title: EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling nr. 144/06/KOL af 11. maj 2006 om reduktion af forekomsten af dioxiner, furaner og PCB i foderstoffer og fødevarer

text:
               21.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 366/93

      EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS HENSTILLING

      Nr. 144/06/KOL
   af 11. maj 2006
   om reduktion af forekomsten af dioxiner, furaner og PCB i foderstoffer og fødevarer
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN,
   som henviser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), særlig artikel 109 og protokol 1,
   som henviser til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra b), og protokol 1,
   som henviser til den retsakt, der er nævnt i punkt 33 i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffe
       (1) , som ændret, og som tilpasset EØS-aftalen ved dennes protokol 1,
   som henviser til den retsakt, der er nævnt i punkt 54zn i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen (Kommissionens forordning (EF) nr. 466/2001 af 8. marts 2001 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler
       (2) , som ændret, og som tilpasset EØS-aftalen ved dennes protokol 1,
   som henviser til EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning 84/04/KOL af 6. april 2006, hvori det kompetente medlem af kollegiet anmodes om at vedtage henstillingen, såfremt udkastet til henstillingen er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA's Plante- og Foderstofudvalg og EFTA's Levnedsmiddeludvalg, og,
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Denne henstilling indgår i en overordnet strategi for at reducere forekomsten af dioxiner, furaner og PCB'er i miljøet, i foder og i fødevarer. Den har til formål at anbefale indgrebsværdier for foder og fødevarer.

               (2)

               Skønt en grænseværdi fra et toksikologisk synspunkt burde gælde for både dioxiner og dioxinlignende PCB'er, blev der for fødevarer i 2001 kun fastsat grænseværdier for dioxiner, men ikke for dioxinlignende PCB'er som følge af de meget begrænsede data, der på det tidspunkt forelå om dioxinlignende PCB'ers prævalens. Tilsvarende blev der for foderstoffer i 2001 kun fastsat grænseværdier for dioxiner, men ikke for dioxinlignende PCB'er i den retsakt, der er omhandlet i punkt 33 til kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (direktiv 2002/32/EF).

               (3)

               I henhold til forordning (EF) nr. 466/2001 skulle Kommissionen tage bestemmelserne om dioxiner i fødevarer op til revision første gang inden udgangen af 2004 på grundlag af nye oplysninger om forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er, navnlig med henblik på at sikre, at de fastsatte værdier også kommer til at gælde for dioxinlignende PCB'er. Den retsakt, der er omhandlet i punkt 33 i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (direktiv 2002/32/EF), indeholder en lignende revisionsklausul for dioxiner i foderstoffer.

               (4)

               Der er siden da fremkommet flere data om forekomsten af dioxinlignende PCB'er i foder og fødevarer. Der er følgelig blevet fastsat grænseværdier for summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er udtrykt i WHO's toksicitetsækvivalenter ved anvendelse af WHO-TEF, da dette er mest hensigtsmæssigt fra et toksikologisk synspunkt. For at sikre en smidig overgang bør de eksisterende grænseværdier for dioxiner fortsat gælde i en overgangsperiode sammen med de nyfastsatte værdier for summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er.

               (5)

               Det er almindelig anerkendt, at for aktivt at reducere forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i foder og fødevarer, bør fastsættelsen af grænseværdier følges op af incitamenter til en proaktiv indsats, herunder fastsættelse af indgrebsværdier for foder og fødevarer. Disse indgrebsværdier skal være et redskab, som de kompetente myndigheder og virksomhedslederne kan anvende til at fremhæve de tilfælde, hvor det er relevant at identificere en forureningskilde, og til at træffe foranstaltninger, der reducerer eller fjerner den. Da dioxiner og dioxinlignende PCB'er stammer fra forskellige kilder, bør der fastsættes separate indgrebsværdier for dioxiner og for dioxinlignende PCB'er.

               (6)

               Indgrebsværdierne bør desuden justeres regelmæssigt i takt med den faldende tendens i forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er og den aktive indsats for gradvis at nedbringe forekomsten heraf i foderstoffer og fødevarer.

               (7)

               EFTA-staternes deltagelse i programmerne inden for rammerne af bilag I i denne henstilling skal vurderes under hensyntagen til de undtagelser fra kapitel II i bilag I til EØS-aftalen, der gælder for dem.

               (8)

               Foranstaltningerne i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA's Levnedsmiddeludvalg og EFTA's Plante- og Foderstofudvalg, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden.

         HENSTILLER:

               (1)

               at EFTA-medlemsstaterne gennemfører stikprøveundersøgelser af forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er og, om muligt, ikke-dioxinlignende PCB'er i fodermidler, foderstoffer og fødevarer i et omfang, der står i forhold til deres produktion, anvendelse og forbrug af fodermidler, foderstoffer og fødevarer.
               Denne overvågning bør gennemføres i overensstemmelse med EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling nr. 3/05/KOL. af 19. januar 2005 om kontrol af foderstoffers baggrundsindhold af dioxin og dioxinlignende PCB og Kommissionens henstilling 2004/705/EF af 11. oktober 2004 om overvågning af baggrundsniveauet for dioxiner og dioxinlignende PCB i fødevarer (3).

               (2)

               at EFTA-staterne i samarbejde med erhvervslivet i tilfælde af manglende overholdelse af bestemmelserne i den retsakt, der er nævnt i punkt 33 i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (direktiv 2002/32/EF) og forordning (EF) nr. 466/2001 og i tilfælde, hvor der konstateres overskridelser af de indgrebsværdier for dioxiner og/eller dioxinlignende PCB'er, der er angivet i bilag I til denne henstilling for så vidt angår fødevarer og i bilag II til den retsakt der er nævnt i punkt 33 i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (direktiv 2002/32/EF), for så vidt angår foderstoffer (jf. dog punkt 3),

                           a)

                           iværksætter undersøgelser med henblik på at identificere forureningskilden

                           b)

                           træffer foranstaltninger med henblik på at mindske eller fjerne forureningskilden

                           c)

                           kontrollerer forekomsten af ikke-dioxinlignende PCB'er.

               (3)

               at EFTA-stater med særligt høje baggrundsværdier for dioxiner og dioxinlignende PCB'er fastsætter nationale indgrebsværdier for deres indenlandske produktion af fodermidler, foderstoffer og fødevarer, således at der for ca. 5 % af resultaterne af den overvågning, der er omhandlet i punkt 1, iværksættes en undersøgelse med henblik på at identificere forureningskilden.

               (4)

               at EFTA-staterne underretter EFTA-Tilsynsmyndigheden og de øvrige EFTA-stater om resultaterne af deres undersøgelser og om de foranstaltninger, de har truffet for at mindske eller fjerne forureningskilden.

               (9)

               at EFTA-staterne hvert år senest den 31. marts indsender de oplysninger, der er nævnt i punkt 4, for så vidt angår fødevarer og oplysningerne for foderstoffer som en del af den årlige rapport, der skal forelægges Kommissionen, jf. artikel 22, stk. 2, i den retsakt, der er nævnt i punkt 31a i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Rådets direktiv 95/53/EF af 25. oktober 1995 om principperne for tilrettelæggelse af offentlig kontrol på foderstofområdet
                   (4), medmindre oplysningerne har umiddelbar relevans for de øvrige EØS-stater, og hvilket fald de bør indberettes straks. EFTA-Tilsynsmyndigheden sender oplysningerne til Europa-Kommissionen, jf. artikel 2, stk. 1, i protokol 1, til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol.

      Udfærdiget i Bruxelles den 11. maj 2006.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne.

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Medlem af kollegiet

         Niels FENGER

            Direktør

      (1)  EFT L 140 af 6.8.2002, s. 10. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2006/77/EF (EUT L 271 af 30.9.2006, s. 53).

      (2)  EFT L 77 af 16.3.2001, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 199/2006 (EUT L 32 af 4.2.2006, s. 34).

      (3)  EUT L 321 af 22.10.2004, s. 45.

      (4)  EFT L 265 af 8.11.1995, s. 17. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/46/EF (EFT L 234 af 1.9.2001, s. 55).

      BILAG
      Dioxiner (summen af polychlorerede dibenzo-p-dioxiner (PCDD) og polychlorerede dibenzofuraner (PCDF) udtrykt i WHO's toksicitetsækvivalenter med anvendelse af WHO-TEF (toxic equivalency factors, 1997)) og dioxinlignende PCB'er (summen af polychlorerede biphenyler (PCB), udtrykt i WHO's toksicitetsækvivalenter med anvendelse af WHO-TEF (toxic equivalency factors, 1997)).

                  Fødevarer

                  Indgrebsværdi for dioxiner + furaner (WHO-TEQ) (1)

                  Indgrebsværdi for dioxinlignende PCB'er (WHO-TEQ) (1)

                  Kød og kødprodukter af

                              —

                              drøvtyggere (kvæg, får)

                  1,5 pg/g fedt (2)

                  1,0 pg/g fedt (2)

                              —

                              fjerkræ og opdrættet vildt

                              —

                              svin

                  1,5 pg/g fedt (2)

                  1,5 pg/g fedt (2)

                  Lever og produkter heraf hidrørende fra landdyr

                  0,6 pg/g fedt (2)

                  4,0 pg/g fedt (2)

                  0,5 pg/g fedt (2)

                  4,0 pg/g fedt (2)

                  Fiskekød og fiskevarer og produkter heraf, undtagen ål (3)
                      (4)

                  3,0 pg/g vådvægt

                  3,0 pg/g vådvægt

                  Kød af ål (Anguilla anguilla) og produkter heraf (3)
                      (4)

                  3,0 pg/g vådvægt

                  6,0 pg/g vådvægt

                  Mælk og mejeriprodukter, herunder smørfedt

                  2,0 pg/g fedt (2)

                  2,0 pg/g fedt (2)

                  Hønseæg og ægprodukter

                  2,0 pg/g fedt (2)

                  2,0 pg/g fedt (2)

                  Olier og fedtstoffer

                              —

                              Animalsk fedt

                              —

                              – fra drøvtyggere

                  1,5 pg/g fedt

                  1,0 pg/g fedt

                              —

                              – fra fjerkræ og opdrættet vildt

                  1,5 pg/g fedt

                  1,5 pg/g fedt

                              —

                              – fra svin

                  0,6 pg/g fedt

                  0,5 pg/g fedt

                              —

                              – blandet animalsk fedt

                  1,5 pg/g fedt

                  0,75 pg/g fedt

                              —

                              Vegetabilske olier og fedtstoffer

                  0,5 pg/g fedt

                  0,5 pg/g fedt

                              —

                              Marinolie (olie af hele fisk, fiskelevertran og olier af andre havorganismer bestemt til konsum)

                  1,5 pg/g fedt

                  6,0 pg/g fedt

                  Frugt, grøntsager og korn

                  0,4 ng/kg produkt

                  0,2 ng/kg produkt

         (1)  Øvre koncentrationer: øvre koncentrationer beregnes ud fra den antagelse, at alle værdier af de forskellige kongenere, som ligger under bestemmelsesgrænsen, er lig med bestemmelsesgrænsen.

         (2)  Indgrebsværdierne gælder ikke for fødevarer, der indeholder < 1 % fedtstof.

         (3)  Hvis fisken er bestemt til at blive spist hel, gælder indgrebsværdien for hele fisken.

         (4)  Når indgrebstærsklen er overskredet, er det i nogle tilfælde ikke nødvendigt at foretage en undersøgelse af forureningskilden, da baggrundsværdien i nogle områder for visse fiskearter ligger tæt på eller over indgrebsværdien. I tilfælde, hvor indgrebsværdien er overskredet, bør alle oplysninger om f.eks. prøveudtagningsperiode, geografisk oprindelse og fiskeart dog registreres med henblik på fremtidige foranstaltninger vedrørende forekomsten af dioxiner og dioxinlignende forbindelser i fisk og fiskevarer.


title: Kommissionens henstilling af 30. maj 2008 om risikobegrænsende foranstaltninger for stofferne: benzylbutylphthalat (BBP), 2-furaldehyd (furfural), perborsyre, natriumsalt (meddelt under nummer K(2008) 2328) (EØS-relevant tekst)

text:
               14.6.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 156/24

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 30. maj 2008
   om risikobegrænsende foranstaltninger for stofferne: benzylbutylphthalat (BBP), 2-furaldehyd (furfural), perborsyre, natriumsalt
   (meddelt under nummer K(2008) 2328)
   (EØS-relevant tekst)
   (2008/447/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   som henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer (1), særlig artikel 11, stk. 2, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               På grundlag af forordning (EØF) nr. 793/93 er følgende stoffer blevet udpeget som prioriterede stoffer, der skal vurderes i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 2268/95 (2) og (EF) nr. 143/97 (3) om henholdsvis anden og tredje liste over prioriterede stoffer i medfør af forordning (EØF) nr. 793/93:

                           —

                           benzylbutylphthalat (BBP)

                           —

                           2-furaldehyd (furfural)

                           —

                           perborsyre, natriumsalt.

                     De referentmedlemsstater, som er udpeget i henhold til de pågældende forordninger, har afsluttet deres vurdering af disse stoffers risiko for mennesker og miljø i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 af 28. juni 1994 om principperne for vurdering af risikoen for mennesker og miljø ved eksisterende stoffer i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 793/93 (4) og har foreslået en strategi for risikobegrænsning.

               (2)

               Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø og Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici er blevet rådspurgt og har afgivet udtalelser om referentens risikovurderinger. Udtalelserne er blevet offentliggjort på de to videnskabelige komitéers websteder.

               (3)

               Risikovurderingens resultater og resultaterne af risikobegrænsningsstrategierne er gengivet i den tilknyttede meddelelse fra Kommissionen (5).

               (4)

               Det vil på grundlag af den vurdering være hensigtsmæssigt at anbefale visse risikobegrænsningsforanstaltninger for bestemte stoffer.

               (5)

               De anbefalede foranstaltninger til begrænsning af risikoen for arbejdstagere bør anskues inden for rammerne af gældende lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne, som anses som en tilfredsstillende ramme for den fornødne begrænsning af risiciene ved de pågældende stoffer.

               (6)

               De risikobegrænsende foranstaltninger i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 15, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 793/93 —

         HENSTILLER:
   AFDELING 1
   BENZYLBUTYLPHTHALAT (BBP)

      (CAS-nr. 85-68-7, Einecs-nr. 201-622-7)

   Risikobegrænsende foranstaltninger for miljøet (1, 2)

               1)

               Lokale emissioner af BBP til miljøet bør om nødvendigt begrænses ved hjælp af nationale regler, således at der ikke forventes nogen risiko for miljøet.

               2)

               For flodbækkener, hvor emissioner af BBP kan udgøre en risiko, bør de berørte medlemsstater opstille miljøkvalitetsstandarder (MKS), og de nationale forureningsbegrænsende foranstaltninger, hvormed disse MKS skal opfyldes inden 2015, skal indgå i vandområdeplanerne efter bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (6) (rammedirektivet for vand).

         AFDELING 2
   2-FURALDEHYD (FURFURAL)

      (CAS-nr. 98-01-1, Einecs-nr. 202-627-7)

   Risikobegrænsende foranstaltninger for miljøet (3, 4, 5, 6)

               3)

               Risikovurderingen har peget på andre kilder til furfuralemissioner (f.eks. store udledninger i forbindelse med sulfitmetoden, der anvendes i papir- og papirmasseindustrien) end dem, der stammer fra produktion eller import af stoffet. Undersøgelsen af, hvorvidt der er brug for yderligere risikobegrænsende foranstaltninger, foretages lettest i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF (7) og direktiv 2000/60/EF ved hjælp af oplysningerne i den fuldstændige risikovurderingsrapport.

               4)

               De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater bør i godkendelser, der udstedes på grundlag af direktiv 2008/1/EF, fastsætte betingelser, emissionsgrænseværdier eller tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger for furfural, således at de berørte anlæg, under hensyntagen til deres tekniske karakteristika, geografiske beliggenhed og de lokale miljøforhold, kan arbejde efter bedste tilgængelige teknik (»BAT«).

               5)

               Medlemsstaterne bør omhyggeligt overvåge indførelsen af BAT for furfural og indberette alle vigtige udviklinger til Kommissionen inden for rammerne af informationsudvekslingen om BAT.

               6)

               Lokale emissioner af furfural til miljøet bør om nødvendigt begrænses ved hjælp af nationale regler, således at der ikke forventes nogen risiko for miljøet.

         AFDELING 3
   PERBORSYRE, NATRIUMSALT

      (CAS-nr. 11138-47-9, Einecs-nr. 234-390-0)

   Risikobegrænsende foranstaltninger for arbejdstagerne (7)

               7)

               Arbejdsgivere, som benytter natriumperborater, bør være opmærksomme på nationalt udarbejdede, sektorspecifikke anvisninger, der bygger på de ikkebindende, praktisk orienterede retningslinjer, Kommissionen har stillet til rådighed, jf. artikel 12, stk. 2, i Rådets direktiv 98/24/EF (8).

         AFDELING 4
   ADRESSATER

               8)

               Denne henstilling er rettet til alle sektorer, som importerer, producerer, transporterer, oplagrer, formulerer blandinger af eller på anden måde bearbejder, forarbejder, benytter, bortskaffer eller genvinder disse stoffer, og til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. maj 2008.

            På Kommissionens vegne

         Stavros DIMAS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1.

      (2)  EFT L 231 af 28.9.1995, s. 18.

      (3)  EFT L 25 af 28.1.1997, s. 13.

      (4)  EFT L 161 af 29.6.1994, s. 3.

      (5)  EUT C 149 af 14.6.2008, s. 14.

      (6)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2008/32/EF (EUT L 81 af 20.3.2008, s. 60).

      (7)  EUT L 24 af 29.1.2008, s. 8.

      (8)  EFT L 131 af 5.5.1998, s. 11. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/30/EF (EUT L 165 af 27.6.2007, s. 21).


title: Ændring til Henstilling til RÅDETS FORORDNING om indgåelse af en aftale mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Macao vedrørende samhandelen med tekstilvarer (forelagt af Kommissionen for Rådet i henhold til artikel 149, andet afsnit, i EØF-traktaten)

text:
ARCHIVES HISTORIQUES
DE LA COMMISSION
COLLECTION RELIEE DES
DOCUMENTS "COM"
COM (76) 572
Vol. 1976/0177
 ---pagebreak--- Disclaimer
Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983,
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit
règlement.
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic
Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243,
27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1.
Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003
(ABI. L 243 vom 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5
der genannten Verordnung freigegeben.
 ---pagebreak--- KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER
                                              KOM ( 76 ) 572 endelig udg .
                                              Bruxelles , den 17 . november 1976
                                   Ændring til
                                  Henstilling til
                              RÅDETS FORORDNING
    om indgåelse af en aftale mellem Det europæiske økonomiske Fæl
           lesskab og Macao vedrørende samhandelen med tekstilvarer
     ( forelagt af Kommissionen     for Rådet i henhold til artikel 149 ,
       andet afsnit , i EØF-traktaten )
     KOM ( 76 ) 572 endelig udg .
 ---pagebreak---                               EEGHMDELSE
En henstilling til Rådets forordning om indgåelse af en aftale mellem Fælles
 skabet og Macao vedrørende småhandelen med tekstilvarer blev den 23 . februar
 1976 forelagt Rådet af Kommissionen (dok. COM(76) 32 endelig udg.)1^.
Macaos myndigheder har siden udtrykt ønske om , at der indføres særlige "be
stemmelser , der fritager visse håndgjorte tekstilvarer for anvendelsen af
eventuelle kvantitative restriktioner ( således som det er blevet fastsat i
de fleste tilsvarende aftaler, som Fællesskabet har indgået med andre tredje
lande ) .
Efter drøftelser med Portugals mission og Macaos myndigheder og efter samråd
med Det særlige artikel 113-udvalg er teksten til en artikel og et dertil hø
rende bilag blevet udarbejdet ; begge parter har godkendt denne tekst .
Da de pågældende tekster således udgår en del af førnævnte aftale , hvis ind
gåelse er til behandling i Rådet , bør disse tekster bilægges den pågældende
aftale .
Kommissionen forelægger hermed Rådet teksten til nævnte artikel og bilag
( se bilag), for at forordningen om indgåelse af aftalen kan vedtages af
Rådet på grundlag af den således supplerende aftaletekst .
1 ) Jf. dok. S/334/76 ( COMER 90)
 ---pagebreak---                                Artikel .
Følgende tekstilvarer fra Macao kan under forbehold af de nedenfor anførte
betingelser indføres til Fællesskabet uden kvantitative restriktioners
   i)    håndvævede stoffer af bomuld fremstillet som hjemmeindustri med et ind
         hold af kemofibre på højst 5 vægtprocent , altså stoffer som traditio-
       " nelt væves i hånden, og som faktisk er fremstillet på en væv , der ude
         lukkende drives ved de vævendes egen kraft ( dvs . at vævningens tre
       " grundbevægelser , nemlig skaftebevægelsen , føring af skudtråden samt
         islåningen udføres med hånd eller fod og uden anvendelse af anden
    ... drivkraft ) ; .                     -  . .               :   ■ .
  ii )   varer af sådanne håndvævede stoffer af bomuld fremstillet som hjemme-
         industri ;
iii ) . håndstrikkede sweatere og pullovere af uld, fremstillet uden brug af
   , . maskine ;                                         -  . .           . ,
iv)      traditionelle folkloristiske håndgjorte tekstilvarer fra Macao , til
         skårne , syede eller på anden vis håndgjorte , der fremstilles som hjem
         me industri «
Indførslen til Fællesskabet af disse varer uden kvantitative re strikt ioner
tillades under forudsætning af , at de indgåede aftaler om attestation funge
rer tilfredsstillende .
 ---pagebreak---                                                                         BILAG
   Håndgjorte tekstilvarer
1. I overensstemmelse med artikel 12 , stk . 3 , i Geneve-aftalen har Fællesskabet
   og Macao i artikel ... i denne aftale fastsat , at indførsel til Fællesskabet
   af viBBe håndgjorte tekstilvarerffra Macao med forbehold af visse betingelser
   skal tillades uden kvantitative restriktioner . Ifølge de i aftalens artikel
    ... t stk . ..., anførte bestemmelser tillades indførsel til Fællesskabet af
   sådanne varer uden kvantitative restriktioner tinder forudsætning af , at ind
   gående aftaler om attestation virker tilfredsstillende .
2. Fællesskabet og Macao erklærer sig herved enige om , at det certifikat , som
   skal anvendes ved gennemførelsen af denne aftales artikel ... skal have
   følgende udformning:
   Certifikat for de håndgjorte tekstilvarer, der er omhandlet i artikel ... i
   aftalen mellem Bet europæsiek økonomiske Fællesskab og Macao vedrørende sam
   handelen med tekstilvarer .
                         Producentens navn og adresse
                         Eksportørens navn og adresse
                         EØF-import ørens navn og adresse
                         Varebeskrivelse
                         Mængde ( tons )
                         Skibets navn eller flyverutens nummer
                         Best emme 1 se shavn eller bestemmelseslufthavn
   Herved attesteres det , at ovennævnte ladning består af :
      i ) håndvævede stoffer af bomuld fremstillet som hjemme industri med et
           indhold af kemofibre på højst 5 vægtprocent ; det er stoffer , som
           traditionelt væves i hånden, og som faktisk er fremstillet på en væv,
           der udelukkende drives ved vævernes egen kraft ( dvs . at de tre grund-
           bevægelser, nemlig skaftebevægelsen , føring af skudtråden samt islå-
           ningen , udføres med hånd eller fod og uden anvendelse af anden driv
           kraft ) ;
     ii ) varer af sådanne håndvævede stoffer af bomuld, fremstillet som hjem-
           meindustri ;
   iii ) håndstrikkede sweatere og pullovere af uld, fremstillet uden brug af
           maskine ;
   iv)     traditionelle folkloristiske håndgjorte tekstilvarer fra Macao , til
           skårne , syede eller på anden vis håndgjorte , som fremstilles som hjem
           me industri .
3. Den myndighed , der har bemyndigelse til at udstede ovennævnte certifikat ,
   er følgende :
   Repartição Provincial de Serviços de Economia - Macao .


title: Det Europæiske Udvalg For Systemiske Risicis henstilling af 24. juni 2016 om ændring af henstilling ESRB/2015/2 om vurderingen af grænseoverskridende virkninger af og frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle foranstaltninger (ESRB/2016/4)

text:
               10.8.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 290/1

         DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICIS HENSTILLING
   af 24. juni 2016
   om ændring af henstilling ESRB/2015/2 om vurderingen af grænseoverskridende virkninger af og frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle foranstaltninger
   (ESRB/2016/4)
   (2016/C 290/01)
   DET ALMINDELIGE RÅD FOR DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICI HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (1), særlig artikel 3 og artikel 16-18,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (2), særlig artikel 134, stk. 4,
   under henvisning til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis afgørelse ESRB/2011/1 af 20. januar 2011 om vedtagelse af forretningsordenen for Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (3), særlig artikel 15, stk. 3, litra e), og artikel 18-20, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               For at sikre den makroprudentielle politiks virkning og konsistens er det nødvendigt, at de politiske beslutningstagere tager nøje hensyn til de grænseoverskridende virkninger af de enkelte medlemsstaters makroprudentielle politiske foranstaltninger og, hvor det er berettiget, vedtager passende gensidige makroprudentielle politiske foranstaltninger for at håndtere dem.

               (2)

               Reglerne for frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle politiske foranstaltninger, som er fastsat i Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2015/2 (4), bør sikre, at alle eksponeringsbaserede makroprudentielle politiske foranstaltninger, der aktiveres i en medlemsstat, bliver modsvaret i de andre medlemsstater.

               (3)

               Som svar på Eesti Panks anmodning, i overensstemmelse med artikel 134, stk. 4, i direktiv 2013/36/EU, om gensidighed vedrørende en systemisk buffersats på 1 % for de indenlandske eksponeringer i alle kreditinstitutter, der er godkendt i Estland, har Det Almindelige Råd for Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) besluttet at optage den estiske foranstaltning på listen over makroprudentielle politiske foranstaltninger, for hvilke der anbefales gensidighed i henhold til henstilling ESRB/2015/2.

               (4)

               Henstilling ESRB/2015/2 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   AFDELING 1

      ÆNDRINGER

   Henstilling ESRB/2015/2 ændres som følger:

               1.

               Afdeling 1, delhenstilling C(1), affattes således:

                           »1.

                           Det anbefales, at de relevante myndigheder modsvarer de makroprudentielle foranstaltninger, som andre relevante myndigheder har vedtaget i henhold til ESRB's anbefaling. Det anbefales, at følgende foranstaltninger, som beskrevet nærmere i bilaget, modsvares:
                           Belgien:

                                       —

                                       et risikovægtet tillæg på 5 procentpoint, jf. artikel 458, stk. 2, litra d), nr. vi), i forordning (EU) nr. 575/2013, for eksponeringer over for belgiske realkreditlån fra kreditinstitutter, der anvender den interne ratingbaserede metode.

                                 Estland:

                                       —

                                       en systemisk buffersats på 1 procent, som anvendes i overensstemmelse med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU for de indenlandske eksponeringer i alle kreditinstitutter, der er godkendt i Estland.«.

               2.

               I bilaget tilføjes følgende:
               »Estland

                     en systemisk buffersats på 1 procent, som anvendes i overensstemmelse med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU for de indenlandske eksponeringer i alle kreditinstitutter, der er godkendt i Estland

               I.   Beskrivelse af foranstaltningen

                           1.

                           Den estiske foranstaltning består i en systemisk buffersats på 1 procent, som anvendes i overensstemmelse med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU for de indenlandske eksponeringer i alle kreditinstitutter, der er godkendt i Estland.

                     II.   Gensidighed

                           2.

                           I medlemsstater, der har gennemført artikel 134 i direktiv 2013/36/EU i national ret, anbefales det, at de relevante myndigheder modsvarer den estiske foranstaltning for indenlandsk godkendte institutters eksponeringer i Estland, jf. artikel 134, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU. Hvad angår dette afsnit gælder fristen i delhenstilling C(3).

                           3.

                           I medlemsstater, der ikke har gennemført artikel 134 i direktiv 2013/36/EU i national ret, anbefales det, at de relevante myndigheder modsvarer den estiske foranstaltning for indenlandsk godkendte institutters eksponeringer i Estland i overensstemmelse med delhenstilling C(2). De relevante myndigheder anbefales at vedtage den tilsvarende foranstaltning inden for seks måneder.«.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 24. juni 2016.

            Formand for ESRB

         Mario DRAGHI

      (1)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 1.

      (2)  EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338.

      (3)  EUT C 58 af 24.2.2011, s. 4.

      (4)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2015/2 af 15. december 2015 om vurderingen af grænseoverskridende virkninger af og frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle politiske foranstaltninger (EUT C 97 af 12.3.2016, s. 9).


title: Rådets henstilling af 12. juli 2011 om Sloveniens nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Sloveniens opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014

text:
               23.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 217/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2011
   om Sloveniens nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Sloveniens opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014
   2011/C 217/01
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 3,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at styrke Europas bæredygtige vækstpotentiale og konkurrenceevne.

               (2)

               Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (2), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.

               (4)

               Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (5)

               Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (6)

               Den 18. og 19. april 2011 afleverede Slovenien sin 2011-opdatering af stabilitetsprogrammet for perioden 2010-2014 og sit nationale reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (7)

               I årene forud for krisen havde Slovenien en hurtig økonomisk vækst drevet af stigende eksport og voksende investeringer. Slovenien blev imidlertid hårdt ramt af krisen, idet landets BNP i faste priser faldt med 8,1 % i 2009, hvilket til dels ophævede den forbedring, der tidligere var opnået. Samspillet mellem automatiske stabilisatorer, genopretningsforanstaltninger og den indbyggede stærke dynamiske vækst i udgifterne førte til en stigning i det offentlige underskud fra 1,8 % af BNP i 2008 til 6,0 % af BNP i 2009 (med bruttogældsniveauer på henholdsvis 21,9 % af BNP og 35,2 %). Arbejdsmarkedet reagerede med en betydelig forsinkelse, og beskæftigelsen er fortsat faldende. Selvom ledigheden fortsat ligger under EU-gennemsnittet, steg den kraftigt fra 4,4 % før krisen til 7,3 % i 2010. Den økonomiske genopretning er indtil videre gået langsomt og forventes først at tage fart i 2012 med en skønnet vækst på 2,5 % af BNP.

               (8)

               Baseret på vurderingen af det opdaterede stabilitetsprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for programmets budgetfremskrivninger, er plausibelt på kort sigt, men optimistisk hen imod slutningen af programperioden. Med udgangspunkt i et offentligt underskud på 5,6 % af BNP i 2010 nedbringes det ifølge planen til under referenceværdien på 3 % af BNP med en bredt anlagt begrænsning af de primære udgifter. Efter at det uforholdsmæssigt store underskud er korrigeret, forventes der ifølge planen en forbedring, dog uden at den mellemfristede målsætning om en strukturelt afbalanceret budgetstilling inden for programperioden opfyldes. Den mellemfristede målsætning er fastsat på et mere ambitiøst niveau, end det var tilfældet i det foregående program, men det synes ikke at sikre et tilstrækkeligt hurtigt fremskridt i henseende til at skabe langsigtet holdbarhed i de offentlige finanser. Den gennemsnitlige årlige ændring i den strukturelle balance i perioden 2010-2013, jf. Kommissionens tjenestegrenes beregning ud fra oplysningerne i programmet i henhold til den i fællesskab aftalte metode, planlægges at ligge på ca. 0,5 procentpoint af BNP, dvs. lavere end niveauet ifølge Rådets henstillinger. Desuden vil udviklingen af underskuddet og gælden muligvis ikke leve op til målene. Det forventes, at der som led i et tillægsbudget vedtages yderligere foranstaltninger med henblik på at opfylde underskudsmålet for 2011. Efter 2011 specificeres der ikke udgiftsbegrænsende foranstaltninger i programmet, og muligheden for, at der bliver behov for yderligere finansielle redningsaktioner, som påvirker underskuddet og gælden, kan ikke udelukkes.

               (9)

               Skønt det offentlige underskud er indsnævret, siden det toppede i 2009, består en af hovedudfordringerne for Slovenien i at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2013 og derefter opfylde den mellemfristede målsætning. I overensstemmelse med den konsolideringsstrategi, der er fulgt i de senere år, berører de yderligere udgiftsbesparelser i stabilitetsprogrammet for perioden 2011-2014 primært de offentlige lønudgifter, de sociale ydelser (herunder pensioner) og de offentlige investeringer. Stabilitetsprogrammet indeholder imidlertid ingen udførlige oplysninger om de planlagte foranstaltninger efter 2011. Inden for rammerne af et supplerende budget foretages yderligere korrigerende foranstaltninger for at opfylde underskudsmålet for 2011. Troværdigheden af den mellemfristede konsolideringsstrategi kunne forbedres, hvis der vedtages flere strukturelle udgiftsbegrænsende foranstaltninger — i modsætning til de midlertidige indgreb, som har præget den seneste konsolideringsindsats — og hvis den mellemsigtede budgetramme gøres mere bindende. I stabilitetsprogrammet bekræftes det, at udgiftsregler indføres, men afgørende bestemmelser, eksempelvis angående definitionen af manglende overholdelse, er stadig ikke afklaret. Endelig er udgiftseffektiviteten forholdsvis lav, f.eks. i sundheds- og uddannelsessektoren, hvilket tyder på, at Slovenien kan have yderligere råderum for en udgiftsbaseret konsolidering, uden at de offentlige serviceydelsers kvalitet forringes. I stabilitetsprogrammet bekendtgøres initiativer med henblik på at rationalisere de offentlige serviceydelser og subsidier, og der indføres et ensartet system for offentlige indkøb, men nogle af disse tiltag beskrives ikke tilstrækkeligt detaljeret.

               (10)

               Den langsigtede budgetvirkning af befolkningens aldring i Slovenien ligger mærkbart over EU-gennemsnittet. Endvidere er erhvervs- og beskæftigelsesfrekvensen for ældre arbejdstagere meget lav (36,5 % og 35 % sammenlignet med EU-gennemsnittet på henholdsvis 49,7 % og 46,3 %), hvilket fortrinsvis skyldes en lav pensionsalder og utilstrækkelige incitamenter til at fremme en erhvervsaktiv aldring. Parlamentet vedtog for nylig en pensionsreform med det sigte at forhøje pensionsalderen og samtidig sikre pensionernes tilstrækkelighed. Ifølge stabiliseringsprogrammet vil dette stabilisere de aldersrelaterede udgifter frem til 2030 og derved udgøre et væsentligt første skridt til at tackle pensionssystemets holdbarhed. Den blev lagt frem til folkeafstemning den 5. juni 2011 og nedstemt. Problemet med pensionssystemets holdbarhed består fortsat, og det vil skulle løses på andre måder. Ifølge Kommissionens seneste vurdering, synes risiciene for så vidt angår de offentlige finansers langsigtede holdbarhed at være høje.

               (11)

               Arbejdsmarkedet er relativt segmenteret mellem forskellige kontraktformer; trygheden i ansættelsen for arbejdstagere på faste kontrakter er rigorøs sammenlignet med den tryghed, som gives arbejdstagere på tidsbegrænsede kontrakter. Andelen af unge arbejdstagere i aldersgruppen 15-24 år på tidsbegrænsede kontrakter, herunder »studenterarbejde«, er den højeste i EU (67 % i 2009), og det forekommer relativt vanskeligt at ændre tidsbegrænsede kontrakter til faste kontrakter. Tidligere forsøg på at løse dette problem har vist sig at være utilstrækkelige. Staten har til hensigt at forhandle med arbejdsmarkedets parter om en revision af loven om ansættelsesforhold med henblik på at tilpasse rettigheder og pligter i henhold til forskellige typer af ansættelseskontrakter. Derudover udgør »studenterarbejde« et betragteligt og stort set ureguleret, skattebegunstiget, parallelt arbejdsmarked. Dette vigtige spørgsmål berøres ikke i det nationale reformprogram på grund af det tidsmæssige sammenfald mellem folkeafstemningen og indgivelsen af programmet.

               (12)

               Foruden segmenteringen forårsages de strukturelle problemer på det slovenske arbejdsmarked også af misforholdet mellem behov og kvalifikationer på arbejdsmarkedet, hvilket anerkendes i det nationale reformprogram. Ifølge det nationale reformprogram investeres der intensivt i uddannelse med henblik på at forbedre kvalifikationer og beskæftigelsesegnethed. Det skitserer planer om yderligere at forbedre overgangen fra uddannelse til arbejdsmarkedet med fokus på at tilbyde karrierevejledningstjenester i hele uddannelsessystemet. Det er planen at modernisere arbejdsformidlingen for at opnå en bedre overensstemmelse mellem udbuddet af kvalifikationer og arbejdsmarkedets behov. For at disse reformer skal kunne gennemføres med succes, kræver det imidlertid en forbedring af systemet med henblik på rettidigt at afdække arbejdsmarkedets nuværende og fremtidige behov.

               (13)

               Afmatningen påvirker låneporteføljerne med en vis forsinkelse, og den voksende andel af misligholdte lån har øget bankernes nedskrivninger og omkostningerne ved långivningen. De to store statsejede banker har fået en afgørende ny kapitaltilførsel. Regeringen har også foreslået foranstaltninger med henblik på at fremskynde inddrivelsen af fordringer og fremme långivning til produktionsaktiviteter, med henblik på at genskabe kreditstrømmen til realøkonomien, men yderligere tiltag kan være påkrævet.

               (14)

               Visse dele af servicesektoren er ikke udsat for konkurrencepres og kendetegnes ved store avancer og stor koncentration, hvilket øger økonomiens samlede omkostninger. Dette bevirker sammen med den betydelige statslige medvirken i økonomien og andre hindringer for at drive virksomhed, at de potentielt gavnlige udenlandske direkte investeringer er forholdsvist lave. Slovenien øger tempoet i gennemførelsen af servicedirektivet, som er forsinket i betydelig grad. Det påtænkes også at give den slovenske konkurrencestyrelse fuld uafhængighed og udpege salgsegnede statslige kapitalinvesteringer. Disse planer er ikke beskrevet nærmere, og visse risici knytter sig til gennemførelsen.

               (15)

               Slovenien har tilsluttet sig europluspagten. Skønt det slovenske nationale reformprogram indeholder potentielle tilsagn og mål på europluspagtens fire områder, som er at fremme konkurrenceevnen og beskæftigelsen, at bidrage til holdbare offentlige finanser og at styrke den finansielle stabilitet, har Kommissionen pr. 7. juni 2011 ikke fået underretning om faste tilsagn.

               (16)

               Kommissionen har vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram. Den har taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Slovenien og til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. På den baggrund er Kommissionen af den opfattelse, at opfyldelsen af stabilitetsprogrammets underskudsmål for 2011 forudsætter, at yderligere foranstaltninger vedtages inden for rammerne af et supplerende budget. Efter 2011 er der risiko for manglende opfyldelse af underskuds- og gældsmålet, idet stabilitetsprogrammet ikke indeholder specifikke foranstaltninger til at begrænse udgifterne på en holdbar måde. Det nationale reformprogram indeholder foranstaltninger til at rette op på finanssektoren, men de er muligvis ikke tilstrækkeligt ambitiøse. Vurderingen tyder også på, at der må sættes skub i indenlandske vækstkilder bl.a. ved at øge yngre og ældre arbejdstageres erhvervsfrekvens, idet segmenteringen af arbejdsmarkedet begrænses, og misforholdet mellem behov og kvalifikationer på arbejdsmarkedet fjernes. Endelig er der behov for at styrke konkurrencen og åbne for investeringsmuligheder og vækst i servicesektoren og netværksindustrierne.

               (17)

               På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til Rådets henstilling af 2. december 2009 i medfør af artikel 126, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har Rådet undersøgt 2011-opdateringen af Sloveniens stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse (3) afspejles især i henstilling 1) og 2) nedenfor. Under hensyntagen til Det Europæiske Råds konklusioner af 25. marts 2011 har Rådet gennemgået Sloveniens nationale reformprogram —

         HENSTILLER, at Slovenien træffer foranstaltninger i perioden 2011-2012 med henblik på at:

               1.

               Opfylde underskudsmålet for 2011, underbygge underskudsmålet for 2012 med konkrete foranstaltninger og gennemføre den fornødne konsolidering rigorøst, idet Slovenien bør holde sig rede til at vedtage yderligere foranstaltninger for at forebygge eventuelle afvigelser. Underbygge denne påkrævede tilpasningsproces i programperioden med yderligere foranstaltninger for at sikre en årlige gennemsnitlig finanspolitisk indsats i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt stort underskud og passende fremskridt i retning af en passende mellemfristet målsætning. Med henblik herpå bruge strukturelle udgiftsbegrænsende foranstaltninger, og imødegå påvist manglende effektivitet og gennemføre en mere bindende mellemfristet budgetramme. Fremskynde reduceringen af underskuddet hvis de økonomiske og budgetmæssige betingelser bliver bedre end forventede på nuværende tidspunkt.

               2.

               Tage de påkrævede skridt til at sikre pensionssystemets langsigtede holdbarhed, samtidig med at pensionernes holdbarhed bevares. Øge ældre arbejdstageres beskæftigelsesfrekvens gennem senere pension, og ved yderligere at udvikle aktive arbejdsmarkedspolitikker og livslang læring.

               3.

               Træffe yderligere foranstaltninger i banksektorens, hvor det er passende, at styrke balancerne og låneporteføljen, med henblik på, at fremme kreditstrømmen til realøkonomien.

               4.

               Tage skridt til i samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national sædvane at mindske asymmetrien i de rettigheder og pligter, som garanteres i henholdsvis faste og tidsbegrænsede ansættelseskontrakter. Foretage en fornyet indsats for at imødegå det parallelle arbejdsmarked som følge af »studenterarbejde«.

               5.

               Indføre et system, hvormed fremtidens behov for færdigheder og kvalifikationer afdækkes med henblik på at nå frem til et omstillingsparat arbejdsmarked. Evaluere den offentlige arbejdsformidlings effektivitet, særlig med hensyn til karrierevejlednings- og rådgivningstjenester, for at forbedre overensstemmelsen mellem kvalifikationer og arbejdsmarkedets behov.

               6.

               Strømline lovregulerede erhverv og forbedre den slovenske konkurrencestyrelses administrative kapacitet for at styrke erhvervsmiljøet og tiltrække investeringer.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 138 af 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Jf. artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97.