i den medlemsstat, hvor kortets indehaver opholder sig.«2. påtegningen:»Såfremt kortet anvendes, skal det være anbragt på køretøjets frontparti på en sådan måde, at kortets forside er klart synlig for kontrol«.E. Med undtagelse af påtegningerne på forsidens højre halvdel affattes påtegningerne på den medlemsstats sprog, som udsteder parkeringskortet.Såfremt en medlemsstat ønsker at affatte disse påtegninger på et andet nationalsprog end et af de følgende: dansk, tysk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, svensk, spansk, udformer den pågældende medlemsstat, med forbehold af de ovenfor stående bestemmelser i dette bilag, under anvendelse af et af de elleve ovenfor nævnte sprog en tosproget udgave af parkeringskortet.


title: Rådets henstilling af 14. juli 2015 om Spaniens nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Spaniens konvergensprogram for 2015

text:
               18.8.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 272/46

         RÅDETS HENSTILLING
   af 14. juli 2015
   om Spaniens nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Spaniens konvergensprogram for 2015
   (2015/C 272/13)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget fra Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på øget samordning af de økonomiske politikker. Strategien fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 14. juli 2015 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (3). Disse udgør tilsammen de »integrerede retningslinjer«, som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling (4) om Spaniens nationale reformprogram for 2014 og afgav sin udtalelse om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram for 2014. Den 28. november 2014 fremlagde Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 (5) sin udtalelse om Spaniens udkast til budgetplan for 2015.

               (4)

               Den 28. november 2014 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker for 2015. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Spanien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybtgående undersøgelse.

               (5)

               Den 18. december 2014 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne om at fremme investeringer, intensivere strukturreformer og forfølge en ansvarlig vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.

               (6)

               Den 26. februar 2015 offentliggjorde Kommissionen sin landerapport om Spanien for 2015. Den analyserede Spaniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget den 8. juli 2014. Landerapporten indeholder også resultaterne af den dybtgående undersøgelse, jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer på baggrund af sin analyse, at Spanien har makroøkonomiske ubalancer, som kræver afgørende politiktiltag og særlig overvågning. Trods en vis forbedring i balancen på de løbende poster og den betydelige nedgearingsindsats i de seneste år er der navnlig fortsat grund til at holde nøje øje med risiciene i forbindelse med den høje private og offentlige gældsætning og den stærkt negative nettostilling over for udlandet, set på baggrund af den meget høje arbejdsløshed. Det er særligt vigtigt at skride ind for at mindske risikoen for skadelige virkninger for den spanske økonomi, der på grund af dens størrelse risikerer at brede sig til hele Den Økonomiske og Monetære Union.

               (7)

               Den 30. april 2015 fremlagde Spanien sit nationale reformprogram for 2015 og sit stabilitetsprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (8)

               Spanien befinder sig i øjeblikket under den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. Regeringen stiler i landets stabilitetsprogram for 2015 mod at nå målene for det offentlige underskud i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på 4,2 % af BNP i 2015 og 2,8 % af BNP i 2016. Regeringen venter, at den mellemfristede målsætning om strukturel budgetbalance vil blive nået i 2019. I henhold til stabilitetsprogrammet topper den offentlige gældskvote i 2015 med 98,9 % og falder gradvist til 93,2 % i 2018. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk for 2015 og efterfølgende positivt. Med udgangspunkt i Kommissionens 2015-forårsprognose forventes der et underskud på 4,5 % og 3,5 % i henholdsvis 2015 og 2016. Der er derfor risiko for, at målene for det samlede underskud for 2015 og 2016 ikke nås. Spaniens planlagte finanspolitiske indsats i perioden 2013-2016 forventes desuden at ligge under det anbefalede niveau, og der vil være behov for yderligere strukturelle foranstaltninger i 2015 og 2016. Ud fra sin vurdering af stabilitetsprogrammet og under hensyn til Kommissionen 2015-forårsprognose er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Spanien ikke vil opfylde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Spanien har gjort visse fremskridt med tilbagebetalingen af den offentlige sektors forretningsgæld. Spanien gjorde i 2014 også visse fremskridt med udarbejdelse af forslag til at rationalisere udgifterne inden for sundhedsvæsenet, uddannelse og på det sociale område i regionerne, men de endte med ikke at blive vedtaget. Den 28. maj 2015 blev der dog vedtaget lovgivning om indførelse af regler for regionernes udgifter til farmaceutiske produkter og sundhedspleje.

               (9)

               Gennemførelsen af de præventive, korrigerende og håndhævende foranstaltninger, der er fastsat i forfatningsloven om budgetstabilitet og finansiel bæredygtighed, skrider langsomt frem. Omkostningseffektiviteten i sundhedssektoren er forbedret, men det er fortsat vigtigt at holde væksten i udgifterne til farmaceutiske produkter nede og navnlig at føre kontrol med disse udgifter i hospitalerne. Underskuddet inden for elektricitetssektoren blev fjernet i 2014, og der er taget hånd om problemet med konkursramte betalingsmotorveje, hvilket har reduceret statens udgifter. Spanien har imidlertid ikke indført et system til at gennemføre uafhængige vurderinger af større fremtidige infrastrukturprojekter. Endelig er der, selv om tilgængeligheden af data om budgetgennemførelsen er blevet væsentlig bedre, plads til forbedring på regionalt niveau ved at sikre overholdelse af budgetstabilitetslovgivningens princip om gennemsigtighed og flerårighed, konvergens i de offentlige regnskabsregler og korrekt anvendelse af konti, der ikke er opført i budgettet.

               (10)

               Der er gjort visse fremskridt på beskatningsområdet med gennemførelsen af en bred skattereform, som skal gøre skattesystemet enklere og mere fremme vækst og jobskabelse. Der blev den 20. november 2014 vedtaget en skattereform med ikrafttrædelse i januar 2015, som omfatter indkomstskat og selskabsskat. Der blev også gjort visse fremskridt med bekæmpelsen af skatteunddragelse, men der var begrænsede fremskridt med hensyn til miljøbeskatning. Omstruktureringen af den spanske banksektor, herunder navnlig af banker, der har modtaget statsstøtte, skrider godt frem. Samtidigt har nylige foranstaltninger til fremme af adgangen til anden finansiering end via banker i det mindste i et vist omfang forbedret adgangen til finansiering for virksomheder — navnlig set på baggrund af de spanske virksomheders store afhængighed af banklån. Det er meget vigtigt, at disse reformer gennemføres fuldt ud med henblik på at kunne lette omfordelingen af ressourcer og understøtte den igangværende tilpasning. Der er gjort visse fremskridt med hensyn til at fjerne flaskehalsproblemer i systemet til behandling af virksomhedskonkurser, og den 27. februar 2015 blev der vedtaget et kongeligt dekret om personlig konkurs. Der er imidlertid behov for yderligere forbedringer af den administrative og retlige kapacitet til at behandle konkurssager.

               (11)

               Høj langtidsledighed og segmentering af arbejdsmarkedet er fortsat til hinder for vækst i produktiviteten og med til at forringe arbejdsvilkårene i Spanien. I den forbindelse og på grund af den meget høje arbejdsløshed vil det for visse sektorer og virksomheder måske på kort sigt være nødvendigt at lade lønningerne stige i et langsommere tempo end produktiviteten for at skabe job og opnå yderligere konkurrenceforbedringer. Arbejdsmarkedets parter har indgået en bred tværfaglig forhåndsaftale for perioden 2015-2017. Denne forhåndsaftale fastslår vigtigheden af, at der gennem sektor- og virksomhedsforhandlinger fastlægges det princip, at lønningerne skal udvikle sig i overensstemmelse med produktivitetsudviklingen i de enkelte virksomheder. På trods af lovgivningsreformer er andelen af arbejdsstyrken med midlertidig beskæftigelse fortsat høj og berører især unge og den lavtkvalificerede arbejdskraft. De nye typer kontrakter, der blev taget i brug for ansatte i SMV'er, og incitamenterne til at tilskynde arbejdsgiverne til at ansætte medarbejdere på ubestemt tid synes desuden endnu ikke at blive udnyttet fuldt ud. De spanske myndigheder bekendtgjorde, at der senest i maj 2016 ville blive foretaget en vurdering af de subsidier, der ydes til arbejdsgivere ved nyansættelser.
               Arbejdsindsatsen i den offentlige arbejdsformidling og enheder, til hvilke denne opgave er outsourcet, er meget vigtig i forsøget på at sikre effektivitet og en passende indsats rettet mod det aktive arbejdsmarked og aktiveringspolitikker, herunder effektiv omskoling, der gør det muligt for arbejdstagerne at søge ind i de sektorer, hvor der skabes flest job. Spanien har gjort begrænsede fremskridt med at fremskynde moderniseringen af den offentlige arbejdsformidling og adressere regionale forskelle.

               (12)

               Ungdomsarbejdsløsheden i Spanien er fortsat meget høj (på over 50 %), og antallet af børn og unge, der ikke afslutter deres skolegang, er et af de højeste i Unionen. Spanien er ved at gennemføre de nye uddannelsestiltag, der er fastsat ved lov nr. 8/2013 om uddannelsens kvalitet, og som skal højne kvaliteten på primær- og sekundærtrinnet. Der er gjort begrænsede fremskridt med hensyn til at øge erhvervsuddannelsernes arbejdsmarkedsrelevans, og indsatsen for at forbedre samarbejdet mellem de højere læreanstalter og arbejdsgiverne er bagud i forhold til tidsplanen. Der er planer om at udvide ordningen med tosporede erhvervsuddannelser i 2015, men der er fortsat betydelige regionale forskelle med hensyn til gennemførelsen. Der er nedsat et særligt udvalg, der skal undersøge studieplanernes relevans i forhold til arbejdsmarkedets behov.

               (13)

               Spanien har gjort begrænsede fremskridt med forbedringen af sit socialsikringssystem. Det har indført et nyt aktiveringsprogram for langtidsledige, der kombinerer indkomststøtte og bistand ved jobsøgning. Begrænset koordinering af jobanvisning og sociale ydelser og den manglende kompatibilitet mellem forskellige minimumsindkomstordninger har imidlertid reduceret de sociale bistandsprogrammers effektivitet. Der er udbredt fattigdom i Spanien, navnlig hos lavindkomstfamilier med børn, men landet har kun gjort begrænsede fremskridt med hensyn til at forbedre målretningen af ordninger for familiestøtte og sociale ydelser.

               (14)

               Strukturreformerne skal omfatte fjernelse af hindringer for virksomhedernes vækst, bistand til SMV'ernes udvidelse af markeder, fremme af innovation, forbedring af eksportevnen, stimulering af jobskabelse og fremme af virksomhedernes konkurrenceevne — herunder på indre markeder — samt generel forbedring af produktiviteten. Spanien er begyndt at analysere årsagerne til, at der i landets økonomi findes så mange små virksomheder og mikrovirksomheder. En analyse af, hvorfor virksomhederne er forblevet små, vil gøre det muligt for regeringen at fjerne reguleringsmæssige hindringer for deres vækst. Selv om der er gjort visse fremskridt med gennemførelsen af lov nr. 20/2013 om markedsenhed, er der stadig forsinkelser inden for den offentlige sektor i regionerne. Loven om regulering af miljøtilladelser er endnu ikke blev gennemført af alle regioner. Der er ikke gjort fremskridt med vedtagelse af reformen af liberale tjenesteydelser og faglige sammenslutninger. Strukturelle svagheder i Spaniens forsknings- og innovationssystem udgør en fortsat begrænsning for landets vækstpotentiale. Det er derfor afgørende, at der findes nye kilder til finansiering, at der sikres virkningsfuld og effektiv anvendelse af ressourcer, at der oprettes et nyt forskningsagentur og fremmes foranstaltninger, der kan gøre erhvervsmiljøet mere innovationsvenligt.

               (15)

               Der er gjort visse fremskridt med jernbanenettet, og man er ved at træffe foranstaltninger, der skal sikre effektiv konkurrence inden for jernbanegods- og passagertransport. Den 4. juli 2014 vedtog ministerrådet kongeligt dekret nr. 8/2014 om oprettelse af en fond til forbedring af adgangen til havne over land.

               (16)

               Spanien har gjort fremskridt med at efterleve henstillingerne fra komitéen for reform af den offentlige administration på alle regeringsniveauer. Der er taget vigtige skridt til at forbedre gennemsigtigheden af administrative beslutninger, men der er ikke gjort fremskridt med hensyn til at styrke overvågningsordningerne, hvilket specielt gjaldt offentlige indkøb på regionalt og lokalt plan. Der er ikke truffet foranstaltninger til at styrke overvågningsbeføjelserne inden for offentlige indkøb og byplanlægning. Der er gjort begrænsede fremskridt med vedtagelsen af retlige reformer, der skal forbedre retsvæsenets effektivitet: udkast til lovgivning om retsvæsenet og retspleje, som omfatter visse reformer, blev forelagt parlamentet den 27. februar 2015. Udkast til lovgivning om retshjælp og frivillig retspleje er underlagt en parlamentsprocedure. Der er gjort visse fremskridt med gennemførelse af vedtagne reformer, herunder Oficina Judicial, reformen om digitalisering inden for retsvæsenet og forbedring af interoperabiliteten mellem regionernes elektroniske sagsforvaltningssystemer. Indsatsen skal fortsættes på dette område.

               (17)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Spaniens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2015. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, landet har truffet som opfølgning på de henstillinger, der blev rettet til Spanien de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Spanien, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1-4 nedenfor.

               (18)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået stabilitetsprogrammet, og Rådets udtalelse (6) er især afspejlet i henstilling 1 nedenfor.

               (19)

               På baggrund af Kommissionens dybtgående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Henstillingerne i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1-4 nedenfor.

               (20)

               Inden for rammerne af det europæiske semester har Kommissionen også foretaget en analyse af den økonomiske politik i euroområdet som helhed. På dette grundlag har Rådet formuleret specifikke henstillinger rettet til de medlemsstater, der har euroen som valuta (7). Som et land, der har euroen som valuta, bør Spanien også sikre fuld og rettidig gennemførelse af disse henstillinger —

         HENSTILLER, at Spanien i 2015 og 2016 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1)

               Sikre en varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2016 ved at træffe de nødvendige strukturelle foranstaltninger i 2015 og 2016 og anvende ekstraordinære indtægter til at fremskynde nedbringelsen af underskuddet og gælden. Øge gennemsigtigheden og ansvarligheden i forbindelse med de regionale offentlige finanser. Forbedre omkostningseffektiviteten i sundhedssektoren og rationalisere de farmaceutiske udgifter i hospitalssektoren.

               2)

               Afslutte reformen af sparekassesektoren, herunder ved hjælp af lovgivningsforanstaltninger, og afslutte omstruktureringen og privatiseringen af statsejede sparekasser.

               3)

               Sikre bedre overensstemmelse mellem lønninger og produktivitet i samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national praksis, idet der tages hensyn til forskelle på kvalifikationer og lokale arbejdsmarkedsvilkår samt forskelle på de økonomiske resultater i forskellige regioner, sektorer og virksomheder. Tage skridt til at forbedre kvaliteten og effektiviteten af arbejdsformidlingen, herunder som led i indsatsen mod ungdomsarbejdsløsheden. Forenkle minimumsindkomst- og familiebistandsordninger og fremme regional mobilitet.

               4)

               Fjerne hindringer for virksomhedernes vækst, herunder hindringer som følge af størrelsesbetingede regler. Vedtage den planlagte reform af liberale tjenesteydelse og fremskynde gennemførelsen af loven om markedsenhed.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2015.

            På Rådets vegne

         P. GRAMEGNA

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Opretholdt ved Rådets afgørelse 2014/322/EU af 6. maj 2014 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2014 (EUT L 165 af 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Rådets henstilling af 8. juli 2014 om Spaniens nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Spaniens konvergensprogram for 2014 (EUT C 247 af 29.7.2014, s. 35).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 af 21. maj 2013 om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet (EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11).

      (6)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

      (7)  EUT C 272 af 18.8.2015, s. 98.


title: Rådets henstilling af 12. juli 2011 om Finlands nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Finlands opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014

text:
               22.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 216/3

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2011
   om Finlands nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Finlands opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014
   2011/C 216/02
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 3,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for holdbar vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (2), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.

               (4)

               Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (5)

               Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (6)

               Den 6. april 2011 afleverede Finland sin 2011-opdatering af stabilitetsprogrammet for perioden 2011-2014 og sit nationale reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (7)

               Ved den globale økonomiske krises lavpunkt oplevede Finland et meget markant BNP-fald på baggrund af, at den finske økonomi traditionelt har været afhængig af landets vigtigste industrisektorers eksportresultater. I 2009 faldt BNP med 8,2 % som følge af et ekstraordinært kraftigt fald i eksporten (20 % målt på mængde) og den dertil relaterede svigtende tillids afsmittende virkninger på investeringerne. Arbejdsløsheden øgedes med 2 procentpoint — fra 6,4 % af arbejdsstyrken i 2008 til 8,3 % i 2010. Den økonomiske genopretning har været solid med en stigning i BNP på 3,1 % i 2010, der drives frem af såvel den indenlandske efterspørgsel som et opsving i eksporten. Efter en kortvarig nedgang i 2009 rettede ejendomspriser og byggeriet af nye boliger sig hurtigt og oversteg niveauerne fra før krisen, hvilket gav anledning til nogle betænkeligheder angående en for kraftig vækst på ejendomsmarkedet. Finland trådte ud af den økonomiske krise med et offentligt underskud på 2,5 % af BNP i 2010 og en gæld på 48,5 % af BNP.

               (8)

               Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for stabilitetsprogrammet, er plausibelt for 2011-2012, men en anelse for optimistisk derefter. For 2011-2012 er det makroøkonomiske scenario i tråd med Kommissionens tjenestegrenes prognose fra foråret. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes der for 2013-2015 en vækst på ca. 2 % af BNP, hvilket er en anelse højere end den anslåede potentielle vækst på 1,5 %, og den kunne derfor være behæftet med visse nedadgående risici. Sigtet med budgetstrategien er at nedbringe underskuddet til 0,9 % af BNP i 2011 og 0,7 % i 2012, hvilket afspejler den cykliske forbedring af økonomien og nogle konsolideringsforanstaltninger, den tidligere regering allerede havde truffet beslutning om. Det opdaterede stabilitetsprogram indeholder dog ingen planer om yderligere finanspolitisk konsolidering i 2013-2015. Risiciene for budgetmålene forekommer afbalancerede. Den største risikofaktor hidrører fra det globale makroøkonomiske miljø, som traditionelt har haft stor indflydelse på den eksportafhængige finske økonomi.

               (9)

               Ifølge den seneste opdatering af stabilitetsprogrammet påtænkes det ikke at anvende den forventede forbedring i de økonomiske vilkår til en budgetmæssig konsolidering på mellemlang sigt. Skønt den mellemfristede målsætning, som er fastlagt af de finske myndigheder til et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP, forventes at blive opfyldt i 2011, er den strukturelle saldo på vej til at falde under målsætningen i de følgende år.

               (10)

               Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed at være middelstore. Indsatsen for at imødegå konsekvenserne af en aldrende befolkning er prioriteret højt af de skiftende finske regeringer. Landet går en udpræget og øjeblikkelig demografisk forandring i møde, og der må fortsat noteres et anseligt hul i de offentlige finansers holdbarhed. Denne udfordring får indflydelse på mange politikområder. Befolkningens aldring vil føre til en betydelig stigning i efterspørgslen efter aldersrelaterede ydelser, som i Finland for størstepartens vedkommende tilvejebringes af de lokale myndigheder. Forskellige undersøgelser har vist, at produktivitetsfremgangen inden for offentlige serviceydelser har været ringe i de seneste år. De finske myndigheder har allerede gennemført adskillige reformer for at omlægge den offentlige service og sætte skub i produktiviteten på både statsligt og lokalt plan. Den offentlige sektors relativt store investeringer i informationsteknologi er endnu ikke udmøntet i produktivitetsforbedringer, hvilket tyder på, at investeringerne må ledsages af strukturelle og administrative ændringer. Samlet set er der fortsat spillerum for yderligere foranstaltninger med henblik på at opnå produktivitetsgevinster og spare omkostninger ved leveringen af offentlige serviceydelser.

               (11)

               Den aktuelle stigning i langtidsledigheden giver anledning til betænkeligheder. Fra 2005 til 2008 dalede langtidsledigheden betydeligt, men den begyndte igen at stige i 2009. Ved udgangen af marts 2011 udgjorde antallet af langtidsledige 57 400, dvs. en stigning på 12 400 i forhold til året før. Mange af de langtidsledige er i aldersgruppen 55-64 år. Som følge af pensioneringsmønstre vil den største stigning i ledigheden forekomme for de 45-54 årige. Selv om langtidsledighedsprocenten i Finland ligger under EU-gennemsnittet, bør spørgsmålet tages op i forbindelse med sikringen af fremtidens udbud af arbejdskraft og social integration. Erfaringerne viser, at langtidsledigheden bl.a. øger risikoen for fattigdom og social udstødelse. Skønt de finske myndigheder anerkender stigningen i langtidsledigheden som et presserende spørgsmål, er der ikke indtil videre udformet nogen fyldestgørende strategi til at imødegå den. Finland styrkede sine aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger under krisen for at bekæmpe ungdomsarbejdsløshed. Dette bidrog til at mindske ungdomsarbejdsløsheden i 2010-2011, men den er stadig højere end EU-gennemsnittet, hvilket kan gøre nye foranstaltninger berettiget. På lignende vis ville en styrkelse og en bedre målretning af aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger bidrage til at vende den negative udviklingstendens for langtidsledigheden.

               (12)

               På baggrund af de demografiske forandringer er en forøgelse af ældre arbejdstageres beskæftigelsesfrekvens væsentlig for de offentlige finanser og afgørende for at opfylde fremtidens efterspørgsel efter arbejdskraft. Finlands pensionssystem blev revideret i 2005, og i 2009 blev pensionsydelserne knyttet til en koefficient for den forventede levetid. Den lovbestemte pensionsalder er imidlertid ikke på nuværende tidspunkt knyttet til den forventede levetid. I lyset af den forventede stigning i den forventede levetid ville en sådan sammenknytning ikke alene bidrage til at øge udbuddet af arbejdskraft, men også bidrage til pensionernes holdbarhed. Ordningerne for tidlig tilbagetrækning er begrænset i de seneste år, men der er stadig spillerum for yderligere foranstaltninger med henblik på at øge beskæftigelsesincitamenterne for de ældre. Eksempelvis fungerer den forlængede arbejdsløshedsunderstøttelse stort set på samme måde som den afskaffede arbejdsløshedspension. Trods forbedringer i det seneste årti er ældre arbejdstageres beskæftigelsesfrekvens og den reelle alder for tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet stadig for lave. Invaliditet er meget ofte årsagen til tidlig tilbagetrækning. En forøgelse af den reelle alder for tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet forudsætter foranstaltninger, som også inddrager arbejdslivets kvalitet, herunder arbejdstagernes velfærd og sundhed. Dette er navnlig vigtigt på baggrund af det store antal borgere på invalidepension. Siden 2009 har Finland brugt ca. 21 mio. EUR på projekter til forbedring af arbejdsmiljøet. Resultaterne af disse initiativer bør vurderes nærmere. Deltagelsen i livslang læring har traditionelt været meget høj i Finland, og den vil fortsat være betydelig i lyset af de kommende krav til nye færdigheder og de demografiske forandringer.

               (13)

               Mere konkurrence, bl.a. i servicesektoren, er blevet stadig mere relevant, således at der sættes skub i produktiviteten, og den potentielle økonomiske vækst styrkes. Finlands beliggenhed i randområdet og lave befolkningstæthed svækker konkurrencen i erhvervslivet, hvilket fører til en relativt lav produktivitetsvækst inden for sektorer for ikke-handelsbare varer. De eksisterende virksomhedsstrukturer er tid tider meget koncentreret, især inden for fødevareindustrien eller engros- og detailhandelen. Dette kunne bidrage til de forholdsvis høje forbrugerpriser, skønt store transportafstande også kunne spille en rolle. Detailhandelspriserne er blandt de højeste i EU. Konkurrencen i detailhandelen hindres fortsat til dels af regler, trods nylige lempelser, og af hindringer for udenlandske og indenlandske virksomheder, der træder ind på og forlader markedet.

               (14)

               Der er ikke udtrykkeligt fastsat specifikke tilsagn angående europluspagten i Finlands stabilitetsprogram og nationale reformprogram, men de forventes forelagt, når den nye regering er dannet.

               (15)

               Kommissionen har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram under hensyn til ikke alene deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Finland, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU. Kommissionen finder, at der bør specificeres konsolideringsforanstaltninger på mellemlang sigt, og at der er behov for en yderligere indsats med henblik på at forbedre holdbarheden i de offentlige finanser, herunder ved at sætte skub i den offentlige sektors produktivitet. Der er også behov for en yderligere indsats for at styrke incitamenterne til at arbejde og øge den reelle alder for tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet samt at forbedre produktiviteten og konkurrencen på markedet for servicesektorer.

               (16)

               På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til Rådets henstilling af 2. juni 2010 i medfør af artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har Rådet undersøgt 2011-opdateringen af Finlands stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse (3) afspejles især i henstilling 1) og 2) nedenfor. Under hensyntagen til Det Europæiske Råds konklusioner af 25. marts 2011 har Rådet gennemgået Finlands nationale reformprogram —

         HENSTILLER, at Finland træffer foranstaltninger i perioden 2011-2012 med henblik på at:

               1.

               Videreføre den finanspolitiske konsolidering og udnytte eventuelle ekstraindtægter til at mindske underskuddet, samtidig med at der træffes yderligere foranstaltninger for at opretholde budgetstillingen over den mellemfristede målsætning, især gennem overholdelse af benchmarket for de mellemsigtede udgifter.

               2.

               Træffe yderligere foranstaltninger for at opnå produktivitetsgevinster og spare omkostninger i forbindelse med leveringen af offentlige serviceydelser, herunder strukturelle ændringer, for at imødegå udfordringerne fra den aldrende befolkning.

               3.

               Målrette aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger bedre mod langtidsledige og unge.

               4.

               Træffe foranstaltninger for at forbedre ældre arbejdstageres beskæftigelsesegnethed og deres deltagelse i livslang læring. Tage yderligere skridt til efter, i overensstemmelse med national praksis, at have hørt arbejdsmarkedets parter, at tilskynde ældre arbejdstagere til at blive på arbejdsmarkedet ved foranstaltninger til at nedbringe tidlig tilbagetrækning og forhøje den faktisk pensionsalder. På baggrund af det allerede eksisterende system til at knytte pensionsydelser til den forventede levetid, overveje at knytte den lovbestemte pensionsalder til den forventede levetid.

               5.

               Træffe flere foranstaltninger for yderligere at skabe åbenhed i servicesektoren ved at omlægge den reguleringsmæssige ramme og fjerne hindringer, således at nye aktørers adgang til servicesektormarkedet lettes — især inden for detailhandelssektoren.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 138 af 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Jf. artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) Nr. 1466/97.


title: Kommissionens henstilling (EU) 2016/22 af 7. januar 2016 om forebyggelse og reduktion af ethylcarbamatforurening i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter og om ophævelse af henstilling 2010/133/EU (EØS-relevant tekst)

text:
               9.1.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 6/8

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2016/22
   af 7. januar 2016
   om forebyggelse og reduktion af ethylcarbamatforurening i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter og om ophævelse af henstilling 2010/133/EU
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden (EFSA) vedtog den 20. september 2007 en videnskabelig udtalelse om ethylcarbamat og hydrogencyanid i fødevarer og drikkevarer (1). Panelet konkluderede, at ethylcarbamat i alkoholholdige drikkevarer udgør et sundhedsproblem, navnlig for så vidt angår brændevin af stenfrugter, og anbefalede at iværksætte reducerende foranstaltninger for at nedbringe niveauerne af ethylcarbamat i disse drikkevarer. Da hydrogencyanid er en vigtig prækursor for dannelsen af ethylcarbamat i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter, konkluderede panelet, at sådanne foranstaltninger burde sætte fokus på hydrogencyanid og andre prækursorer for ethylcarbamat for at forebygge dannelsen af ethylcarbamat i disse varers holdbarhedstid.

               (2)

               Maksimumsindholdet af hydrogencyanid (kaldet »cyanbrinte« i forordningen) i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter er blevet fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 (2). Ifølge denne forordning må indholdet af hydrogencyanid i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter ikke overstige 7 g/hl alkohol (100 % vol.) (70 mg/l).

               (3)

               Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1334/2008 (3) er der fastsat en maksimalgrænseværdi for hydrogencyanid på 35 mg/kg i alkoholholdige drikkevarer. Denne maksimalgrænseværdi gælder, uden at forordning (EF) nr. 110/2008 derved tilsidesættes.

               (4)

               I Kommissionens henstilling 2010/133/EU (4) er der fastlagt retningslinjer for god praksis med henblik på forebyggelse og reduktion af ethylcarbamatforurening i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter, og den henstillede til medlemsstaterne, at de træffer de fornødne foranstaltninger for at sikre, at disse retningslinjer implementeres af alle berørte fødevarevirksomheder. Det skulle endvidere sikres, at alle passende foranstaltninger er truffet med henblik på at opnå ethylcarbamatniveauer i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter, der er så lave som muligt, og hvor målniveauet er 1 mg/l. Det blev også henstillet at overvåge ethylcarbamatniveauerne i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter i 2010, 2011 og 2012 for at vurdere virkningerne af retningslinjerne.

               (5)

               Resultaterne af disse overvågninger blev rapporteret i EFSA's tekniske rapport »Evaluation of monitoring data on levels of ethyl carbamate in the years 2010-2012 (5)«, som blev vedtaget den 28. marts 2014. Rapporten giver et overblik over ethylcarbamatniveauerne i brændevin af stenfrugter og brændevin af andre frugter end stenfrugter i de tre prøveudtagningsår 2010-2012. I ethylcarbamatdatasættet for 2010-2012 var over 80 % af analyseresultaterne for brændevin af stenfrugter og over 95 % af analyseresultaterne for brændevin af andre frugter end stenfrugter generelt under målværdien på 1 mg/l. Den gennemsnitlige forekomst for de samme fødevaregrupper var også under målet (omkring to tredjedele af målet for brændevin af stenfrugter og en tredjedel af målet for brændevin af andre frugter end stenfrugter).

               (6)

               Det er hensigtsmæssigt at bibeholde retningslinjerne for god praksis med en målværdi for ethylcarbamat på 1 mg/l, men de bør opdateres med erfaringer og bringes i overensstemmelse på visse punkter med kodeksen for ethylcarbamatforurening i destillater af stenfrugter, som blev vedtaget i 2011 (Codex Code of Practice on ethyl carbamate contamination in stone fruit distillates, CAC/RCP 70-2011) —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   Det anbefales, at medlemsstaterne

               1.

               træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at »Retningslinjer for god praksis med henblik på forebyggelse og reduktion af ethylcarbamatniveauet i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter«, jf. bilaget til denne henstilling, gennemføres af alle aktører, der beskæftiger sig med fremstilling, emballering, transport, opbevaring og lagring af brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter

               2.

               sikrer, at alle passende foranstaltninger er truffet med henblik på at opnå ethylcarbamatniveauer i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter, der er så lave som muligt, og hvor målniveauet er 1 mg/l.

         Henstilling 2010/133/EU ophæves.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. januar 2016.

            På Kommissionens vegne

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Udtalelse fra Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden efter anmodning fra Europa-Kommissionen om ethylcarbamat og hydrogencyanid i fødevarer og drikkevarer (EFSA Journal (2007) 551, s. 1-44. http://www.efsa.europa.eu/en/scdocs/doc/Contam_ej551_ethyl_carbamate_en_rev.1,3.pdf

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 af 15. januar 2008 om definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1576/89 (EUT L 39 af 13.2.2008, s. 16).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1334/2008 af 16. december 2008 om aromaer og visse fødevareingredienser med aromagivende egenskaber til anvendelse i og på fødevarer og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1601/91, forordning (EF) nr. 2232/96, forordning (EF) nr. 110/2008 og direktiv 2000/13/EF (EUT L 354 af 31.12.2008, s. 34).

      (4)  Kommissionens henstilling 2010/133/EU af 2. marts 2010 om forebyggelse og reduktion af ethylcarbamatforurening i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter og om overvågning af ethylcarbamatniveauerne i disse drikkevarer (EUT L 52 af 3.3.2010, s. 53).

      (5)  Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, 2014, Evaluation of monitoring data on levels of ethyl carbamate in the years 2010-2012. EFSA supporting publication 2014:EN-578, 22 s. Findes på: http://www.efsa.europa.eu/en/supporting/doc/578e.pdf

      BILAG
      INDLEDNING

                  1.

                  Ethylcarbamat er en forbindelse, der optræder naturligt i gærede fødevarer og alkoholholdige drikkevarer som f.eks. brød, yoghurt, sojasauce, vin, øl og navnlig i brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter, især dem på basis af kirsebær, blommer, mirabeller og abrikoser.

                  2.

                  Ethylcarbamat kan dannes ud fra en række forskellige stoffer i føde- og drikkevarer, herunder hydrogencyanid (eller cyanbrinte), urinstof, citrullin og andre N-carbamylforbindelser. Cyanat er sandsynligvis den ultimative prækursor i de fleste tilfælde, som reagerer med ethanol og danner ethylcarbamat.

                  3.

                  I destillater af stenfrugter (brændevin af stenfrugter og brændevin af presserester af stenfrugter) kan ethylcarbamat dannes ud fra cyanogene glycosider, der er naturlige bestanddele i stenene. Når frugten knuses, kan stenene gå i stykker, og cyanogene glycosider fra stenene kan komme i kontakt med enzymer i den knuste frugt. De cyanogene glycosider nedbrydes derefter til hydrogencyanid/cyanider. Hydrogencyanid kan også frigives fra intakte sten ved længere opbevaring af den gærede mæsk. Under destillationsprocessen kan hydrogencyanid blive beriget i alle fraktioner. Under indflydelse af lys oxideres cyanid til cyanat, der reagerer med ethanol og danner ethylcarbamat. Når først reaktionen er blevet igangsat, kan den ikke stoppes. Nogle miljømæssige forhold, så som lyseksponering, høje temperaturer og forekomsten af kobberioner, fremmer dannelsen af ethylcarbamat i destillatet.

                  4.

                  En større reduktion i koncentrationen af ethylcarbamat kunne opnås ved anvendelse af to forskellige tilgange: for det første ved at reducere koncentrationen af de vigtigste prækursorer, for det andet ved at reducere disse stoffers tendens til at reagere og danne cyanat. De faktorer, som har størst betydning, er koncentrationen af prækursorer (f.eks. hydrogencyanid og cyanider) og lagringsforhold som f.eks. lyseksponering og temperatur.

                  5.

                  Skønt der ikke hidtil er blevet påvist nogen stærk sammenhæng mellem niveauet af hydrogencyanid og ethylcarbamat, er det klart, at under bestemte forhold fører høje koncentrationer af hydrogencyanid til højere niveauer af ethylcarbamat. En potentiel stigning i dannelsen af ethylcarbamat er blevet kædet sammen med niveauer på eller over 1 mg/l hydrogencyanid i det endelige destillat (1)
                      (2). Det kan antages på grundlag af erfaringer, at der kan dannes op til 0,4 mg ethylcarbamat fra 1 mg hydrogencyanid i et ikke-ækvimolært forhold.

                  6.

                  I del I gives en detaljeret beskrivelse af fremstillingsprocessen. Del II indeholder specifikke henstillinger på grundlag af god fremstillingspraksis.

            I.   BESKRIVELSE AF FREMSTILLINGSPROCESSEN

                  7.

                  Fremstillingsprocessen for brændevin af frugter og brændevin af presserester af frugter omfatter knusning og gæring af hele frugten efterfulgt af destillation. Processen forløber typisk i nedenstående etaper:

                              —

                              knusning af hele den modne frugt

                              —

                              gæring af mæsken i tanke af rustfrit stål eller andre egnede gæringsbeholdere

                              —

                              omstikning af den gærede mæsk til destillationsapparatet, ofte et kobberkar

                              —

                              opvarmning af den gærede mæsk ved hjælp af en passende opvarmningsmetode for langsomt at inddampe alkoholen

                              —

                              afkøling af alkoholdampene i en passende kolonne (f.eks. af rustfrit stål), hvor de kondenserer og opsamles

                              —

                              adskillelse af tre forskellige alkoholfraktioner: »hoved«, »hjerte« og »hale«.

                  8.

                  Det første destillat, der opsamles, er hovedet. Det kan normalt genkendes på sin lugt af opløsningsmiddel eller lak. Denne fraktion er normalt udrikkelig og bør kasseres.

                  9.

                  Det andet destillat (»hjertet«) indeholder den vigtigste alkohol i al spiritus ethylalkohol (ethanol). Dette destillat, hvori indholdet af flygtige stoffer — bortset fra ethanol — er lavest, og hvori de reneste frugtaromakomponenter findes, gemmes altid.

                  10.

                  Det næste destillat er »halen«, og det indeholder eddikesyre og fuselolier, som ofte kan genkendes på deres ubehagelige eddikeagtige og vegetabilske aromaer. Det kasseres også, men kan udsættes for en ekstra destillation, fordi der uvægerligt er en del ethanol tilbage i halen.

            II.   ANBEFALET PRAKSIS PÅ GRUNDLAG AF GOD FREMSTILLINGSPRAKSIS

         Råvarer og fremstilling af frugtmæsk

                  11.

                  Råvarerne og fremstillingen af frugtmæsk bør være af en sådan art, at man undgår, at der frigives hydrogencyanid, som er en prækursor for ethylcarbamat.

                  12.

                  Stenfrugterne bør være af høj kvalitet, ikke mekanisk beskadiget og ikke mikrobiologisk fordærvet, da beskadiget og fordærvet frugt kan indeholde mere frit cyanid.

                  13.

                  Frugten skal helst udstenes.

                  14.

                  Hvis frugten ikke er udstenet, skal den knuses forsigtigt for at undgå, at stenene går i stykker. Om muligt bør stenene fjernes fra mæsken.

         Gæring

                  15.

                  Udvalgte gærstammer til fremstilling af alkohol tilsættes den knuste frugt ifølge brugervejledningen.

                  16.

                  Der skal anvendes høje hygiejnestandarder i forbindelse med knust, gæret frugt, og lyseksponeringen skal minimeres. Gæret frugtmæsk, som indeholder sten, bør opbevares så kort som muligt før destillation, da intakte sten også kan afgive hydrogencyanid ved længere opbevaring af mæsk.

         Destillationsudstyr

                  17.

                  Destillationsudstyret og destillationsprocessen skal være af en sådan art, at de sikrer, at hydrogencyanid ikke finder vej til destillatet.

                  18.

                  Destillationsudstyret bør omfatte automatiske skylleanordninger og kobberkatalysatorer. De automatiske skylleanordninger holder klarepanderne rene, mens kobberkatalysatorerne binder hydrogencyanid for at undgå, at det finder vej til destillatet.

                  19.

                  Automatiske skylleanordninger er ikke nødvendige ved diskontinuerlig destillation. Destillationsudstyret bør rengøres ved systematiske og grundige rengøringsprocedurer.

                  20.

                  I tilfælde af at der ikke anvendes kobberkatalysatorer eller andre specifikke cyanidseparatorer, bør der tilsættes kobberagenser til den gærede frugtmæsk før destillation. Formålet med at tilsætte kobberagenser er, at de binder hydrogencyanid. Kobberagenser sælges i specialforretninger og bør anvendes med omhu, jf. fabrikantens anvisninger. Præparaterne indeholder kobber(I)ioner, som binder hydrogencyanid. Kobber(II)ioner har ingen virkning og bør ikke anvendes.

                  21.

                  Selv om kobberioner kan hindre dannelsen af prækursorer for ethylcarbamat i mæsken og i klarepanden, kan de aktivere dannelsen af ethylcarbamat i destillatet. Derfor vil anvendelsen af en kondensator af rustfrit stål til destillationen frem for en kondensator af kobber begrænse forekomsten af kobber i destillatet og reducere omfanget af dannelsen af ethylcarbamat.

         Destillationsproces

                  22.

                  Sten, der har bundfældet sig i den gærede mæsk, bør ikke pumpes ind i destillationsapparatet.

                  23.

                  Destillationen bør foregå på en sådan måde, at alkoholen inddampes langsomt (f.eks. ved at bruge damp i stedet for en direkte flamme til opvarmning).

                  24.

                  De første fraktioner af destillatet (»hovedet«) bør omhyggeligt udskilles.

                  25.

                  Den midterste fraktion (»hjertet«) bør derefter indsamles og lagres mørkt. Når alkoholindholdet når op på 50 % vol. i beholderen, bør indsamlingen af »halen« indledes, således at ethylcarbamat, som måtte være opstået, udskilles i halefraktionen.

                  26.

                  Halen, der kan indeholde ethylcarbamat, bør indsamles, og hvis den anvendes til gendestillation, bør den gendestilleres separat. For at reducere ethylcarbamatkoncentrationen, er det dog bedst at kassere halen.

         Kontrol af destillatet, gendestillation og lagring

         Hydrogencyanid:

                  27.

                  Destillaterne bør jævnligt kontrolleres for deres indhold af hydrogencyanid. Bestemmelsen bør foretages ved hjælp af egnede test, enten med udstyr til hurtig test af niveauet af hydrogencyanid eller af et speciallaboratorium.

                  28.

                  Hvis koncentrationen af hydrogencyanid i destillatet ligger over et niveau på 1 mg/l, anbefales i givet fald gendestillation med katalysatorer eller kobberagenser (jf. punkt 18 og 20).

                  29.

                  Destillater med et niveau af hydrogencyanid tæt på 1 mg/l burde ideelt set også gendestilleres eller, hvis dette ikke er muligt, lagres i lystætte flasker eller kasser så kort tid som muligt og ikke ved højere temperaturer for at undgå dannelse af ethylcarbamat.i

         Ethylcarbamat:

                  30.

                  Ethylcarbamattest anbefales for destillater, hvori forbindelsen allerede kan være opstået (f.eks. destillater med uvis oprindelse, høje cyanidniveauer, lagring i lys eller ved høje temperaturer). Ethylcarbamatniveauet kan kun testes i et speciallaboratorium.

                  31.

                  Hvis ethylcarbamatkoncentrationen i destillatet ligger over målniveauet på 1 mg/l, bør destillatet i givet fald gendestilleres.

         (1)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (I), Kleinbrennerei 1998; 11: 9-13.

         (2)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (II), Kleinbrennerei 1999; 1: 5-13.


Avis juridique important

|

31978K1616

KOMMISSIONENS HENSTILLING NR. 1616/78/EKSF AF 10. JULI 1978 OM AENDRING AF HENSTILLING 77/330/EKSF MED HENBLIK PAA OPRETTELSE AF FAELLESSKABSTILSYN MED IMPORTEN TIL FAELLESSKABET AF VISSE JERN- OG STAALPRODUKTER HENHOERENDE UNDER TRAKTATEN OM OPRETTELSE AF DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKAB, OG MED OPRINDELSE I TREDJELANDE

EF-Tidende nr. L 189 af 12/07/1978 s. 0012 - 0013

++++   ( 1 ) EFT nr . L 209 af 17 . 8 . 1977 , s . 18 .   ( 2 ) EFT nr . L 126 af 13 . 5 . 1978 , s . 5 .   ( 3 ) EFT nr . L 114 af 5 . 5 . 1977 , s . 15 .   ( 4 ) EFT nr . L 352 af 31 . 12 . 1977 , s . 15 .   ( 5 ) EFT nr . L 73 af 15 . 3 . 1978 , s . 37 .  KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr . 000/78/EKSF  1616/78/EKSF  10 . juli 1978  om aendring af henstilling 77/330/EKSF med henblik paa oprettelse af faellesskabstilsyn med importen til Faellesskabet af visse jern - og staalprodukter henhoerende under traktaten om oprettelsen af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , og med oprindelse i tredjelande  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 74 , stk . 3 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved henstilling 77/518/EKSF af 28 . juli 1977 ( 1 ) og nr . 962/78/EKSF af 12 . maj 1978 ( 2 ) , blev det faellesskabstilsyn med importen , som var oprettet ved henstilling 77/330/EKSF af 15 . april 1977 ( 3 ) , udvidet til visse andre jern - og staalprodukter omfattet af EKSF-traktaten , isaer med henblik paa at kunne foelge deres udvikling og drage omsorg for , at importen , eller de betingelser , hvorunder denne sker , ikke truer med at skabe alvorlige vanskeligheder for faellesskabsproduktionen ;  de samme hensyn berettiger en udvidelse af dette tilsyn til visse jern - og staalprodukter i staallegeringer ;  i henhold til henstilling 77/808/EKSF af 23 . december 1977 ( 4 ) og 78/282/EKSF af 9 . marts 1978 ( 5 ) skal de oplysninger som importoerens ansoegning skal indeholde , suppleres bl.a . med angivelsen af priserne frit bestemmelsesstedet , og med henblik paa en strengere kontrol med en saadan oplysning ; boer importoerens ansoegning indeholde yderligere oplysninger ;  det er noedvendigt at kende omfanget af de importerede maengder , som er bestemt til gennemfoerelse af loenarbejdskontrakter , og som efter foraedling skal genudfoeres til de tredjelande , som er oprindelseslande , og derfor skal importoerens ansoegning give oplysning om disse produkter ;  VEDTAGET FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  Verelisten i bilaget til henstilling 77/330/EKSF aendret ved henstillingerne 77/518/EKSF og nr . 962/78/EKSF , udvides med foelgende varer :  Position i den   * Varebeskrivelse  faelles toldtarif  73.15 B V b ) 1 * Valstraad af legeret staal  73.15 B VII a ) 2 * Elektriske plader " andre varer "  73.15 B VII b ) 1 * Andre plader , kun varmtvalsede af   * legeret staal  Artikel 2  Artikel 2 i henstilling 77/330/EKSF , aendret senest ved henstilling 78/282/EKSF , aendres saaledes :  1 . punkt h ) affattes saaledes :   " h ) for produkter med oprindelse i de tredjelande , som er opfoert i bilaget , og for armeringsstaal henhoerende under position ex 73.10 A II i den faelles toldtarif med oprindelse i Schweiz :  den faktiske pris frit bestemmelsessted pr . ton ,  oplysning om den valgte EKSF producentpris til beregning af pris frit bestemmelsessted eller det tilbud fra tredjeland , efter hvilket tilpasning er tilladt ,  ekstra pr . ton : for dimension og / eller kvalitet ,  eventuelt : andre tillaeg ( praeciseres ) ,  eventuel rabat pr . ton ( skal begrundes ) . "  2 . Der tilfoejes et punkt j ) med foelgende tekst :   " j ) eventuel oplysning , om produkterne , hvad end deres oprindelse er , er bestemt til gennemfoerelse af en loenarbejdskontrakt og til geneksport efter foraedling til det tredjeland , som er oprindelseslandet . "  Artikel 3  Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne og offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Den traeder i kraft den 15 . juli 1978 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 10 . juli 1978 .  Paa Kommissionens vegne  Etienne DAVIGNON  Medlem af Kommissionen


Avis juridique important

|

31974H0390

74/390/EØF: Kommissionens Henstilling af 17. juli 1974 til medlemsstaterne med undtagelse af Den italienske Republik til navnlig at træffe særlige foranstaltningger med hensyn til moms ved salg af oksekød til forbrugerne

EF-Tidende nr. L 206 af 27/07/1974 s. 0049 - 0049

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 17 . juli 1974  til medlemsstaterne med undtagelse af Den italienske Republik til navnlig at traeffe saerlige foranstaltninger med hensyn til moms ved salg af oksekoed til forbrugerne   ( 74/390/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 155 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Der er opstaaet betydelige lagre af oksekoed i Faellesskabet som foelge af intervention paa markedet ; de kommende maaneders indbindingsperiode frygtes at ville kunne forvaerre denne situation ;  naar hensyn tages til efterspoergselselasticiteten , for saa vidt angaar prisen paa oksekoed , vil en foranstaltning til reduktion af forbrugerprisen vaere et egnet middel til at oege forbruget af oksekoed ;  ved gennemfoerelsen af Raadets andet direktiv af 11 . april 1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter ( 1 ) , bevarer medlemsstaterne retten til at indfoere reducerede satser for saa vidt som de overholder betingelserne i artikel 9 , stk . 2 , i det naevnte direktiv ;  de naevnte maal vil kunne naas , saafremt medlemsstaterne goer brug af denne ret med henblik paa salg af oksekoed i sidste handelsled ; under hensyntagen til de foranstaltninger , der er truffet i Italien med henblik paa at genoprette hele den oekonomiske situation , boer der ikke fastsaettes de samme afgiftsforanstaltninger i denne medlemsstat -  TIL MEDLEMSSTATERNE MED UNDTAGELSE AF ITALIEN :  1 . ved levering af oksekoed ( position 02.01 A II a og 02.06.C I a i den faelles toldtarif ) , der foretages * afgiftspligtige til ikke-afgiftspligtige at anvende en reduceret sats paa mervaerdiafgiften i henhold til de i artikel 9 , stk . 2 , i Raadets andet direktiv af 11 . april 1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter fastsatte betingelser ;  2 . at tage de noedvendige forholdsregler for at sikre , at de foranstaltninger , der traeffes i henhold til stk . 1 , i fuld udstraekning slaar igennem pa forbrugerpriserne ;  3 . at underrette forbrugerne pa passende made om de foranstaltninger , de har truffet i henhold til denne henstilling , og om foelgerne heraf ;  4 . at underrette Kommissionen om de foranstaltninger , der traeffes i henhold til denne henstilling .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 17 . juli 1974 .  Paa Kommissionens vegne  François-Xavier ORTOLI  Formand  ( 1 ) EFT nr . 71 af 14 . 4 . 1967 , s . 1303/67 .