Vigtig juridisk meddelelse

|

52005SC0935

Henstilling fra Kommissionen til Rådet om at bemyndige Kommissionen til at indlede forhandlinger med den canadiske regering om en aftale til fornyelse af samarbejdsprogrammet for videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge  /* SEK/2005/0935 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 12.07.2005SEK(2005) 935 endeligHENSTILLING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDETom at bemyndige Kommissionen til at indlede forhandlinger med den canadiske regering om en aftale til fornyelse af samarbejdsprogrammet for videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge1. BEGRUNDELSE1. BAGGRUNDDette forslag skal ses på baggrund af på den ene side EU’s målsætninger for de videregående uddannelser, der er tiltænkt en rolle som normgivende på verdensplan, for så vidt angår relevans og kvalitet, og på den anden side relationerne mellem EU og Canada, hvori et udvidet samarbejde om uddannelse er et udtrykt ønske.Uddannelse har en central placering i Lissabon-strategien, ifølge hvilken en uddannelse fra et EU-land skal være en kvalitetsreference på verdensplan i 2010. Et sådant mål kan kun nås ved hele tiden at sørge for, at uddannelserne i EU er ajour med udviklingen i verden, og især ved at samarbejde og foranstalte analyser til sammenligning af metoder og standarder i EU med de mest udviklede lande i verden, f.eks. Canada.Relationerne med Canada er løbende blevet udbygget, og senest vedtog man i 2004 en partnerskabsdagsorden, der taler om at forbedre den eksisterende aftale ved at lette adgangen til alle videregående og erhvervsfaglige uddannelsesinstitutioner og ved at øge antallet og omfanget af udvekslinger. Især peges der på at inddrage aktiviteter på ungdomsområdet, som ikke har tilknytning til de formelle uddannelsessystemer.Den nuværende aftale (2000-2005) blev indgået i 2000. Formålet med denne henstilling er, at Kommissionen bemyndiges til at indgå en ny aftale for perioden 2006-2013.2. MÅL2.1. Overordnede målEU/Canada-programmet har følgende overordnede mål:-  at styrke den fælles forståelse mellem befolkningerne i EU og Canada-  at forberede borgerne bedre til livet i videnssamfundet.EU/Canada-programmet tilstræber derfor en gensidig højnelse af kvaliteten inden for videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og ikke-formel uddannelse for unge.2.2. Specifikke målEU/Canada-programmet har følgende specifikke mål:-  at styrke samarbejdet mellem EU og Canada om videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge-  at bidrage til udviklingen af videregående og erhvervsfaglige uddannelsesinstitutioner og af ungdomsinstitutioner og -organisationer-  at skabe rammer for dialog og udveksling af erfaringer om ungdomspolitik og ungdomsarbejde-  at bidrage til individuelle deltageres personlige udvikling, dels for deres egen personlige skyld, dels for at nå programmets overordnede mål.2.3. Operationelle målEU/Canada-programmet har følgende operationelle mål:1.  at støtte samarbejde mellem videregående og erhvervsfaglige uddannelsesinstitutioner for at fremme fælles studieprogrammer og mobilitet2.  at støtte samarbejde mellem offentlige og private organisationer, der er aktive inden for videregående uddannelse og erhvervsuddannelse for at tilskynde til debat og udveksling af erfaringer om uddannelsespolitiske emner3.  at støtte mobiliteten blandt fagfolk, som beskæftiger sig med uddannelsesspørgsmål, for at forbedre den gensidige forståelse af emner af relevans for relationerne mellem EU og Canada4.  at støtte samarbejde mellem ungdomsinstitutioner, ungdomsorganisationer og ungdomsarbejdere for at fremme udveksling af oplysninger om god praksis og etablering af netværk.3. SAMMENHÆNG MED ANDRE POLITIKKEREU/Canada-programmet for videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge vil være i fuld overensstemmelse med andre EU-initiativer på disse områder og vil kunne supplere disse, idet det frembyder muligheder for at forfølge mål, der skal højne kvalitetsniveauet på uddannelsesområdet gennem samarbejde mellem EU og Canada og ved at inddrage borgere på begge sider af Atlanten i samarbejdet. Programmet tilbyder udvekslingsmuligheder og bidrager til at fremme strukturelt samarbejde mellem institutioner og organisationer fra begge sider af Atlanten og vil dermed også kunne supplere EU-centrenes aktiviteter.4. HØRING AF INTERESSEREDE PARTER-  Undersøgelse om forskellige former for samarbejde om erhvervsuddannelse, 2001Undersøgelsen, som var bestilt af Kommissionen, bekræftede værdien af samarbejdet på erhvervsuddannelsesområdet mellem EU og Canada. Erhvervsuddannelsesinstitutionerne er muligvis ikke helt klar til tværatlantisk samarbejde, men på begge sider vil der være store fordele ved denne type samarbejde, der giver studerende, praktikanter og personale nye muligheder for tværatlantisk mobilitet, som de ellers ikke ville have haft. En ting, som undersøgelsen viste, er, at hvis programmet skal indeholde en erhvervsuddannelseslinje side om side med en linje for videregående uddannelse, kræves der flere bevillinger.-  Ekstern midtvejsevalueringResultaterne af en ekstern evaluering forelå tidligt i 2005. Evalueringen bekræftede, at programmet er relevant og har en effekt, og at de deltagende institutioner, fakulteter og studerende har udbytte af det. Programmet anses dog for at være for begrænset til at påvirke den indbyrdes forståelse mellem befolkningerne i EU og Canada. Evaluatorerne foreslår især, at der indføres en ordning for tildeling af supplerende mobilitetsstøtte til succesfulde projekter.-  Ungdomsseminar EU/CanadaI november 2004 blev der holdt et pilotseminar for ungdomsorganisationer og ungdomsarbejdere fra EU og Canada. Seminaret bekræftede, at der på begge sider er interesse og ønsker om at udveksle erfaringer på områder, der vedrører unge mennesker, såsom borgerskab og kulturel mangfoldighed, volontørtjenester og fremme af ikke-formelle læringsmuligheder. På baggrund af seminaret anbefales det først og fremmest at fortsætte dialogen mellem beslutningstagerne og fremme udvekslingen af god praksis og udnyttelse af fælles ressourcer blandt alle, der er beskæftiget med unge.5. GENNEMGANG AF MULIGE MODELLER5.1. Strategier og midler: politisk dialog og koordineringPolitisk dialog mellem EU og Canada kan bestemt bidrage til at skabe en bedre forståelse af de eksisterende strategier vedrørende almen uddannelse, erhvervsuddannelse og unge, fremme udvekslinger af god praksis og endelig føre til foranstaltninger, der påvirker borgerne direkte.Det er dog ikke sikkert, at dialog alene vil kunne skabe et nyskabende bottom-up-samarbejde borgerne imellem, eller føre til kvalitativt bedre mobilitetsprojekter for unge og bedre adgang for de unge og deres organisationer til tværatlantiske udvekslinger. Der er behov for særlige foranstaltninger for at fremme og støtte sådanne aktiviteter.5.2. Alternative modeller til udgiftsprogram5.2.1. Inkorporering i eksisterende eller foreslåede programmerEksisterende programmer for almen og erhvervsfaglig uddannelse som Socrates og Leonardo da Vinci er udarbejdet alene med henblik på offentligheden i medlemsstaterne og tager udelukkende sigte på deltagere herfra. Beslutningsprocessen, foranstaltningernes art og gennemførelsesmekanismerne er ikke velegnede i det bilaterale samarbejde mellem EU og Canada om videregående uddannelse og erhvervsuddannelse. Det samme gælder det kommende program for livslang læring.Erasmus Mundus-programmet har til formål at højne kvaliteten i de videregående uddannelser i EU og promovere disse på verdensplan ved at tildele stipendier til studerende og akademikere fra tredjelande. Erasmus Mundus er ikke skabt til bilaterale udvekslinger, udvikling af internationale studieprogrammer og samarbejde mellem institutioner. Det vedrører ikke erhvervsuddannelse og unge og fokuserer på unge med en afsluttet universitetsuddannelse, hvorimod det foreslåede samarbejdsprogram med Canada primært fokuserer på aktiviteter for unge under uddannelse.De andre eksterne programmer er ligeledes uegnede i forhold til målene i det bilaterale samarbejde mellem EU og Canada, der foreslås her.Selv om det nuværende ungdomsprogram (og såfremt det vedtages det kommende program "Aktive unge") åbner mulighed for, at tredjelande kan deltage, er samarbejdet af begrænset omfang og fokuserer frem for alt på nabolande. Det er heller ikke udarbejdet med henblik på samarbejde. Den foreslåede bilaterale aftale mellem EU og Canada vil derfor kunne supplere dette program.5.2.2. Fornyelse af aftalen og udvidelse af det nuværende programs omfangDen foreslåede aftale og det program, der opstilles i henhold til aftalen, er ikke væsensforskelligt fra det nuværende samarbejde. Det nye program giver dog større muligheder for udvekslinger, bedre adgang for potentielle deltagere og frembyder nye rammer for samarbejdet på ungdomsområdet.Der tages ved udformningen af programmet hensyn til de indhøstede erfaringer, og der vil således blive skelnet mellem videregående uddannelse og erhvervsuddannelse, der vil blive lagt særlig vægt på projektkvalitet, og mulighederne for udveksling af studerende og unge forbedres.Ifølge evalueringen er det nuværende programs beskedne budget årsag til, at man ikke har kunnet udnytte dets potentiale fuldt ud inden for videregående uddannelse, ligesom det har været til hinder for, at samarbejdet på erhvervsuddannelsesområdet har kunnet udvikles i fuldt omfang. Det nye program, der vil blive opstillet på baggrund af den foreslåede aftale, indebærer, at budgettet sættes op fra 0,8 mio. EUR til gennemsnitligt 2 mio. EUR årligt.5.3. Vurdering af positive og negative aspekter ved de gennemgåede modellerForudsat at målene nås, vil programmet på såvel kort som langt sigt have en positiv indflydelse på unge mennesker og på institutioner og organisationer, der beskæftiger sig med videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge.Ophold på den modsatte side af Atlanten vil give deltagerne værdifulde erfaringer, der vil gøre det lettere for dem at integrere sig i det moderne samfund med dets vidensbaserede økonomi. Institutionerne kan bruge samarbejdet til at lære god praksis af hinanden og udvikle fælles strategier, hvormed de vil kunne forbedre deres studieprogrammer og undervisningsmetoder. På langt sigt vil samarbejdet bidrage til at opretholde den gode forståelse, der eksisterer i forholdet mellem borgerne i EU og Canada.Der er ingen konklifter mellem virkningerne på socialt, økonomisk og miljømæssigt plan.5.4. Hvorfor vælge den foreliggende modelDer er udbredt enighed om, at videregående uddannelse fortsat skal være et centralt element i programmet. Samtidig skal programmet give adgang til transatlantisk samarbejde for erhvervsuddannelsesinstitutioner, der ellers ikke ville give sig i kast med projekter af den karakter. Desuden udvides programmet til også at omfatte ungdomsaktioner, idet hensigten er at etablere et nyt samarbejdsområde i samarbejdet mellem EU og Canada, som skal dreje sig om ikke-formel uddannelse for unge.For at knytte tættere bånd mellem borgerne i relationerne mellem EU og Canada skal programmet også være åbent for unge fagfolk, som beskæftiger sig med uddannelsesspørgsmål, men som for størstedelens vedkommende ikke er beskæftiget i universitetsverdenen eller den offentlige administration, og som har et ønske om som led i livslang læring at følge studier eller kurser inden for områder af særlig relevans for relationerne mellem EU og Canada. Hvilke områder der nærmere kan blive tale om afgøres i samråd med de canadiske myndigheder.Virkningen af programmet styrkes med indførelsen af politik- og systemorienterede projekter og af ungdomsaktioner. Disse projekter tager sigte på at udbrede viden om og udveksle god praksis for livslang læring, som er af fælles interesse for EU og Canada, og som vil kunne påvirke andre end blot dem, som er direkte involveret i projekterne.6. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER6.1. RetsgrundlagForslaget er baseret på traktatens artikel 149, 150 og 300.6.2. Subsidiaritet og proportionalitetProgrammet frembyder muligheder for multilateralt samarbejde og vil således kunne supplere det bilaterale samarbejde mellem medlemsstaterne og Canada. Medlemsstaternes kompetence respekteres fuldt ud, og initiativet til at vælge institutioner og organisationer overlades til medlemsstaterne. Det foreslåede program indebærer ingen lovgivningsinitiativer, som kunne krænke medlemsstaternes enekompetence på dette område.Udgifterne til programmet er beskedne; udbyttet derimod kan vise sig at være betragteligt. Der er sikkerhed for proportionalitet.7. BESKRIVELSE AF PROGRAMMETDe opstillede mål for programmet forfølges gennem følgende aktioner:7.1. Aktioner inden for videregående uddannelse og erhvervsuddannelse7.1.1. PartnerskabsprojekterMålgruppen for denne aktion vil være videregående uddannelsesinstitutioner og erhvervsuddannelsesinstitutioner og deres personale, studerende og praktikanter. Aktionen har to specifikke mål, nemlig at bidrage til at udvikle videregående uddannelsesinstitutioner og erhvervsuddannelsesinstitutioner og -organisationer og til at øge mobiliteten blandt personale, studerende og praktikanter.Denne type projekter kunne i hovedsagen bestå i videreførelsen af den type fælles projekter, der ydes støtte under det nuværende program. Partnerskabsprojekter fokuserer på prioriterede områder, som er af central betydning for samarbejdet mellem EU og Canada. Områderne udvælges i samråd med de canadiske myndigheder.7.1.2. Særligt fremragende (opfølgende) mobilitetsprojekterUnder denne aktion vil partnerskabsprojekter, der har vist sig at være af særligt fremragende kvalitet, tildeles yderligere støtte efter den oprindelige tre- eller fireårsperiode med det formål alene at finansiere yderligere mobilitetsmuligheder for studerende. Denne foranstaltning vil bidrage til at profilere programmet tydeligere, i kraft af at der sættes fokus på kvalitetsaspektet. Dette vil øge motivationen for at skabe gode resultater i de projekter, der har fået tilskud, og bidrage til at fremtidssikre de særligt fremragende mobilitetsprojekter.7.1.3. Politikorienterede aktionerMålgruppen for denne aktion er organisationer, der beskæftiger sig med videregående uddannelse og erhvervsuddannelse. Aktionens specifikke formål vil være at styrke samarbejdet mellem EU og Canada om udvikling af videregående uddannelse og erhvervsuddannelse med fokus på prioriterede emner. På længere sigt vil aktionen få indflydelse på udformningen af politikker og systemer.Aktiviteter i denne kategori kunne omfatte undersøgelser, konferencer, seminarer, arbejdsgrupper og benchmarking.7.1.4. Individuelle "Schuman-Canada"-mobilitetsstipendierMålgruppen for denne aktion vil være unge fagfolk, som beskæftiger sig med uddannelsesspørgsmål, men som for størstedelens vedkommende ikke er beskæftiget i universitetsverdenen eller den offentlige administration (beslutningstagere, repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, journalister osv.), og som har et ønske om at følge studier eller kurser inden for områder af særlig relevans for relationerne mellem EU og Canada. Hvilke områder der nærmere kan blive tale om afgøres i samråd med de canadiske myndigheder.7.2. Aktioner for ungeMålgruppen for denne foranstaltning bliver institutioner og organisationer for unge og ungdomsarbejdere. Der vil blive lagt vægt på aktiviteter med følgende sigte:a) Fremme af dialog og udveksling af oplysninger om god praksis samt udbredelse af kendskab til pædagogiske metoder i ungdomsarbejdet blandt politiske beslutningstagere, ungdomsarbejdere, ungdomsorganisationer og andre institutioner, der beskæftiger sig med unge, herunder de unges mobilitet. Aktiviteterne vil omfatte seminarer, kurser, følordninger og studiebesøg inden for bestemte emneområder, f.eks. kulturel mangfoldighed, volontørordninger og anerkendelse af ikke-formel læring.b) Etablering af bæredygtige nye partnerskaber og netværk med henblik på yderligere samarbejde og ungdomsmobilitet mellem de deltagende organisationer ved hjælp af møder, internetfora, udveksling af oplysninger osv.8. BUDGETMÆSSIGE VIRKNINGERDet foreslåede program vil højst komme til at koste 17,4 mio. EUR (heraf 1 mio. EUR til ungdomsaktioner) over otte år (2006-2013), forudsat at Canada stiller tilsvarende midler til rådighed.Kommissionen vil forsøge at få indført en bestemmelse om midtvejsrevision i aftalen, som gør det muligt at justere aktiviteterne og foretage en revurdering af de tildelte budgetmidler inden for rammerne af de finansielle overslag.8.1. Baggrunden for budgetforhøjelsenSom omtalt under punkt 5.2 er det nuværende programs beskedne budget årsag til, at man ikke har kunnet udnytte dets potentiale fuldt ud inden for videregående uddannelse, ligesom det har været til hinder for, at samarbejdet på erhvervsuddannelsesområdet har kunnet udvikles i fuldt omfang.8.2. Omkostningsberegning8.2.1. Vejledende beløb til opstilling af kalkule8.2.1.1. Videregående uddannelse og erhvervsuddannelsePartnerskabsprojekter: 138 000 EUR fordelt på 120 000 EUR til mobilitetsstipendier (1 000 EUR pr. måned + 1 000 EUR til dækning af rejseudgifter pr. studerende for studieperioder af gennemsnitligt 4 måneders varighed for i alt 24 studerende) og 18 000 EUR som faste beløb til partnerne. Såfremt projekterne ikke involverer mobilitet, andrager gennemsnitstilskuddet 100 000 EUR.Særligt fremragende projekter: 100 000 EUR til yderligere mobilitetsmuligheder (1 000 EUR pr. måned + 1 000 EUR til dækning af rejseudgifter pr. studerende for studieperioder af gennemsnitligt 4 måneders varighed for i alt 20 studerende).Politikorienterede aktioner: 100 000 EUR.Individuelle "Schuman-Canada"-mobilitetsstipendier: 32 000 EUR (5 000 EUR pr. måned + 2 000 EUR pr. stipendiat til dækning af rejseudgifter for ophold af gennemsnitligt 6 måneders varighed).8.2.1.2. Aktioner for ungeUdveksling af god praksis, multilaterale partnerskaber og netværk: Beregningen baseres på en gennemsnitlig omkostning på 20 000 EUR pr. projekt. EU’s bidrag dækker hovedsagelig rejseudgifter for deltagere fra EU og udgifter til værtskab i forbindelse med gennemførelse af programaktiviteter i EU (primært logi og dagpenge).8.3. Forventet antal projekter og deltagereDer ydes i henhold til programmet støtte til cirka 210 projekter i løbet af en otteårig periode (se nærmere under punkt 8 i finansieringsoversigten). 4 430 personer fra EU og Canada vil kunne deltage i mobilitetsprojekter i programmets løbetid.2. KONKLUSIONKommissionen henstiller derfor følgende til Rådet:-  Kommissionen bemyndiges til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at indlede forhandlinger med den canadiske regering om en aftale til fornyelse af samarbejdsprogrammet for videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge, så det dækker perioden 2006-2013.-  I overensstemmelse med traktatens artikel 300, stk. 1, fører Kommissionen forhandlingerne i samråd med det særlige udvalg, der er udpeget af Rådet, og inden for rammerne af de vedlagte forhandlingsdirektiver.BILAGFORHANDLINGSDIREKTIVER(1) Det er hensigten, at forhandlingerne skal føre til indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og den canadiske regering om videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge. Aftalen skal indeholde et samarbejdsprogram for disse områder.(2) Programmet forvaltes i fællesskab af Kommissionen og de kompetente canadiske myndigheder. De fastlægger i fællesskab bestemmelser om gennemførelse, overvågning og evaluering.(3) Programmet skal omfatte fem hovedaktioner: partnerskabsprojekter, særligt fremragende mobilitetsprojekter, politikorienterede aktioner, individuelle "Schuman-Canada"-mobilitetsstipendier og ungdomsaktioner.(4) Partnerskabsprojekter skal normalt involvere mindst tre videregående uddannelsesinstitutioner eller erhvervsuddannelsesinstitutioner fra EU og tre tilsvarende institutioner fra Canada. Fokus skal hovedsagelig være på udvikling af studieprogrammer og udveksling af studerende. Projekterne skal fokusere på prioriterede områder, som er af central betydning for samarbejdet mellem EU og Canada. Områderne udvælges i samråd med de canadiske myndigheder.(5) Ved særligt fremragende mobilitetsprojekter forstås partnerskabsprojekter, som har vist sig at være af usædvanlig høj kvalitet. Sådanne projekter vil kunne tildeles en supplerende finansiel støtte, som er øremærket til mobilitetsaktioner for studerende.(6) Politikorienterede aktioner skal omfatte undersøgelser, konferencer, seminarer, arbejdsgrupper, benchmarking og emner, der er relevante inden for både videregående uddannelse og erhvervsuddannelse.(7) Individuelle "Schuman-Canada"-mobilitetsstipendier har som målgruppe unge fagfolk, som beskæftiger sig med uddannelsesspørgsmål, men som for størstedelens vedkommende ikke er beskæftiget i universitetsverdenen eller den offentlige administration, f.eks. beslutningstagere, repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, journalister osv., og som har et ønske om at følge studier eller kurser inden for områder af særlig relevans for relationerne mellem EU og Canada.(8) Ungdomsaktioner skal omfatte udveksling af god praksis, multilaterale partnerskaber og netværk.(9) Aktionerne gennemføres efter indkaldelse af forslag.(10) Finansieringen af de udvalgte projekter tilvejebringes af projektparterne i et ligeligt forhold.(11) Hver part bidrager til programmet med et samlet budget på cirka 17 mio. EUR.(12) Der nedsættes et fælles udvalg, der skal føre tilsyn med de samarbejdsaktiviteter, der gennemføres som led i aftalen.(13) Aftalen skal indeholde en bestemmelse om revision, som gør det muligt at justere aktiviteterne og foretage en revurdering af de tildelte budgetmidler inden for rammerne af de finansielle overslag.LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT1. NAME OF THE PROPOSAL:Recommendation for a COUNCIL DECISION authorising the Commission to negotiate with the Government of Canada an agreement renewing the co-operation programme in the field of higher education , training and youth2. ABM / ABB FRAMEWORKPolicy area: EDUCATION AND CULTUREObjective: "Mutually improve the quality of education through cooperation with third countries".Activity: EDUCATION3. BUDGET LINES3.1. Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B.A lines) including headings :15.02.03 Co-operation with non-member countries on education and vocational training15.01.04.21 Co-operation with non-member countries on education and vocational training – Expenditure on administrative management3.2. Duration of the action and of the financial impact: 2006-2013The final duration of the action will be determined in the course of the negotiation and will be subject to a mid-term review clause.3.3. Budgetary characteristics (add rows if necessary) :Budget line | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |15.02.03 | Non-comp | Diff | NO | NO | NO | No 4 |15.01.04.21 | Non-comp | Diff | NO | NO | NO | No 4 |4. SUMMARY OF RESOURCES4.1. Financial Resources4.1.1. Summary of commitment appropriations (CA) and payment appropriations (PA)EUR million (to 3 decimal places)Annual requirements | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 and later |Total number of human resources | 1,5 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,5 |5. CHARACTERISTICS AND OBJECTIVES5.1. Need to be met in the short or long termThe bilateral cooperation agreement in the field of higher education, vocational training and youth will seek to enhance mutual understanding among the peoples of the EU and Canada, to better prepare citizens for the knowledge society and to mutually enhance the quality of higher education, training and non-formal education for young people in the EU and in Canada.The bilateral cooperation agreement responds to a political desire by the parties at the highest level.5.2. Value-added of Community involvement and coherence of the proposal with other financial instruments and possible synergyThe relations to Canada are among the oldest and closest of the European Union. They are characterised by a steady expansion whose most recent expression is the adoption of a “Partnership Agenda” in 2004. It stipulates the will to reinforce and broaden the scope of the education cooperation explicitly in relation to the renewal of the Agreement on Higher Education and Training. It mentions also the upgrade of the existing Agreement as a possibility to be explored by improving access for all higher education and training institutions, and by increasing the exchanges in number and scope. A specific reference is made towards the inclusion of activities in the youth area not linked to formal education structures.The EU-Canada programme would provide added value at a number of levels: building institutional Transatlantic bridges, provide individuals, academic and administrative staff and students with their own transatlantic networks, develop specific subjects and disciplines. Also the renewal of EU-Canada cooperation programme in higher education, vocational training and youth would preserve and develop the multilateral approach involving in each action institutions and people from different Member States. This multilateral approach has so far proved to be effective to purse the objective of the programme in terms of increasing mutual understanding and improving the quality of education and training in the EU in Canada. It has also proved to bear certain economies of scope, scale and quality enhancement with respect to bilateral programmes.The objectives of the EU/Canada programme in higher education, training, and youth would be fully consistent with those of other EU instruments in these areas. The agreement would set up a framework that would complement other programmes giving the possibility of pursuing objectives of quality education though collaboration between the EU and Canada. In addition, the programme would bring in a transatlantic people-to-people cooperation which is absent in other EU education and training and youth programmes.In particular, the bilateral cooperation programme will complement Erasmus Mundus programme in that it will focus on undergraduate mobility and include transatlantic exchanges in the field of vocational training and youth.The programme would also complement the activities of EU Centers supported by the European Union in that it offers additional possibilities for exchanges and encourages structural cooperation between institutions and organisations from both sides of the Atlantic.5.3. Objectives, expected results and related indicators of the proposal in the context of the ABM frameworkObjective | Non exhaustive list of indicators |General objectives |To enhance mutual understanding among the peoples of the European Union and Canada; To better prepare citizens for the knowledge society; To mutually enhance the quality of education. | Quantitative data on perception among programme users and stakeholders obtained through surveys carried out during interim and ex-post evaluation |Specific objectives |to enhance collaboration between the European Union and Canada in the domains of higher education, training and youth; to contribute to the development of higher education and training institutions, as well as youth structures and organisations, to develop opportunities for dialogue and exchanges on youth policy and youth work, to contribute to individual participants’ personal development for their personal sake and as a way to achieve the general objective of the programme. | Quantitative data on perception of officials and administrators obtained through direct interviews; Quantitative data on perception of individuals responsible for institutions and organisations involved in the programme obtained through surveys; Quantitative data on perception among individuals responsible for youth policy and youth work obtained through surveys; Quantitative data on participants’ perceptions obtained through surveys. |Results can be defined as an advantage or disadvantage which direct addressees obtain at the end of their participation in a public intervention. They should therefore be identified in relation with the operational objectives of the intervention.Operational objectives | Results obtained by participants |To support collaboration between higher education and vocational training institutions with a view to promoting joint study programmes and mobility; | Institutions: improved curricula and teaching methodologies; greater transparency and understanding of respective credit system; improved preparedness for transatlantic cooperation; Students: enriching transatlantic experience; better education and cultural understanding. |To support collaboration between public and private organisations active in the field of higher education and vocational training with a view to encouraging discussion and exchange of experience on policy issues; | Organisations, institutions: better understating of policy issues; |To support transatlantic mobility of professionals with a view to improving mutual understanding of issues relevant to EU/Canada relations; | Individuals: better understanding of key issues in EU/Canada relations. |To support collaboration between youth structures, organisations and youth workers and with a view to promoting exchanges of good practices and networks | Policy makers, youth work practitioners, youth organisations: mutually enriched through exchanges of good practices. Organisations: new multilateral partnerships and networks. |5.4. Method of Implementation (indicative)Show below the method(s)[5] chosen for the implementation of the action.X Centralised ManagementX Directly by the CommissionX Indirectly by delegation to:X Executive Agencyٱ Bodies set up by the Communities as referred to in art. 185 of the Financial Regulationٱ National public-sector bodies/bodies with public-service missionٱ Shared or decentralised managementٱ With Member statesٱ With Third countriesٱ Joint management with international organisations (please specify)The proposed programme is based on the principle of joint funding from the European Union and from Canada. Call for proposals are administered by the European Commission on the basis of joint guidelines agreed beforehand with Canadian authorities.The legal basis will include the possibility of having recourse to an Executive Agency. The financial envelope of the EU/Canada programme may not in itself justify the recourse to an Executive Agency. However, it is likely that a very similar agreement programme be concluded with the United States of America increasing economies of scale and providing a rationale for implementation of some actions through an Executive Agency.6. MONITORING AND EVALUATION6.1. Monitoring systemMonitoring of the joint EU/Canada projects will be implemented through a combination of desk monitoring (based on regular reporting from grant holders), and on site monitoring carried out by the Commission and by the appropriate structure designated by the Government of Canada.6.2. Evaluation6.2.1. Ex-ante evaluationThe ex-ante evaluation is based on experience acquired implementing the current phase of the programme, direct feedback from programme users, a study on the vocational training strand within the programme, expert consultations and an interim evaluation of the current phase of the programme.The explanatory memorandum covers the main aspects of ex-ante evaluation and impact assessment.The main findings of the ex-ante evaluation as regards higher education and vocational training are the following:-  the programme is beneficial for the institutions, faculties and students involved. In particular the programme is effective in improving students and staff cross-cultural understanding.-  the programme also contributed to curriculum development and especially to consolidating transatlantic networks of universities and vocational training institutions.-  the programme is, however, considered too small to have had an impact on the mutual understanding between the people of the European Union and Canada.-  sustainability of mobility projects was put into question due to lack of follow-up funding.-  for a vocational training strand to coexist with higher education, a significant budget increase is necessary;-  a specific approach was necessary for vocational education and training adapting certain implementation criteria to the specific reality of this field;-  the interim evaluation suggest some operational changes: a) increase the duration of consortia projects; b) put emphasis on identification and exchange of best practices; c) introduce a system of additional mobility grants for successful projects;-  as far as youth is concerned, the main recommendations emerging from the EU/Canada seminar on cooperation on this field are to continue dialogue among policy makers and to facilitate the exchange of best practices and the sharing of resources among youth work practitioners.6.2.2. Measures taken following an intermediate/ex-post evaluation (lessons learned from similar experiences in the past)The proposed programme will be designed taking into account the conclusions from the ex-ante evaluation, namely, it would-  maintain the well tested and proven components of the programme;-  develop a specific approach for vocational training;-  build on projects of proven excellence;-  reinforce mobility;-  introduce a new youth component in the programme;-  increase the financial envelope of the programme.6.2.3. Terms and frequency of future evaluationIn principle, an interim evaluation will be undertaken after the first three years of implementation and an ex-post final evaluation will be launched at the end of the intervention.7. ANTI-FRAUD MEASURESFunding decisions and contracts between the Commission and the beneficiaries provide for in situ checks to be carried out on the premises of beneficiaries of a European Community grant by the Commission and the Court of Auditors, and bestow the power to require evidence of any expenditure made under such contracts, agreements and legal undertakings within five years following the end of the contractual period.Beneficiaries are subject to reporting and financial accounting obligations, and these are analysed from the point of view of content and eligibility of expenditure, bearing in mind the purpose of the European Community funding, and taking account of contractual obligations and of the principles of economy and sound financial management.Appended to the financial agreements is information of an administrative and financial nature, designed to specify the kind of expenditure which is eligible under such agreements. Where appropriate, European Community coverage of certain cost elements will be limited to items which are real, identifiable and verifiable in the beneficiary's book-keeping arrangements, so as to facilitate checking and auditing (and evaluation for selection purposes) of projects in receipt of funding.8. DETAILS OF RESOURCES8.1. Objectives of the proposal in terms of their financial costCommitment appropriations in EUR million (to 3 decimal places)8.2.2. Description of tasks deriving from the action1 A*/AD: Policy development and programme manager1,25 B*/AST Financial assistant1 / 4 C*/AST Secretarial and financial support8.2.3. Sources of human resources (statutory)(When more than one source is stated, please indicate the number of posts originating from each of the sources)1,5 Posts currently allocated to the management of the programme to be replaced or extended.( Posts pre-allocated within the APS/PDB exercise for year n( Posts to be requested in the next APS/PDB procedure( Posts to be redeployed using existing resources within the managing service (internal redeployment)( Posts required for year n although not foreseen in the APS/PDB exercise of the year in question8.2.4. Other Administrative expenditure included in reference amount (XX 01 04/05 – Expenditure on administrative management)EUR million (to 3 decimal places)Budget line (number and heading) | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011-2013 | TOTAL |1 Technical and administrative assistance (including related staff costs) |Executive agencies[9] | 0,060 | 0,060 | 0,060 | 0,060 | 0,180 | 0,420 |Other technical and administrative assistance |- intra muros | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,600 | 1,400 |- extra muros |Total Technical and administrative assistance | 0,260 | 0,260 | 0,260 | 0,260 | 0,780 | 1,820 |The APB 2006 does not include specific budget line for administrative assistance. Expenditure such as that generated by experts for the assessment of proposals is funded under the DG’s global envelope. As from 2007, a budget line for administrative support will be created. This is justified by the potentially higher budget allocated to not only to the EU/Canada agreement but also to the future EU/US agreement (both programmes combined would total 10M€ per annum, up from 3M€ per annum at present). The budget line for administrative assistance is justified also by the possibility of implementing the programme through the existing Executive Agency Education, Audiovisual and Culture. As indicated under 5.4, the legal basis will include such possibility. If a similar agreement is concluded with the United States of America there would be economies of scale and a strong rationale for implementing some actions of the programmes through the existing Executive Agency Education Education, Audiovisual and Culture. For this reason, the table above includes the amount equivalent to 1 contractual agent for the Executive Agency.8.2.5. Financial cost of human resources and associated costs not included in the reference amountEUR million (to 3 decimal places)Type of human resources | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011-2013 |Officials and temporary staff (XX 01 01) | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,486 |Staff financed by Art XX 01 02 (auxiliary, END, contract staff, etc.) (specify budget line) |Total cost of Human Resources and associated costs (NOT in reference amount) | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,162 | 0,486 |Calculation– Officials and Temporary agents1,5 staff x 108.000 EUR x 8 years = EUR 1.296.000This calculation is based on the assumption that the Executive Agency Education, Audiovisual and Culture will be involved in the implementation of the programme. If this is not the case, 1 additional Commission staff would be required.Calculation– Staff financed under art. XX 01 02N.A.8.2.6. Other administrative expenditure not included in reference amountEUR million (to 3 decimal places)2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011- 2013 | TOTAL |XX 01 02 11 01 – Missions | 0,004 | 0,004 | 0,004 | 0,004 | 0,004 | 0,012 | 0,032 |XX 01 02 11 02 – Meetings & Conferences |XX 01 02 11 03 – Committees[10] Joint EU/Canada committee set up by the agreement | 0,018 | 0,018 | 0,035 | 0,070 |XX 01 02 11 04 – Studies & consultations |XX 01 02 11 05 - Information systems |2 Total Other Management Expenditure (XX 01 02 11) |3 Other expenditure of an administrative nature (specify including reference to budget line) |Total Administrative expenditure, other than human resources and associated costs (NOT included in reference amount) | 0,004 | 0,022 | 0,004 | 0,022 | 0,004 | 0,047 | 0,102 |Calculation - Other administrative expenditure not included in reference amountMissions: 1 x 3000 (to Canada) + 2 x 700 (to Member States) = EUR 4.400Joint Committee meeting with Member States every other year: 25 x 700 x 4 = EUR 70.000[1] Expenditure that does not fall under Chapter xx 01 of the Title xx concerned[2] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx[3] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05[4] See points 19 and 24 of the Interinstitutional agreement.[5] If more than one method is indicated please provide additional details in the "Relevant comments" section of this point[6] Cost of which is NOT covered by the reference amount[7] Cost of which is NOT covered by the reference amount[8] Cost of which is included within the reference amount[9] The possibility of having recourse to the existing Executive Agency Education, Audiovisual and Culture will be examined in the context of the evaluation of the Agency. The evaluation will be carried out in 2006 in view of the implementation of the new education programmes 2007-2013.[10] Specify the type of committee and the group to which it belongs.


title: Rådets henstilling af 21. marts 2017 om den økonomiske politik i euroområdet

text:
               24.3.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 92/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 21. marts 2017
   om den økonomiske politik i euroområdet
   (2017/C 92/01)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136, sammenholdt med artikel 121, stk. 2,
   som henviser til henstillingen fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelsen fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelsen fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Det økonomiske opsving i euroområdet varer ved, men er fortsat skrøbeligt. Der er sket betydelig fremgang i de seneste år: Siden 2015 er euroområdets bruttonationalprodukt (BNP) i faste priser tilbage på samme niveau som før krisen, og arbejdsløsheden er faldet til sit laveste niveau siden 2010-2011. Den samlede efterspørgsel er dog stadig svag, inflationen ligger et godt stykke under målet til trods for Den Europæiske Centralbanks meget lempelige pengepolitik, og væksten hæmmes af krisens eftervirkninger, bl.a. vedvarende makroøkonomiske ubalancer og en høj gældsætning i alle sektorer af økonomien, hvilket kræver en nedgearing og begrænser de midler, der er til rådighed til forbrug og investeringer. Vækstpotentialet i euroområdets økonomi har desuden længe været faldende, og denne tendens er blevet endnu mere udtalt med krisen. Til trods for tegn på forbedring skaber det vedvarende investeringsunderskud og den høje arbejdsløshed risiko for, at der lægges en yderligere dæmper på vækstudsigterne. Genskabelsen af balance i euroområdets økonomi er fortsat asymmetrisk, idet det kun er nettodebitorlande, der korrigerer deres ubalancer, hvilket resulterer i stigende overskud på de løbende poster. Inden for rammerne af den internationale aftale i G20 opfordres eurolandene til at benytte alle politiske instrumenter, herunder finanspolitiske og strukturelle — individuelt og kollektivt — for at opnå en stærk, holdbar, afbalanceret og inklusiv vækst.

               (2)

               Ambitiøse strukturreformer bør give mulighed for en let og effektiv omfordeling af menneskelige ressourcer og finansielle midler og således bidrage til at imødegå udfordringerne i forbindelse med den igangværende teknologiske og strukturelle omstilling. Der er behov for reformer, som skaber et gunstigt erhvervsklima, fuldfører det indre marked og fjerner investeringshindringerne. Disse bestræbelser er afgørende for at give produktiviteten og beskæftigelsen et løft, øge konvergensen og styrke vækstpotentialet og tilpasningsevnen for økonomien i euroområdet. Gennemførelsen af strukturreformer, som skaber velfungerende markeder med effektive prismekanismer, vil understøtte pengepolitikken ved at lette dens transmission til realøkonomien. Reformer, som fjerner investeringsflaskehalse og støtter investering, kan tjene et dobbelt formål ved at understøtte den økonomiske aktivitet på kort sigt og skabe kapacitet til langsigtet holdbar og inklusiv vækst. Reformer, som øger produktiviteten, er særlig vigtige for medlemsstater, der har et stort behov for nedgearing forbundet med en stor udlandsgæld, da hurtigere vækst bidrager til at mindske gælden i forhold til BNP. En forbedring af den prismæssige og ikkeprismæssige konkurrenceevne vil bidrage yderligere til at genskabe balancen over for udlandet i disse lande. Medlemsstater med store overskud på de løbende poster kan hjælpe med at genskabe balancen i euroområdet ved at indføre foranstaltninger, herunder strukturreformer, som gør det lettere at kanalisere de overskydende besparelser over i den indenlandske efterspørgsel, navnlig ved at styrke investeringerne. Den nuværende situation med lave rentesatser skaber også ekstra muligheder i denne henseende, navnlig i medlemsstater med et betydeligt finanspolitisk råderum.

               (3)

               En bedre koordinering af gennemførelsen af strukturreformer, herunder dem, der anbefales i de landespecifikke henstillinger, og dem, der kræves for at gennemføre Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU), kan have positive afsmittende virkninger i medlemsstaterne og øge reformernes positive virkninger på kort sigt. De tematiske drøftelser i Eurogruppen har vist sig at være et værdifuldt middel til at skabe en fælles forståelse af reformprioriteterne i euroområdet, udveksle bedste praksis og fremme reformgennemførelse og strukturel konvergens. Disse drøftelser bør fortsætte i Eurogruppen og styrkes, hvor det er muligt, bl.a. ved effektivt at udnytte de fælles principper og den fælles benchmarking, der er opnået enighed om. Disse drøftelser bør fortsætte, uden at det berører igangværende drøftelser i relevante rådssammensætninger, idet det anerkendes, hvor det er relevant, at fælles udfordringer og erfaringer er relevante for og vedrører hele Unionen. I medfør af Rådets henstilling om oprettelse af nationale produktivitetsråd (1) vedtaget den 20. september 2016, kan de nationale produktivitetsråd også bidrage til at fremme ejerskab og gennemførelse af de nødvendige reformer på nationalt plan.

               (4)

               En stærk koordinering af de nationale finanspolitikker ud fra fælles regler er afgørende for at nå frem til en passende samlet finanspolitisk kurs og sikre en velfungerende monetær union. De fælles finanspolitiske regler har til formål at sikre gældsbæredygtighed på nationalt plan og samtidig skabe plads til makroøkonomisk stabilisering. Den finanspolitiske kurs på nationalt plan såvel som for euroområdet samlet set skal således tilgodese den dobbelte målsætning om at sikre holdbarhed i de nationale offentlige finanser på lang sigt og makroøkonomisk stabilisering på kort sigt, både i de enkelte lande og i euroområdet som helhed. I den nuværende situation med stor usikkerhed, hvad angår opsvingets styrke og omfanget af det økonomiske råderum, skal finanspolitik i euroområdet, efter at pengepolitikken har givet sit betydelige bidrag, supplere denne med hensyn til at understøtte efterspørgslen, navnlig investeringer, og bevæge sig ud af den lave inflation under behørig hensyntagen til de fortsatte bekymringer om gældsbæredygtigheden. Finanspolitikkens effektivitet, herunder dens afsmittende virkninger på tværs af lande, styrkes af situationen med lave rentesatser. I sin meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Den Europæiske Centralbank, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med titlen »En positiv finanspolitisk kurs i Euroområdet« af 16. november 2016 finder Kommissionen, at det for 2017 under de nuværende omstændigheder vil være ønskeligt med en finanspolitisk ekspansion på op til 0,5 % af BNP i euroområdet.
               I juli 2016 konkluderede Eurogruppen på grundlag af Kommissionens analyse, at den stort set neutrale samlede finanspolitiske kurs i 2017 sikrer en passende balance. I december 2016 understregede Eurogruppen, at det er vigtigt at finde en passende balance mellem behovet for at sikre bæredygtighed og behovet for at støtte investeringer for at styrke det skrøbelige opsving og derved bidrage til en mere afbalanceret politiksammensætning. Samtidig er statsgælden stadig stor, og der er fortsat behov for at sikre de offentlige finansers holdbarhed på mellemlang sigt i en række medlemsstater. Det er derfor nødvendigt at sikre en passende differentiering af medlemsstaternes finanspolitiske indsats og tage hensyn til det finanspolitiske råderum og de afsmittende virkninger mellem eurolandene. De medlemsstater, som klarer sig bedre i forhold til deres finanspolitiske målsætninger, kan anvende deres gunstige budgetsituation til, afhængigt af forholdene i det enkelte land, yderligere at styrke deres indenlandske efterspørgsel og vækstpotentiale under hensyntagen til målet på mellemlang sigt, de nationale budgetrammer og de nationale krav.
               For eksempel er indbetalingen af garantier til Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1017 (2), en særlig effektiv måde for medlemsstater med finanspolitisk råderum til at maksimere virkningerne på realøkonomien og opsvinget i euroområdet. Medlemsstater med behov for yderligere finanspolitiske tilpasninger inden for rammerne af stabilitets- og vækstpagtens (SVP's) forebyggende del bør sørge for at opfylde SVP's krav for 2017. Under SVP's korrigerende del skal medlemsstaterne sikre en rettidig og holdbar korrektion af deres uforholdsmæssigt store underskud for at have finanspolitiske stødpuder til at kunne klare uforudsete omstændigheder. Medlemsstaterne bør føre finanspolitik i fuld overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten og samtidig udnytte fleksibiliteten i de eksisterende regler bedst muligt. Strukturreformer, navnlig dem, der løfter produktiviteten, vil støtte væksten og forbedre de offentlige finansers holdbarhed. Samtidig vil en betydelig forbedring af sammensætningen og forvaltningen af de nationale budgetter, både hvad angår indtægts- og udgiftssiden, ved at flytte midler over til materielle og immaterielle investeringer styrke budgetternes indvirkning på efterspørgslen på kort sigt og produktiviteten på længere sigt. Der er behov for effektive nationale finanspolitiske rammer for at styrke troværdigheden af medlemsstaternes politikker og hjælpe med at finde den rette balance mellem makroøkonomisk stabilisering på kort sigt, gældsbæredygtighed og langsigtet vækst.

               (5)

               Arbejdsmarkederne i euroområdet er fortsat i gradvis fremgang, og arbejdsløsheden falder støt. Langtidsledigheden og ungdomsarbejdsløsheden er dog stadig høj, og fattigdom, social udstødelse og ulighed udgør fortsat et alvorligt problem i flere medlemsstater. Trods reformfremskridt for at gøre arbejdsmarkederne mere robuste og øge deres tilpasningsevne er der stadig betydelige forskelle på tværs af euroområdet, som til stadighed skaber udfordringer for et velfungerende euroområde. Det kræver veludformede, fair og inklusive arbejdsmarkeder, sociale beskyttelsesordninger og skatte- og socialsikringssystemer at sikre en gnidningsløs og løbende omfordeling af arbejdskraft til mere produktive aktiviteter for at støtte integrationen eller reintegrationen af dem, som befinder sig mellem job eller er udelukket fra arbejdsmarkedet, mindske segmenteringen og fremme økonomisk og social konvergens, herunder ved at øge mulighederne for beskæftigelse af høj kvalitet. Dette vil også føre til en mere effektiv automatisk stabilisering og stærkere, holdbar og inklusiv vækst og beskæftigelse, som er vigtige elementer for at tackle de sociale udfordringer i euroområdet.
               De nødvendige reformer omfatter bl.a.: i) ændringer af lovgivningen om jobbeskyttelse i retning af mere pålidelige kontraktlige ordninger, som skaber fleksibilitet og beskytter både arbejdstagere og arbejdsgivere, fremmer overgange på arbejdsmarkedet, forebygger et todelt arbejdsmarked og giver mulighed for at tilpasse arbejdskraftomkostningerne, når det er nødvendigt; reformbestræbelserne på dette område har været særlig intense i de seneste år, ii) styrkelse af kompetencer ved at forbedre resultaterne og effektiviteten af uddannelsessystemerne og de omfattende strategier for livslang læring og fokusere på behovene på arbejdsmarkedet, iii) effektive aktive arbejdsmarkedspolitikker til at hjælpe ledige, herunder langtidsledige, tilbage på arbejdsmarkedet og øge erhvervsfrekvensen, og iv) moderne, holdbare og tilstrækkelige sociale beskyttelsessystemer, som reelt og effektivt bidrager til både social inklusion og integration på arbejdsmarkedet gennem hele livsforløbet. En omlægning af beskatningen væk fra arbejde, særligt for lavtlønnede, og sikring af retfærdige skattesystemer kan også forbedre resultaterne på arbejdsmarkedet. De eurolande, der har gennemført sådanne reformer, er mere robuste og udviser bedre beskæftigelsesmæssige og sociale resultater. Udformningen af sådanne reformer bør tage hensyn til deres potentielle sociale indvirkning.

               (6)

               Det er gået fremad med oprettelsen af bankunionen, men den er stadig ikke gennemført. I overensstemmelse med køreplanen fra juni 2016, som fastsat i Rådets konklusioner af 16. juni 2016, skal arbejdet med at gennemføre bankunionen fortsætte på områderne risikoreduktion og risikodeling, bl.a. skal der indføres en europæisk indskudsforsikringsordning, og den fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond skal gøres operationel senest inden udløbet af fondens overgangsperiode, som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 (3). Selv om banksektoren i euroområdet generelt er blevet mere robust siden krisen, er der opstået et øget pres på bankerne som følge af en række faktorer, bl.a. den store andel af misligholdte lån, ineffektive forretningsmodeller og overkapacitet i nogle medlemsstater, som alt sammen fører til en lav rentabilitet og i nogle tilfælde truer levedygtigheden. Dette pres hæmmer bankernes evne til at yde lån til økonomien. Risiciene strækker sig også til realøkonomien, hvor niveauet for den offentlige og ikkefinansielle private gæld i nogle medlemsstater stadig er højt. Der er behov for en fortsat kontrolleret nedgearing i den private sektor ved at omlægge, afvikle og om nødvendigt omstrukturere gæld oparbejdet af levedygtige, men hårdt trængte skyldnere og ved at eftergive ikkebæredygtig gæld, så kapitalen kan omfordeles hurtigere og mere effektivt. I den forbindelse består nogle af de vigtigste elementer af en vellykket og vækstfremmende nedgearingsproces i at sætte ind mod den stadig store andel af misligholdte lån og at følge de fælles principper for udformning af insolvensregler for virksomheder og husholdninger, herunder ved at forbedre de nationale rammer for insolvensbehandling og udenretslig tvistbilæggelse.

               (7)

               Der er i løbet af 2016 gjort visse fremskridt med de initiativer, der blev præsenteret i de fem formænds rapport »Fuldførelse af Europas Økonomiske og Monetære Union« af 22. juni 2015 udarbejdet af formanden for Europa-Kommissionen i tæt samarbejde med formændene for Det Europæiske Råd, Den Europæiske Centralbank, Eurogruppen og Europa-Parlamentet, bl.a. den større rolle, som euroområdedimensionen spiller i det europæiske semester, Rådets henstilling om nationale produktivitetsråd samt oprettelsen af det europæiske finanspolitiske råd i Kommissionens regi. Der arbejdes også på at øge gennemsigtigheden i de finanspolitiske regler og på at gøre dem mindre komplekse, og i november 2015 fremsatte Kommissionen desuden et forslag til en europæisk indskudsforsikringsordning. Derudover er der også mere almene udfordringer, der skal tages op i lyset af de fem formænds rapport. Kommissionen fremlagde den 1. marts 2017 en hvidbog om Europas fremtid, som også omfatter ØMU'ens fremtid. En aftale om en operationel vej frem kræver, at alle eurolandene og EU-institutionerne, såvel som landene uden for euroområdet, tager fælles ejerskab og arbejder for et fælles mål, da en stærk ØMU vil hjælpe med at tackle Unionens udfordringer på mere kraftfuld vis og også have positive virkninger for landene uden for euroområdet. I denne forbindelse er det vigtigt, at drøftelserne om gennemførelsen af ØMU'en føres på en åben og gennemsigtig måde af hensyn til medlemsstaterne uden for euroområdet og under fuld respekt for Unionens indre marked, og at relevante initiativer eventuelt er åbne for medlemsstaterne uden for euroområdet på et ensartet grundlag.

               (8)

               Beskæftigelsesudvalget og Udvalget for Social Beskyttelse er blevet hørt om de beskæftigelsesmæssige og sociale aspekter af denne henstilling,

         HENSTILLER, at eurolandene i perioden 2017-2018 træffer foranstaltninger inden for Eurogruppen, på egen hånd og i fællesskab i Eurogruppen, med henblik på at:

               1.

               føre politikker, som understøtter holdbar og inklusiv vækst på kort og lang sigt, og som styrker tilpasningsevnen, genskabelsen af balance og konvergensen; prioritere reformer, som øger produktiviteten, skaber et bedre institutionelt miljø og erhvervsklima, fjerner investeringsflaskehalse og støtter jobskabelse. Medlemsstater med underskud på de løbende poster eller med en stor udlandsgæld bør øge produktiviteten og samtidig begrænse enhedslønomkostningerne. De medlemsstater, der har store overskud på de løbende poster, bør have som hovedprioritet at træffe foranstaltninger, herunder strukturreformer og investeringsfremme, der hjælper med at styrke deres indenlandske efterspørgsel og vækstpotentiale

               2.

               tilstræbe en passende balance i finanspolitikken mellem behovet for at sikre holdbarhed og behovet for at støtte investeringer, der kan styrke opsvinget og dermed bidrage til en passende samlet finanspolitisk kurs og en mere afbalanceret politiksammensætning. De medlemsstater, som ifølge Kommissionens vurdering, er i risiko for ikke at opfylde deres forpligtelser i henhold til stabilitets- og vækstpakken i 2017, bør på dette grundlag i tide træffe supplerende foranstaltninger for at overholde kravene. Omvendt opfordres de medlemsstater, som har klaret sig bedre i forhold til deres målsætninger på mellemlang sigt, til fortsat at prioritere investeringer for at sætte gang i potentiel vækst, dog under hensyntagen til de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. De medlemsstater, som forventes i det store og hele at opfylde kravene i stabilitets- og vækstpagten i 2017, bør sikre, at pagtens krav opfyldes i deres nationale budgetprocesser; føre finanspolitik i fuld overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten og samtidig udnytte fleksibiliteten i de eksisterende regler bedst muligt. Overordnet set bør medlemsstaterne forbedre de offentlige finansers sammensætning ved at skabe bedre plads til materielle og immaterielle investeringer og sikre velfungerende nationale finanspolitiske rammer

               3.

               gennemføre reformer, der fremmer konkurrenceevne, jobskabelse, jobkvalitet, robusthed og økonomisk og social konvergens, og som understøttes af en effektiv arbejdsmarkedsdialog. Disse bør kombinere: i) pålidelige ansættelseskontrakter, som skaber fleksibilitet og beskytter både arbejdstagere og arbejdsgivere, ii) effektive uddannelsessystemer af høj kvalitet og omfattende strategier for livslang læring, som er målrettet behovene på arbejdsmarkedet, iii) effektive aktive arbejdsmarkedspolitikker til støtte for erhvervsfrekvensen, iv) moderne, holdbare og tilstrækkelige sociale beskyttelsessystemer, som reelt og effektivt bidrager til social inklusion og integration på arbejdsmarkedet gennem hele livsforløbet; flytte skatten væk fra arbejde, særligt for lavtlønnede og i de medlemsstater, hvor den omkostningsrelaterede konkurrenceevne ligger under gennemsnittet i euroområdet, og gøre denne flytning af skat budgetneutralt i lande uden finanspolitisk råderum

               4.

               i overensstemmelse med køreplanen fra juni 2016 fortsætte arbejdet med at gennemføre bankunionen på områderne risikoreduktion og risikodeling, bl.a. indføre en europæisk indskudsforsikringsordning og gøre den fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond operationel senest inden udløbet af fondens overgangsperiode; udvikle og gennemføre en effektiv strategi for hele euroområdet som supplement til tilsynsindsatsen for at imødegå risiciene for manglende levedygtighed i banksektoren, herunder hvad angår den store andel af misligholdte lån, ineffektive forretningsmodeller og overkapacitet. Medlemsstater med stor gæld i den private sektor bør fremme en velordnet nedgearing

               5.

               gøre fremskridt med gennemførelsen af ØMU'en i fuld respekt for Unionens indre marked og på åben og gennemsigtig vis af hensyn til medlemsstaterne uden for euroområdet; gøre yderligere fremskridt med de igangværende initiativer og det igangværende arbejde vedrørende de mere langsigtede spørgsmål om ØMU'en under behørig hensyntagen til Kommissionens hvidbog om Europas fremtid.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2017.

            På Rådets vegne

         E. SCICLUNA

            Formand

      (1)  Rådets henstilling af 20. september 2016 om oprettelse af nationale produktivitetsråd (2016/C 349/01) (EUT C 349 af 24.9.2016, s. 1).

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1017 af 25. juni 2015 om Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning og Den Europæiske Portal for Investeringsprojekter og om ændring af forordning (EU) nr. 1291/2013 og (EU) nr. 1316/2013 — Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EUT L 169 af 1.7.2015, s. 1).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 af 15. juli 2014 om ensartede regler og en ensartet procedure for afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme og en fælles afviklingsfond og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 (EUT L 225 af 30.7.2014, s. 1).


title: Rådets henstilling af 14. juli 2015 om gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik i de medlemsstater, der har euroen som valuta

text:
               18.8.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 272/98

         RÅDETS HENSTILLING
   af 14. juli 2015
   om gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik i de medlemsstater, der har euroen som valuta
   (2015/C 272/26)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136 sammenholdt med artikel 121, stk. 2,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               En vedvarende og styrket udvikling af euroområdet kræver en fortsat politisk indsats, som kan støtte en afbalanceret tilpasning i den private og den offentlige sektor og forbedre økonomiens vækstpotentiale på mellemlang til lang sigt. Det økonomiske opsving i euroområdet er i gang, men hæmmes af eftervirkningerne af den seneste økonomiske og finansielle krise, bl.a. den igangværende tilpasning i forhold til udlandet, høje offentlige og private gældsniveauer og følgerne af at skulle nedbringe dem, vedvarende strukturelle stivheder på de nationale arbejds- og produktmarkeder, en høj arbejdsløshed og lav tillid samt et fortsat lavt investeringsniveau. Ambitionsniveauet for gennemførelsen af de reformer, der er fastlagt i de landespecifikke henstillinger, har indtil videre ikke været tilstrækkelig højt.

               (2)

               Euroområdet er mere end blot summen af dets medlemmer. Økonomierne i euroområdet er nært forbundne, hvilket understreger nødvendigheden af at styrke samordningen af finanspolitikken, den økonomiske politik og strukturpolitikkerne. Euroområdets overordnede politiske kurs bør fremme væksten og beskæftigelsen og samtidig sikre, at fremskridtene med at genskabe balancen opretholdes og bakkes op. Eurolandene har et særligt ansvar for at sikre en effektiv gennemførelse af den økonomiske styring, som er blevet styrket væsentligt i de seneste år. Det betyder, at de i højere grad skal lægge pres på hinanden med henblik på at gennemføre nationale reformer og føre en forsigtig finanspolitik. Det kræver også, at de nationale reformer i højere grad betragtes ud fra euroområdets perspektiv, at eventuelle afsmittende virkninger internaliseres, og at der anspores til politiske tiltag, der er særligt vigtige for en velfungerende økonomisk og monetær union.

               (3)

               Der er endnu ikke gjort tilstrækkeligt i euroområdet for at gennemføre ambitiøse strukturreformer, som kan modernisere økonomierne og stimulere konkurrencen og vækstpotentialet. Der er meget stor forskel medlemsstaterne imellem for så vidt angår størrelsen af deres ubalancer før krisen, hvor de befinder sig i konjunkturforløbet og deres finanspolitiske råderum. Til trods for at der er sket forbedringer af arbejdsmarkederne og gjort visse fremskridt i retning af reformer for at gøre dem mere fleksible, er arbejdsløsheden stadig høj, og langtidsledigheden risikerer at bide sig fast, hvilket vil belaste den sociale situation endnu mere i de mest sårbare lande. Der foregår stadig en tilpasning i forhold til udlandet, men den skrider meget asymmetrisk frem, og der er fortsat forhøjede overskud på de løbende poster i et par af medlemsstaterne. Ambitiøse strukturreformer af arbejds- og produktmarkederne ville bane vejen for den nødvendige økonomiske tilpasning i euroområdet og sætte gang i væksten i de lande, der gennemfører dem. Reformerne bidrager også til større social inklusion, idet de øger beskæftigelsen og reducerer forbrugerpriserne. Hvis de gennemføres i fællesskab på tværs af medlemsstater, vil strukturreformerne være til gavn for hele euroområdet som følge af deres positive afsmittende virkninger på handelen og det finansielle kredsløb. Det vil også anspore resten af euroområdet til at træffe de rette politiske valg. De tematiske drøftelser i Eurogruppen kan understøtte denne proces gennem en vurdering og benchmarking af reformerne og deres virkninger i hele euroområdet. Det kan ske ved, at der tages ved lære af bedste praksis, vedtages fælles principper for gode reformer, og ved at landene lægger pres på hinanden. I betragtning af at der foregår en tilpasning på nationalt plan, som påvirker euroområdet som helhed, er det særlig vigtigt løbende at overvåge reformfremskridtene i de medlemsstater, der har uforholdsmæssigt store ubalancer eller ubalancer, der kræver afgørende tiltag.

               (4)

               En af de største politiske udfordringer i euroområdet er at nedbringe den offentlige gæld ved at føre en ansvarlig finanspolitik. Takket være de seneste års konsolideringsindsats er den finanspolitiske situation i euroområdet forbedret, men samordningen af finanspolitikken er stadig ikke optimal. En række eurolande er stadig nødt til at fortsætte den finanspolitiske tilpasning med henblik på at nedbringe den meget høje gæld. Andre lande har et større råderum, som de kunne udnytte til at stimulere den indenlandske efterspørgsel med et særligt fokus på investeringer. Det ville understøtte væksten på nationalt plan og i hele euroområdet. Fleksibiliteten i stabilitets- og vækstpagten giver medlemsstaterne mulighed for at gennemføre strukturreformer og investeringer, samtidig med at de stadig overholder de fælles regler. Budgetstrategierne er endnu ikke tilstrækkeligt vækstfremmende. Til trods for den øgede samordning i Eurogruppen er der på indtægtssiden stadig plads til at forbedre skattesystemernes effektivitet og reducere skattekilen på arbejde. På udgiftssiden skal fokus i højere grad rettes mod offentlige investeringer, som understøttes af solide cost-benefit-analyser, og andre offentlige udgifter, der har stærk og positiv indvirkning på væksten. Udgiftsanalyser har tydeligt vist, at der er behov for at hente besparelser i den offentlige administration. Det vil velfungerende nationale budgetrammer kunne bidrage til.

               (5)

               Vilkårene på de finansielle markeder i euroområdet er blevet bedre, men långivningen til den private sektor er stadig svag, og de finansielle markeder er fortsat fragmenterede. Det hæmmer investeringerne i euroområdet. Til trods for nødvendigheden af både materielle og immaterielle investeringer er der derfor opstået et stort investeringsgab. Med EU's investeringsplan åbnes der mulighed for at mobilisere investeringer og kanalisere dem ud til produktive formål. Investeringsplanen og ECB's udvidede program for opkøb af aktiver vil dog få større gennemslagskraft, hvis de ledsages af foranstaltninger i den bredere finanssektor til at genoprette kreditstrømmene, uddybe kapitalmarkederne og sætte skub i den langsigtede finansiering af økonomien. Bankunionen er ved at være etableret, og den understøttes af et fælles regelsæt og en ensrettet reguleringstilgang. Hvis kapitalmarkederne var mere integrerede og velfungerende, ville der kunne mobiliseres flere midler til investering, den europæiske økonomi ville blive mindre afhængig af bankerne, og de finansielle strukturer ville være mere afbalancerede og stabile.

               (6)

               Til trods for de seneste fremskridt med hensyn til at styrke rammerne for ØMU'en viser de nuværende udfordringer tydeligt, at der er behov for at færdigudvikle dem. En yderligere udvikling af ØMU'en skal ske gradvist, hvor disciplin kombineres med solidaritet. Kommissionens formand vil sammen med formændene for Det Europæiske Råd, Europa-Parlamentet, Den Europæiske Centralbank og Eurogruppen forberede de næste skridt i retning af en bedre økonomisk styring i euroområdet,

         HENSTILLER, at eurolandene i perioden 2015-2016 inden for Eurogruppen træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1)

               Lægge indbyrdes pres på hinanden for at fremme strukturreformer, der bidrager til en korrektion af store interne og eksterne gældsniveauer og understøtter investeringer. Løbende vurdere resultaterne af reformerne i de medlemsstater, der kræver specifik overvågning inden for rammerne af proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer. Fortsætte de regelmæssige tematiske vurderinger af strukturreformerne. Træffe afgørelse om den videre samordning med henblik på at nedsætte den høje skattekile på arbejde og reformere markederne for tjenesteydelser inden foråret 2016.

               2)

               Samordne finanspolitikken for at sikre, at den samlede kurs i euroområdet stemmer overens med risiciene for den finanspolitiske holdbarhed og konjunkturforholdene. Dette berører ikke opfyldelsen af kravene i stabilitets- og vækstpagten. Afholde tematiske drøftelser om at øge kvaliteten og holdbarheden af de offentlige finanser med særligt fokus på at prioritere materielle og immaterielle investeringer både nationalt og på EU-niveau og om at øge skattesystemernes vækstfremmende virkninger inden foråret 2016. Kontrollere, at de nyligt styrkede nationale budgetrammer fungerer effektivt.

               3)

               Sikre en rettidig afslutning på opfølgningen af den omfattende vurdering, der foretages af Den Europæiske Centralbank, gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU om genopretning og afvikling af banker (3), afslutningen på ratificeringen af den mellemstatslige aftale om den fælles afviklingsfond og sikre, at den er fuldt operationel fra januar 2016. Fremme foranstaltninger til at øge den markedsbaserede finansiering, forbedre SMV'ernes adgang til finansiering og udvikle alternative finansieringskilder. Tilskynde til flere reformer af de nationale konkursregler.

               4)

               Videreføre arbejdet med at uddybe Den Økonomiske og Monetære Union og bidrage til at forbedre de økonomiske tilsynsrammer i lyset af rapporten om de næste skridt i retning af en bedre økonomisk styring i euroområdet, som vil blive udarbejdet af Kommissionens formand Jean-Claude Juncker i tæt samarbejde med Det Europæiske Råds formand Donald Tusk, Europa-Parlamentets formand Martin Schulz, Den Europæiske Centralbanks formand Mario Draghi og Eurogruppens formand Jeroen Dijsselbloem, og opfølgninger hertil.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2015.

            På Rådets vegne

         P. GRAMEGNA

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU af 15. maj 2014 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 82/891/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF, 2011/35/EU, 2012/30/EU og 2013/36/EU samt forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 648/2012 (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 190).


Avis juridique important

|

31980H1089

80/1089/EØF: Kommissionens henstilling af 11. november 1980 til medlemsstaterne om undersøgelser til vurdering af sikkerheden ved tilsætningsstoffer til levnedsmidler

EF-Tidende nr. L 320 af 27/11/1980 s. 0036 - 0036 den spanske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0089  den portugisiske specialudgave: Kapitel 13 bind 11 s. 0089

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING  af 11 . november 1980  til medlemsstaterne om undersoegelser til vurdering af sikkerheden ved tlsaetningsstoffer til levnedsmidler   ( 80/1089/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  som henviser til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 155 , og  som tager foelgende i betragtning :  Ved afgoerelse 74/234/EOEF ( 1 ) oprettede Kommissionen en videnskabelig komité for levnedsmidler ;  Den videnskabelige Komité for Levnedsmidler opstillede i sin udtalelse af 22 . februar 1980 ( 2 ) retningslinjer for vurdering af sikkerheden ved tilsaetningsstoffer til levnedsmidler paa basis af de generelle principper , komiteen anvender ved raadgivning om sundhedsspoergsmaal i forbindelse med godkendelse af tilsaetningsstoffer til levnedsmidler ;  det er almindeligt , at Kommissionen hoerer komiteen ved forberedelse af lovgivning om tilsaetningsstoffer til levnedsmidler ;  Kommissionen tilslutter sig komiteens anbefalinger vedroerende retningslinjer for vurdering af sikkerheden ved tilsaetningsstoffer til levnedsmidler , uden at dette er til hinder for , at Kommissionen kan fremsaette anbefalinger vedroerende kemiske stoffer til andre anvendelser ;  Kommissionens oensker derfor , at oplysninger til stoette for optagelse af tilsaetningsstoffer til levnedsmidler paa en faellesskabsliste i videst muligt omfang skal omfatte toksikologiske og tekniske data indsamlet i overensstemmelse med disse retningslinjer ;  af harmoniseringshensyn og for at undgaa ressourcespild er det oenskeligt , at medlemsstaterne indbyrdes tilpasser deres nationale krav paa dette omraade ;  undersoegelser til vurdering af kvaliteten og sikkerheden af tilsaetningsstoffer til levnedsmidler maa til stadighed tilpasses for at tilgodese den nyeste videnskabelige og tekniske viden og udviklingen af en faellesskabsfremgangsmaade med hensyn til den metodologi , der anvendes ved undersoegelse af kemiske stoffer -  HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE :  1 . at de foelger de principper og den metodologi , der er beskrevet i de retningslinjer for vurdering af tilsaetningsstoffer til levnedsmidler , som Den videnskabelige Komité for Levnedsmidler opstillede den 22 . februar 1980 , for saa vidt angaar udfoerelse af undersoegelser og forelaeggelse af resultater vedroerende tilsaetningsstoffer til levnedsmidler , der foreslaas optaget paa en faellesskabsliste ,  2 . at de optager de bestemmelser , der er indeholdt i disse retningslinjer , i deres nationale godkendelsesbetingelser for tilsaetningsstoffer til levnedsmidler , som endnu ikke er omfattet af faellesskabslovgivning .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 11 . november 1980 .  Paa Kommissionens vegne  Etienne DAVIGNON  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 136 af 20 . 5 . 1974 , s . 1 .  ( 2 ) Rapporter fra Den videnskabelige Komité for Levnedsmidler , 10 . serie ( 1980 ) .


title: Henstilling med henblik på Rådets henstilling med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige til ophør

text:
   DA
DA    DA
 ---pagebreak---                  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
                                                  Bruxelles, den 2.7.2008
                                                  SEK(2008) 2189 endelig
                                Henstilling med henblik på
                                RÅDETS HENSTILLING
   med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Det
                              Forenede Kongerige til ophør
                                (forelagt af Kommissionen)
DA                                                                                DA
 ---pagebreak---                                          Henstilling med henblik på
                                        RÅDETS HENSTILLING
      med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Det
                                       Forenede Kongerige til ophør
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104, stk.
   7,
   som henviser til henstilling fra Kommissionen, og
   som tager følgende i betragtning:
   (1)    I traktatens artikel 104 er der fastsat en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt
          store underskud for at sikre, at medlemsstaterne undgår uforholdsmæssigt store
          offentlige underskud, og at de korrigerer sådanne underskud, når de opstår.
   (2)    I henhold til punkt 5 i protokollen om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede
          Kongerige Storbritannien og Nordirland finder forpligtelsen efter traktatens
          artikel 104, stk. 1, ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige, medmindre det går
          over til tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union1. I anden fase af Den
          Økonomiske og Monetære Union skal Det Forenede Kongerige i henhold til traktatens
          artikel 116, stk. 4, bestræbe sig på at undgå uforholdsmæssigt store underskud.
   (3)    Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser
          som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en stærk og
          vedblivende vækst, som fører til øget beskæftigelse.
   (4)    Rådet fastslog den 8. juli 2008 i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, at der
          foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige.
   (5)    I overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 7, og artikel 3 i Rådets forordning
          (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i
          forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud2, der indgår i stabilitets- og
          vækstpagten, skal Rådet også rette henstilling til den pågældende medlemsstat med
          henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør
          inden for en given frist. I Rådets henstilling skal der fastsættes en frist på højst seks
          måneder for de pågældende medlemsstaters iværksættelse af virkningsfulde
          foranstaltninger og en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud,
          som bør gennemføres i året (finansåret i Det Forenede Kongeriges tilfælde) efter, at
   1
          http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:12006E/PRO/25:DA:HTML
   2
          EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6. Ændret ved forordning (EF) nr. 1056/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 5).
DA                                                      2                                                      DA
 ---pagebreak---        det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder. Ved afgørelsen
       af, om der foreligger særlige omstændigheder, bør der tages passende hensyn til alle
       "relevante forhold", jf. artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1467/97. Det følger også
       af artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97, at Rådet i en henstilling til en
       medlemsstat om at korrigere et uforholdsmæssigt stort underskud bør kræve, at der
       som benchmark opnås en mindsteforbedring af den strukturelle saldo på 0,5 % af
       BNP.
   (6) Det fremgik af fremskrivningerne i Kommissionens prognose fra foråret 2008, at det
       offentlige underskud ud fra antagelsen om en uændret politik ville stige fra 2,9 % af
       BNP i finansåret 2007/08 til 3,3 % i finansåret 2008/09 og 2009/10. Den reale BNP-
       vækst, der udgjorde 3,0 % i 2007, blev fremskrevet til at falde til 1,7 % i 2008 og
       1,6 % i 2009. Med udgangspunkt i konjunktursituationen, der udviklede sig fra et
       positivt outputgab i 2007 til et negativt i 2008, blev det konjunkturkorrigerede
       underskud fremskrevet til at vokse fra 3,0 % af BNP i 2007/08 til 3,1 % af BNP i
       2008/09. Derefter forventedes det konjunkturkorrigerede underskud at blive mindsket
       til 2,9 % af BNP i 2009/10 takket være den kombinerede effekt af diskretionære
       foranstaltninger, herunder de højere afgifter på alkohol og motorkøretøjer, der blev
       indført ved 2008-budgettet, og et mindre planlagt fald i den offentlige udgiftskvote.
       Som følge af bl.a. en forventning om store primære underskud blev den offentlige
       bruttogæld fremskrevet til at stige fra 43,2 % af BNP i finansåret 2007/08 til 47,5 % af
       BNP i 2009/10.
   (7) Det Forenede Kongeriges 2008-budget indeholdt budgetplaner, ifølge hvilke det
       offentlige underskud kommer til at udgøre 3,2 % af BNP i 2008/09, hvorefter det vil
       falde til 2,8 % i 2009/10. Tallet for underskuddet i det sidste af disse to år er lavere
       end det tilsvarende tal i Kommissionens forårsprognoser, der lyder på 3,3 % af BNP,
       hovedsagelig som følge af forskelle i den forventede BNP-vækst i 2009/10. Efter
       offentliggørelsen af 2008-budgettet og Kommissionens forårsprognoser bebudede Det
       Forenede Kongerige den 13. maj 2008 yderligere finanspolitiske foranstaltninger i
       form af ændringer af personindkomstbeskatningsbåndene i finansåret 2008/09. Disse
       ændringer forventes at forringe indtægterne fra personindkomstbeskatningen i 2008/09
       og vil blive finansieret gennem ekstra offentlig låntagning. Alt andet lige vil dette føre
       til en stigning i den af Kommissionens tjenestegrene prognosticerede underskudskvote
       for 2008/09 på 0,2 procentpoint3 til omkring 3,5 % af BNP og få en tilsvarende effekt
       på det strukturelle underskud. Den britiske regerings erklæring indebærer desuden en
       risiko for, at underskuddet også i 2009/10 bliver større end forventet i prognosen fra
       foråret.
   (8) Selv når der tages hensyn til alle relevante forhold som beskrevet i artikel 2, stk. 3, i
       forordning (EF) nr. 1467/97 og som undersøgt i Kommissionens rapport i henhold til
       artikel 104, stk. 3, er der i Det Forenede Kongeriges tilfælde intet, der tyder på, at der
       eksisterer særlige omstændigheder, der berettiger en afvigelse fra den normale frist for
       korrektionen af underskuddet. Skønt BNP-væksten forventes at aftage i 2008 og 2009
       i forhold til de potentielle vækstrater, hvilket vil resultere i et negativt outputgab,
       forventes BNP-væksten at forblive positiv over hele prognoseperioden og andrage
       over 1,5 % i 2008 og 2009. Der skal fastsættes en frist for korrektionen af det
       uforholdsmæssigt store underskud, jf. førnævnte forordning, ifølge hvilken
   3
       Beregnet af de britiske myndigheder og offentliggjort i regeringens erklæring af 13. maj 2008.
DA                                                   3                                                DA
 ---pagebreak---            korrektionen bør gennemføres i året efter, at det er konstateret. I Det Forenede
           Kongeriges tilfælde blev det uforholdsmæssigt store underskud konstateret i 2008 på
           basis af et planlagt underskud på over referenceværdien på 3 % af BNP i 2008/09. Det
           offentlige underskud bør derfor reduceres til under referenceværdien på 3 % af BNP
           senest i finansåret 2009/10. For at sikre, at korrektionen bliver holdbar, og med
           henvisning til Kommissionens økonomiske forårsprognoser, vil det være nødvendigt
           for de britiske myndigheder at tilvejebringe en strukturel forbedring på mindst 0,5 %
           af BNP i 2009/10.
   (9)     Efter Rådets opfattelse bør budgetkonsolideringsforanstaltninger generelt sikre en
           vedvarende forbedring af den offentlige saldo, og de bør samtidig tilrettelægges på en
           sådan måde, at kvaliteten i de offentlige finanser forbedres, og økonomiens
           vækstpotentiel styrkes. En budgetkorrektion i Det Forenede Kongerige bør være i
           overensstemmelse med disse mål -
   HENSTILLER:
   – at myndighederne i Det Forenede Kongerige bringer den nuværende situation med et
       uforholdsmæssigt stort underskud til ophør snarest muligt og senest i finansåret 2009/10 i
       overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 ved at
       reducere det offentlige underskud til under 3 % af BNP på troværdig og holdbar vis
   – at myndighederne med henblik herpå og med henvisning til Kommissionens økonomiske
       prognoser fra foråret 2008 tilvejebringer en strukturel forbedring på mindst 0,5 % af BNP i
       2009/10.
   Rådet giver myndighederne i Det Forenede Kongerige en frist til den 8. januar 2009 til at
   træffe virkningsfulde foranstaltninger med henblik herpå.
   Derudover opfordrer Rådet myndighederne i Det Forenede Kongerige til at sikre, at
   budgetkonsolideringen, efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud,
   fastholdes i retning af et mellemfristet budgetmål, som i) giver en passende sikkerhedsmargen
   med hensyn til underskudstærsklen på 3 % af BNP, ii) fastholder forsigtige gældskvoter under
   hensyntagen til de økonomiske og budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring og
   iii) under hensyntagen til i) og ii) giver et budgetmæssigt råderum, specielt i betragtning af
   behovet for offentlige investeringer.
   Denne henstilling er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.
   Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                 På Rådets vegne
                                                 Formand
DA                                                 4                                               DA