Avis juridique important

|

31981K1997

Kommissionens henstilling nr. 1997/81/EKSF af 3. juli 1981 om ændring af henstilling nr. 587/80/EKSF om fællesskabstilsyn med importen af visse jern- og stålprodukter, som henhører under EKSF-traktaten, og som har oprindelse i tredjelande

EF-Tidende nr. L 194 af 17/07/1981 s. 0020

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr . 1997/81/EKSF  af 3 . juli 1981  om aendring af henstilling nr . 587/80/EKSF om faellesskabstilsyn med importen af visse jern - og staalprodukter , som henhoerer under EKSF-traktaten , og som har oprindelse i tredjelande  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER RETTER -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 74 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved henstilling nr . 587/80/EKSF ( 1 ) , hvis gyldighedsperiode ved henstilling nr . 3384/80/EKSF ( 2 ) blev forlaenget til den 31 . december 1981 , indfoertes et faellesskabstilsyn med importen til Faellesskabet af visse jern - og staalprodukter , som henhoerer under EKSF-traktaten ;  visse tredjelande , som ikke var opfoert paa lister , der er knyttet som bilag til henstilling nr . 587/80/EKSF , har med Kommissionen indgaaet arrangementer for 1981 om handelen med visse jern - og staalprodukter , der henhoerer under EKSF -  FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  I henstilling nr . 587/80/EKSF foretages foelgende aendringer :  1 . I artikel 2 , stk . 2 , affattes A saaledes :   " A . For produkter med oprindelse i og importeret direkte fra et af de i bilag II anfoerte lande , bortset fra Brasilien ( direkte import ) , og for raajern og stoebejern henhoerende under pos . 73.01 i den faelles toldtarif med oprindelse i og importeret direkte fra Brasilien ;  a ) produkternes handelsbetegnelse , herunder noejagtige specificeringer , der goer det muligt at beregne prisen frit bestemmelsessted efter den valgte prisliste ,  b ) prisen frit bestemmelsessted pr . ton iberegnet told , transportomkostninger og alle tillaeg , alle rabatter samt alle de oevrige elementer , der er anvendt ved beregning af prisen frit bestemmelsessted ,  c ) angivelse af :  i ) den faellesskabsproducents prisliste , der er valgt til beregning af prisen frit bestemmelsessted med anfoerelse af datoen for denne prisliste , eller  ii ) i givet fald det tilbud fra et tredjeland , som prisen er blevet bragt paa linje med , idet de oplysninger , der er noedvendige for identificeringen af dette tilbud , anfoeres , herunder datoen for tilbudet , eller  iii ) i givet fald andre priser ( skal begrundes ) ;  d ) dato og reference for eventuelt konossement . "  2 . I artikel 2 , stk . 2 , affattes B saaledes :   " B . For produkter med oprindelse i et af de i bilag II anfoerte lande , bortset fra Brasilien , og for raajern og stoebejern henhoerende under pos . 73.01 i den faelles toldtarif med oprindelse i Brasilien , naar disse produkter importeres fra et andet tredjeland end oprindelseslandet ( indirekte import ) , og for produkter medoprindelse i et tredjeland , der ikke er anfoert i bilag I eller II ;  a ) en fuldstaendig beskrivelse svarende til den , som er anfoert i listen over varer , for hvilke der gaelder basispriser ( 1 ) ,  b ) cif-prisen franko Faellesskabets graense , fortoldet og losset , pr . ton i kontraktens moentenhed  ( 1 ) EFT nr . L 344 af 31 . 12 . 1979 , s . 15 . "  3 . Artikel 3 , stk . 1 , pkt . i ) , affattes saaledes :   " i ) varer anfoert i bilag III A med oprindelse i et af de i bilag II anfoerte lande , bortset fra Brasilien , og raajern og stoebejern henhoerende under pos . 73.01 i den faelles toldtarif med oprindelse i Brasilien , men importeret fra et andet tredjeland end oprindelseslandet . "  4 . I bilag II indsaettes Brasilien og Sydkorea .  5 . I bilag III A udgaar NIMEXE-nummer 73.02-11 , og NIMEXE-nummer 73.02-01 og 73.02-09 indsaettes .  Artikel 2  Denne henstilling anvendes fra dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende indtil den 31 . december 1981 .  Artikel 3  Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 3 . juli 1981 .  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand  ( 1 ) EFT nr . L 65 af 11 . 3 . 1980 , s . 5 .  ( 2 ) EFT nr . L 355 af 30 . 12 . 1980 , s . 42 .


Avis juridique important

|

32002H0287

Rådets henstilling af 15. april 2002 om udnævnelse af næstformanden for direktionen for Den Europæiske Centralbank

EF-Tidende nr. L 101 af 17/04/2002 s. 0017 - 0017

Rådets henstillingaf 15. april 2002om udnævnelse af næstformanden for direktionen for Den Europæiske Centralbank(2002/287/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 112, stk. 2, litra b), og artikel 122, stk. 4, samt artikel 11.2 og artikel 43.3 i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank,INDSTILLER:Lucas D. PAPADEMOS som næstformand for direktionen for Den Europæiske Centralbank for en periode på otte år med virkning fra den 1. juni 2002.Denne henstilling forelægges med henblik på afgørelse, der træffes af stats- og regeringscheferne i de medlemsstater, der har indført euroen, efter høring af Europa-Parlamentet og Styrelsesrådet for Den Europæiske Centralbank.Denne henstilling offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 15. april 2002.På Rådets vegneJ. Piqué I CampsFormand


                  1.7.2017

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  C 212/14

            Henstilling med henblik på Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om ændring af artikel 22 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank
      (ECB/2017/18)

         (fremlagt af Den Europæiske Centralbank)

      (2017/C 212/04)

         BEGRUNDELSE

      I.   INDLEDNING
      Den 4. marts 2015 afsagde Retten i Første Instans dom i sag T-496/11, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mod Den Europæiske Centralbank (1). Retten fastslog, at Den Europæiske Centralbank (ECB) ikke har den nødvendige kompetence til at regulere clearingsystemers aktiviteter, herunder centrale modparter (central counterparties, CCP'er). På baggrund heraf annullerede Retten »Eurosystem oversight policy framework«, som blev offentliggjort af ECB den 5. juli 2011 for så vidt den fastsætter et krav om, at CCP'er skal være beliggende i en medlemsstat i euroområdet.
      Retten bemærkede imidlertid, at artikel 129, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde giver mulighed for at anvende en forenklet ændringsprocedure for så vidt angår bestemte artikler i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«). Dette gør det muligt for Europa-Parlamentet og Rådet, efter den almindelige lovgivningsprocedure og på grundlag af en henstilling fra ECB eller et forslag fra Kommissionen, at ændre artikel 22 i ESCB-statutten. Retten fandt, at det ville være op til ECB at anmode lovgiver i Den Europæiske Union om at ændre artikel 22, såfremt ECB måtte finde, at beføjelser til at regulere CCP'er er nødvendige med henblik på korrekt udførelse af den opgave, der henvises til i traktatens artikel 127, stk. 2, 4. led.
      Den væsentlige udvikling på såvel globalt som europæisk niveau forventes at øge de risici, som udgøres af clearingsystemer, særligt CCP'er, for betalingssystemers smidige funktion og gennemførelsen af den fælles pengepolitik, hvilket i sidste ende vil påvirke Eurosystemets primære mål om at fastholde prisstabilitet.
      På baggrund af ovenstående fremsender ECB nærværende henstilling med henblik på Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om ændring af artikel 22 i ESCB-statutten. I overensstemmelse med artikel 40.3 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet vedtaget henstillingen med enstemmighed. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
      II.   GENERELLE BETRAGTNINGER
      Forstyrrelser, som påvirker CCP'er, kan medføre konsekvenser for Eurosystemets primære mål om at fastholde prisstabilitet gennem flere kanaler. For det første kan sådanne forstyrrelser påvirke likviditetsstillingen for kreditinstitutter i euroområdet og potentielt forstyrre den smidige funktion af betalingssystemer i euroområdet. Dette vil kunne medføre øget efterspørgsel efter centralbankslikviditet og mulige udfordringer i forbindelse med gennemførelsen af Eurosystemets fælles pengepolitik. For det andet kan sådanne forstyrrelser svække de finansielle markedssegmenters funktion, som er nøglen til transmissionen af pengepolitikken.
      I 2012 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet forordning (EU) nr. 648/2012 (2), hvoraf de lovgivnings- og tilsynsmæssige rammer fremgår, med henblik på at sikre, at CCP'erne er sikre og solide og til enhver tid overholder de organisatoriske bestemmelser, reglerne for god forretningsskik og tilsynskravene. Disse lovgivningsmæssige rammer omfatter fælles tilsynsordninger i form af kollegier, som giver mulighed for at involvere Eurosystemet, herunder i stresssituationer, hvor valutaens stabilitet kan være i fare. Derudover har Europa-Kommissionen, i lyset af CCP'ers voksende systemiske betydning, vedtaget et forslag til en forordning om et regelsæt for CCP'ers genopretning og afvikling (3).
      Den væsentlige udvikling på såvel globalt som europæisk niveau forventes at øge de risici, som udgøres af clearingsystemer, særligt CCP'er, for betalingssystemers smidige funktion og gennemførelsen af den fælles pengepolitik, hvilket i sidste ende vil påvirke Eurosystemets primære mål om at fastholde prisstabilitet.
      For det første vil Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union have omfattende konsekvenser for Eurosystemets evne til at udføre sine opgaver som centralbank for udstedelse af euroen. På nuværende tidspunkt clearer de CCP'er, der er oprettet i Det Forenede Kongerige, væsentlige mængder af transaktioner i euro: De anslåede daglige værdier af repoer i euro og åbne positioner i renteswap i euro udgør henholdsvis 101 milliarder EUR og 33 billioner EUR (omkring 99 % af EU’s marked) (4). En væsentlig forstyrrelse, som påvirker en stor britisk CCP, vil således kunne medføre et alvorligt fald i likviditeten inden for euroområdet. Eurosystemets evne til at overvåge og styre de risici, som britiske CCP'er udgør, vil blive påvirket negativt, hvis britiske CCP'er ikke længere er underlagt de lovgivnings- og tilsynsmæssige rammer for CCP'er i Unionen i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012. Derudover bygger den nuværende ordning mellem ECB og Bank of England vedrørende informationsudveksling og samarbejde for så vidt angår britiske CCP'er på, men kan ikke erstatte, fælles tilsynsordninger i form af kollegier, som er oprettet i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012. Fremadrettet kan britiske CCP'er kun underlægges den ordning, der finder anvendelse på CCP'er i tredjelande i henhold til forordningen.
      For det andet har central clearing i stigende omfang fået grænseoverskridende karakter og systemisk betydning. På topmødet i Pittsburg i september 2009 blev G20-lederne enige om, at alle standardiserede OTC-derivatkontrakter skal cleares gennem en CCP. Denne tilsagn blev bekræftet af G20-lederne i juni 2010 og gennemført i Unionen ved forordning (EU) nr. 648/2012. Derudover har integrationen af Unionens finansielle markeder betydet, at CCP'er har udviklet sig fra hovedsageligt at efterkomme behovene i de enkelte lande og markeder til at udgøre kritiske infrastrukturer i EU's finansielle markeder. Denne udvikling har medført en drastisk stigning i omfanget og betydningen af CCP'er både i Unionen og globalt.
      For det tredje præsenterede Europa-Kommissionen den 13. juni 2017 sit lovforslag med henblik på at sikre finansiel stabilitet og CCP'ers sikkerhed og soliditet, som er af systemisk betydning for de finansielle markeder i hele Unionen (5). Kommissionens forslag forsøger at indføre mere integreret tilsyn af tilsynsmyndighederne og opgaver for den udstedende centralbank med henblik på at støtte udviklingen af mere omfattende og bedre integrerede kapitalmarkeder. Den forsøger også at håndtere de problemstillinger, som er opstået i forbindelse med Storbritanniens udtræden af Unionen, og at sikre, at CCP'er, som spiller en central rolle for Unionens finansielle markeder, er underlagt beskyttelse i henhold til Unionens retlige rammer.
      I den forbindelse er det af største vigtighed, for at sikre, at Eurosystemet som centralbank for udstedelse af euroen kan udføre opgaverne omhandlet i lovforslaget, at det har de relevante beføjelser i medfør af traktaten og ESCB-statutten. Eurosystemet bør have beføjelser til at overvåge og vurdere de risici, som CCP'er udgør, ved at cleare betydelige mængder transaktioner i euro. Dette bør særligt omfatte de lovgivningsmæssige beføjelser til at vedtage bindende vurderinger og kræve korrigerende foranstaltninger, i tæt samarbejde med andre af Unionens myndigheder, som modsvar til de risici, som påvirker Eurosystemets grundlæggende opgaver og hovedmål. Derudover bør ECB have de lovgivningsmæssige beføjelser til at vedtage yderligere krav for CCP'er, som er involveret i clearing af betydelige mængder transaktioner i euro, uden for rammerne af forordning (EU) nr. 648/2012, hvor dette er nødvendigt for at beskytte euroens stabilitet.
      På baggrund af ovenstående er ECB af den opfattelse, at en overdragelse af beføjelsen til at regulere clearingsystemer til ECB, særligt CCP'er, er nødvendig med henblik på korrekt udførelse af dens opgaver i henhold til artikel 127, stk. 2, første og fjerde led.

         Henstilling om

            »EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
            om ændring af artikel 22 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank
            EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
            under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 129, stk. 3,
            under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 40,1,
            under henvisning til henstillingen fra Den Europæiske Centralbank,
            under henvisning til høring af Europa-Kommissionen (*1),
            efter den almindelige lovgivningsprocedure, og
            ud fra følgende betragtninger:

                        (1)

                        De grundlæggende opgaver, som skal udføres gennem Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB), omfatter definitionen og gennemførelsen af Unionens pengepolitik og fremme af betalingssystemers smidige funktion. Sikre og effektive finansielle markedsinfrastrukturer, særligt clearingsystemer, er væsentlige for opfyldelsen af disse grundlæggende opgaver.

                        (2)

                        For at opnå ESCB's mål og at udføre sine opgaver kan Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker tilbyde faciliteter, og ECB kan udstede forordninger, med henblik på at sikre effektive og pålidelige clearing- og betalingssystemer inden for Unionen og over for tredjelande.

                        (3)

                        Den 4. marts 2015 afsagde Retten i Første Instans dom i Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mod Den Europæiske Centralbank, sag T-496/11 (6), som fastslog, at ECB ikke har den nødvendige kompetence til at regulere clearingsystemers aktiviteter. Retten anførte, at traktatens artikel 129, stk. 3 gør det muligt for Europa-Parlamentet og Rådet, efter den almindelige lovgivningsprocedure og på grundlag af en henstilling fra ECB eller et forslag fra Kommissionen, at ændre artikel 22 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (»herefter ESCB-statutten«). Retten konkluderede, at »såfremt ECB er af den opfattelse, at det er nødvendigt, at den tilkendes en regeludstedende beføjelse vedrørende infrastrukturen for clearing af værdipapirer, for at den kan gennemføre sin opgave i henhold til artikel 127, stk. 2, fjerde led, TEUF, tilkommer det ECB at anmode EU-lovgiver om at ændre statuttens artikel 22 gennem en tilføjelse af en udtrykkelig henvisning til systemerne til clearing af værdipapirer.«

                        (4)

                        Den væsentlige udvikling på såvel globalt som europæisk niveau forventes at øge risikoen for, at forstyrrelser, som påvirker clearingsystemer, særligt centrale modparter (CCP'er), truer betalingssystemers smidige funktion og gennemførelsen af den fælles pengepolitik, hvilket i sidste ende vil påvirke Eurosystemets primære mål om at fastholde prisstabilitet.

                        (5)

                        Den 29. marts 2017 meddelte Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland Det Europæiske Råd, at det har besluttet at forlade Den Europæiske Union. Storbritanniens udtræden vil medføre en fundamental ændring i, hvordan bestemte systemisk vigtige clearingaktiviteter i euro reguleres, overvåges og føres tilsyn med, og derved negativt påvirke Eurosystemets evne til at overvåge og styre risici for betalingssystemers smidige funktion og gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitik.

                        (6)

                        Central clearing får i stigende omfang grænseoverskridende karakter og systemisk betydning. På grund af deres mangfoldige sammensætning og den paneuropæiske karakter af de finansielle tjenesteydelser, de tilbyder, er CCP'er af central betydning for Unionen som helhed, og for euroområdet i særdeleshed. Dette er afspejlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 (7), som fastsætter fælles tilsynsordninger i form af kollegier, som består af de relevante nationale myndigheder og Unionens myndigheder, herunder Eurosystemet i sin rolle som centralbank for udstedelsen af euroen.

                        (7)

                        For at imødegå disse problemer præsenterede Kommissionen den 13. juni 2017 sit lovforslag med henblik på at fremme den finansielle stabilitet og sikkerheden og soliditeten af de CCP'er, som er af systemisk betydning for de finansielle markeder i Unionen. For at sikre, at Eurosystemet som centralbank for udstedelse af euroen kan udføre sin rolle som omhandlet i lovforslaget, er det af største vigtighed, at det har de relevante beføjelser i medfør af traktaten og ESCB-statutten. Særligt bør Eurosystemet have de lovgivningsmæssige beføjelser til at vedtage bindende vurderinger og at kræve korrigerende foranstaltninger i tæt samarbejde med andre myndigheder i Unionen. Derudover bør ECB også have de lovgivningsmæssige beføjelser til at vedtage yderligere krav for CCP'er, som er involveret i clearing af betydelige mængder transaktioner i euro, hvor dette er nødvendigt for at beskytte euroens stabilitet.

                        (8)

                        Artikel 22 i ESCB-statutten er en del af kapitel IV »ESCB's monetære funktioner og transaktioner«. Opgaver, som overdrages heri, bør derfor kun tjene pengepolitiske formål.

                        (9)

                        På baggrund heraf bør ECB gives kompetence til at lovgive om clearingsystemer, særligt CCP'er, ved en ændring af artikel 22 i ESCB-statutten —

                  VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
            Artikel 1
            Artikel 22 i ESCB-statutten erstattes af følgende:

               »Artikel 22
               Clearingsystemer og betalingssystemer
               Med henblik på at sikre effektive og pålidelige clearing- og betalingssystemer og clearingsystemer for finansielle instrumenter inden for Unionen og over for tredjelande kan ECB og de nationale centralbanker tilbyde faciliteter, og ECB kan udstede forordninger.«

            Artikel 2
            Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.«

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 22. juni 2017.

            Mario DRAGHI

               Formand for ECB

         (1)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (EUT L 201 af 27.7.2012, s. 1).

         (3)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et regelsæt for genopretning og afvikling af centrale modparter og om ændring af forordning (EU) nr. 1095/2010, (EU) nr. 648/2012 og (EU) 2015/2365 (COM(2016) 856 final).

         (4)  LCH.Clearnet Ltd CPMI-IOSCO offentlig kvantitativ information, januar 2017.

         (5)  Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL amending Regulation (EU) No 1095/2010 establishing a European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) and amending Regulation (EU) No 648/2012 as regards the procedures and authorities involved for the authorisation of CCPs and requirements for the recognition of third-country CCPs (COM(2017) 331 final).

         (*1)  Endnu ikke offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.

         (6)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (EUT L 201 af 27.7.2012, s. 1).


title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2009

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52007SC0137

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2009  /* SEK/2007/0137 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, 7.2.2007SEK(2007) 137 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2009(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEGenerel BAGGRUNDStabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men hovedsigtet var at gøre den mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Luxembourgs første stabilitetsprogram blev forelagt i februar 1999. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 15. marts 1999 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.Baggrunden for vurderingen af det opdaterede programKommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Luxembourgs stabilitetsprogram, der blev forelagt den 24. november 2006, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det nye stabilitetsprogram er kort beskrevet i afsnittene om:1.  de økonomiske og budgetmæssige resultater i de seneste ti år2.  den seneste vurdering af landets stilling under den præventive del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet) og3.  Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006.De seneste økonomiske og budgetmæssige resultaterI de seneste 25 år har Luxembourgs makroøkonomiske resultater været imponerende både med hensyn til output og vækst i beskæftigelsen. Selv om Luxembourg har haft små underskud i de seneste år, er situationen i de offentlige finanser fundamentalt set fortsat sund med en meget lav offentlig gæld og store reserver i den offentlige sektor. Til trods for den betydelige jobskabelse er situationen på arbejdsmarkedet imidlertid mindre gunstig end det ser ud til ved første øjekast. Om end arbejdsløsheden stadig er forholdsvis lav, har den været stigende siden 2002, og landets egne indbyggere har været udsat for en stor konkurrence fra udlændinge. Endvidere er beskæftigelsesgraden blandt ældre indbyggere fortsat en af de laveste i EU, om end den er steget i de seneste år. Takket være de stigende indtægter har det hidtil været let at klare den byrde, som disse arbejdsløse og yderligere pensionerede har udgjort for de offentlige finanser, men den bør imidlertid ikke undervurderes. Endvidere giver den store planlagte stigning i aldringsrelaterede udgifter i de kommende årtier anledning til bekymring for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige programDen 14. februar 2006 vedtog Rådet sin udtalelse om det forrige opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2005-2008. Rådet var af den opfattelse, at “ samtidig med at den globale strategi for nedbringelse af overskuddet gennem udgiftsbegrænsninger, der præsenteres i programmet, er anbefalelsesværdig, bør de luxembourgske myndigheder forstærke bestræbelserne på budgetmæssig tilpasning i 2006 og identificere og gennemføre de nødvendige foranstaltninger for 2007 og 2008 og forbedre holdbarheden på lang sigt, navnlig ved at begrænse stigninger i de offentlige udgifter gennem en reform af pensionssystemet. "Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006Rapporten om gennemførelsen af Luxembourgs nationale reformprogram blev forelagt den 27. oktober 2006 inden for rammerne af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse. Luxembourgs nationale reformprogram identificerer følgende hovedudfordringer: et undervisnings- og uddannelsessystem af høj kvalitet, en økonomi, der er integreret i den europæiske og internationale sammenhæng, et attraktivt økonomisk miljø, en stabil makroøkonomisk ramme og overholdelse af principperne om bæredygtig udvikling.Kommissionens vurdering af dette program (vedtaget som led i Kommissionens årlige situationsrapport fra december 2006[2]) viste, at Luxembourg gør store fremskridt med hensyn til gennemførelsen af det nationale reformprogram og de foranstaltninger, der blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i foråret 2006, men at det stadig er muligt at gennemføre forbedringer for at afhjælpe de svagheder, der blev påpeget i 2005. På det makroøkonomiske område gør de vedtagne foranstaltninger det muligt at konsolidere de offentlige finanser og holde inflationen nede. På det mikroøkonomiske område er der ved at blive iværksat en vifte af lovende foranstaltninger. Der bør imidlertid lægges mere vægt på etablering af et system til overvågning og evaluering af de årlige fremskridt, og der bør iværksættes flere foranstaltninger, f.eks. vedrørende nye virksomheder og små og mellemstore virksomheder. På trods af visse lovende reformer på beskæftigelsesområdet er der ikke offentliggjort nye initiativer til forøgelse af beskæftigelsesfrekvensen blandt ældre arbejdstagere, og der er endnu ikke gennemført større reformer til forbedring af uddannelsessystemet.På baggrund af de fremskridt, der er gjort, blev Luxembourg opfordret til at sætte fokus på følgende områder: strategier, der tager sigte på at øge beskæftigelsesfrekvensen blandt ældre arbejdstagere og reformere de nuværende førtidspensionsordninger, en større indsats for at forhindre, at børn og unge forlader skolen tidligt, og for at fjerne kunstige barrierer mellem forskellige former for uddannelse, nøje opfølgning af virkningen på ungdomsarbejdsløsheden af de foranstaltninger, der for nylig blev vedtaget for denne gruppe, samt mere støtte til konkurrencedygtige markeder, til gennemførelse af EU-direktiver og til små og mellemstore virksomheder.Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten".[3]I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[4] , hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |-  RÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Luxembourgs opdaterede stabilitetsprogram 2006-2009RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 5, stk. 3,under henvisning til henstilling fra Kommissionen,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:4.  Den [27. februar 2007] gennemgik Rådet opdateringen af Luxembourgs stabilitetsprogram, der dækker perioden 2006-2009.5.  Det makroøkonomiske scenario, programmet er baseret på, forventer, at væksten i det reale BNP vil falde fra 5,5 % i 2006 til 4,3 % i gennemsnit i resten af programperioden. Vurderet på baggrund af de i øjeblikket tilgængelige oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på realistiske antagelser for væksten. Programfremskrivningerne for inflationen synes også at være realistiske.6.  I Kommissionens prognose fra efteråret 2006 anslås det offentlige underskud for 2006 til 1,0 % af BNP, i forhold til et mål på 1,8 % af BNP, der blev fastsat i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet. Dette skyldes delvis nedjusteringen af underskudsresultatet for 2005 fra 2,3 % af BNP i det forrige program til 1,0 % i henhold til de seneste data. Underskudsresultatet for 2006 kan desuden blive bedre end anslået i det nye program (1,5 % af BNP), idet skatteindtægterne sandsynligvis er undervurderet.7.  Hovedmålsætningen for programmets mellemfristede budgetstrategi er at genetablere en stilling i balance inden for programperioden. Dette skal nås gennem en progressiv forbedring af den offentlige saldo fra et anslået underskud på 1,5 % af BNP til et mindre underskud i 2009 (0,1 % af BNP). Reduktionen i den primære saldo forløber parallelt med faldet i det samlede underskud. Tilpasningen afhænger af en reduktion i udgiftskvoten på 3,8 procentpoint af BNP, hvilket vil mere end opveje et fald på 2,1 point af BNP i indtægtskvoten. Strategien svarer til den, der er beskrevet i 2005-programmet, hvor det på baggrund af stort set lignende makroøkonomiske udsigter forventedes, at underskuddet ville toppe i 2005 snarere end i 2006, og at der ville blive nået en stort set afbalanceret stilling i 2008 i stedet for 2009.8.  Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo renset for engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, forventes at forbedres fra et underskud på omkring 1¼ % af BNP i 2006 til et overskud på omkring 1 % ved udgangen af programperioden. Som i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet er den mellemfristede målsætning for budgetstillingen, der præsenteres i programmet, et strukturelt underskud på 0,8 % af BNP. I programmet tilstræbes det at nå den mellemfristede budgetmålsætning senest i 2007, et år tidligere end i den forrige opdatering. Da den mellemfristede budgetmålsætning er (lidt) mere krævende end den laveste benchmark (et anslået underskud på ca. 1 % af BNP), skulle opfyldelsen af den give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for det bånd, der i stabilitets- og vækstpagten er angivet for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, og afspejler på passende vis gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.9.  Budgetresultaterne kunne være bedre end fremskrevet i programmet. Især synes skatteprognoserne at være ret forsigtige, navnlig for 2007. Budgetresultaterne har rent faktisk meget ofte været bedre end fremskrevet i Luxembourg i de seneste år, generelt som følge af indtægter, der er betydeligt højere end forventet.10.  Under hensyntagen til denne risikovurdering forekommer budgetstillingen i programmet at være tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede budgetmålsætning nås senest i 2007, som forventet i programmet. Desuden ser den ud til at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving fra og med 2007. Det tempo i tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, der er angivet i programmet, er helt i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvori det præciseres, at for medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, bør den årlige forbedring i den strukturelle saldo være 0,5 % af BNP som benchmark, og at tilpasningen bør være højere i økonomiske opgangstider og kan være lavere i økonomiske nedgangstider. Efter at den mellemfristede budgetmålsætning er nået, er den finanspolitiske stilling, der er angivet i programmet, også helt i overensstemmelse med pagten.11.  Den offentlige bruttogæld anslås at have nået 7,5 % af BNP i 2006, altså langt under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Ifølge programmet forventes gældskvoten at stige en smule til 8,5 % af BNP inden udgangen af programperioden.12.  Den langsigtede budgetmæssige virkning af aldringen i Luxembourg er en af de højeste i EU, og påvirkes bl.a. af en meget betydelig stigning i pensionsudgifterne på 7½ procentpoint af BNP og i de samlede aldersrelaterede offentlige udgifter på 8¼ point fra 2004 til 2050 (i forhold til de gennemsnitlige stigninger i EU på henholdsvis 2¼ og 3½ procentpoint af BNP). Bruttogældens nuværende niveau er meget lavt, og det sociale sikringssystem har akkumuleret store aktiver. Selv om disse aktivers nuværende størrelse (anslået til omkring 25 % af BNP) yder et betydeligt bidrag til de offentlige finansers holdbarhed, vil den imidlertid ikke være tilstrækkelig til at opveje den langsigtede indvirkning på gældskvoten som følge af den store stigning i de aldersrelaterede udgifter. Selv om en stærk budgetstilling vil bidrage til at dæmpe en del af de aldersrelaterede omkostninger, som anerkendt af myndighederne, er det derfor nødvendigt med visse ændringer i pensionsordningen for at begrænse den fremtidige stigning i de offentlige udgifter og reducere de risici, der er forbundet med de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Luxembourg ser som helhed ud til at stå over for en mellemhøj risiko for så vidt angår de offentlige finansers holdbarhed.13.  Stabilitetsprogrammet indeholder en kvalitativ vurdering af den samlede virkning, som rapporten fra oktober 2006 om gennemførelsen af det nationale reformprogram har inden for rammerne af den mellemfristede finanspolitiske strategi. Det giver desuden en række oplysninger om de direkte budgetudgifter eller –besparelser ved de vigtigste reformer, der er planlagt i det nationale reformprogram, og dets budgetfremskrivninger synes at tage hensyn til de virkninger, som foranstaltningerne i det nationale reformprogram har på de offentlige finanser. De foranstaltninger inden for de offentlige finanser, der er planlagt i stabilitetsprogrammet, ser ud til at være i overensstemmelse med dem, der skitseres i det nationale reformprogram. Regeringens hensigt, som bekræftes af programmet, om at holde de offentlige investeringer på et højt niveau, synes bl.a. at afspejle de prioriterede foranstaltninger, der er identificeret i det nationale reformprogram, nemlig stigningen i F&U, tilskyndelsen til bæredygtig udnyttelse af ressourcer og forbedringen af jernbaneforbindelserne med nabolandene.14.  Programmets budgetstrategi er delvis i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som udgør en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Indtil nu er der blandt andet ikke gennemført nogen væsentlige pensionsreformer.15.  Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, har programmet visse huller i de krævede og valgfrie data[6]. Desuden afviger det på en række væsentlige punkter fra den standardstruktur, der er angivet i adfærdskodeksen[7].Den samlede konklusion er, at programmet – på baggrund af udsigterne til en stærk vækst – gør hurtige fremskridt i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, som skulle nås fra og med 2007, og der forventes en yderligere indsnævring af underskuddet derefter. De udgiftsbegrænsende foranstaltninger, der er vedtaget for nylig, er imidlertid kun foreløbige (indtil 2009).På baggrund af ovenstående vurdering og i lyset af den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter opfordres Luxembourg til at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at gennemføre strukturelle reformforanstaltninger (navnlig på pensionsområdet).Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realt BNP (% ændring) | SP nov. 2005 | 4,0 | 5,5 | 4,0 | 5,0 | 4,0 |KOM nov. 2006 | 4,0 | 5,5 | 4,5 | 4,2 | n.a. |SP nov. 2005 | 4,0 | 4,4 | 4,9 | 4,9 | n.a. |HICP-inflation (%) | SP nov. 2005 | 3,8 | 2,9 | 1,4 | 2,0 | 2,0 |KOM nov. 2006 | 3,8 | 3,2 | 2,2 | 1,8 | n.a. |SP nov. 2005 | 3,7 | 2,6 | 2,0 | 1,8 | n.a. |Outputgab (% af potentielt BNP) | SP nov. 2005 1 | -1,6 | -0,3 | -0,8 | -0,5 | -1,6 |KOM nov. 2006 5 | -2,2 | -0,9 | -0,7 | -0,9 | n.a. |SP nov. 2005 1 | -1,7 | -1,3 | -0,7 | -0,6 | n.a. |Offentlig saldo (% af BNP) | SP nov. 2005 | -1,0 | -1,5 | -0,9 | -0,4 | 0,1 |KOM nov. 2006 | -1,0 | -1,0 | -0,5 | -0,3 | n.a. |SP nov. 2005 | -2,3 | -1,8 | -1,0 | -0,2 | n.a. |Primær saldo (% af BNP) | SP nov. 2005 | -0,8 | -1,3 | -0,8 | -0,2 | 0,3 |KOM nov. 2006 | -0,8 | -0,8 | -0,3 | -0,1 | n.a. |SP nov. 2005 | -2,1 | -1,7 | -0,7 | 0,1 | n.a. |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP nov. 2005 1 | -0,2 | -1,3 | -0,5 | -0,1 | 0,9 |KOM nov. 2006 | 0,0 | -1,1 | -0,2 | 0,1 | n.a. |SP nov. 2005 1 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 | n.a. |Strukturel saldo 2 (% af BNP) | SP nov. 2005 3 | -0,2 | -1,3 | -0,5 | -0,1 | 0,9 |KOM nov. 2006 4 | 0,0 | -1,1 | -0,2 | 0,1 | n.a. |SP nov. 2005 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 | n.a. |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP nov. 2005 | 6,1 | 7,5 | 8,2 | 8,5 | 8,5 |KOM nov. 2006 | 6,0 | 7,4 | 7,3 | 7,1 | n.a. |SP nov. 2005 | 6,4 | 9,6 | 9,9 | 10,2 | n.a. |Bemærkninger: 1 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2 Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3 Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i programmet. 4 Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i Kommissionens prognose fra efteråret 2006. 5 Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 4,1 %, 4,1 %, 4,4 % og 4,7 % i perioden 2005-2008. Kilde: Stabilitetsprogrammet (SP), Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2006 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårsmøde, "Gennemførelsen af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år", 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.[4] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Bl.a. dataene om de sektorielle saldi mangler (undtagen for den offentlige sektor).[7] Afsnittet om de offentlige finansers institutionelle struktur mangler.


title: Henstilling med henblik på Rådets henstilling til Portugal med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør - Anvendelse af traktatens artikel 104, stk. 7

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


				|

		52011SC0817

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Spainand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Spain, 2011-2014

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Spaniens nationale reformprogram for 2011
med Rådets udtalelse
om Spaniens opdaterede stabilitetsprogram for 2011-2014
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel
148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger
samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1],
særlig artikel 5, stk. 3,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse,
Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som
vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge
EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de
overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske
politikker (2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om
retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[3],
som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne
blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres
nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første
årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk
styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret
politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.
(4)
Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd
sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i
overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts
2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det
understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og
finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af
arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede
medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger,
der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale
reformprogrammer.
(5)
Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske
Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge
deres tilsagn i så god tid, at de kan medtages i deres stabilitets- eller
konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.
(6)
Den 29. april 2011 forelagde Spanien sit opdaterede
stabilitetsprogram for 2011, som dækker perioden 2011-2014, og sit nationale
reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem
de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(7)
Den spanske økonomi blev hårdt ramt af krisen og
gennemgik en voldsom tilpasning i 2008-2009. Det reale BNP faldt med 4,3 %
mellem begyndelsen af 2008 og slutningen af 2010, og beskæftigelsen faldt med
over 10 %. Som følge heraf steg arbejdsløsheden til 20,1 % i
slutningen af 2010, hvilket er det højeste tal i EU. De unge (41,6 %
arbejdsløshed) og de mindre uddannede arbejdstagere (26,4 % arbejdsløshed)
blev særlig hårdt ramt af den spanske recession. Forrentningen af statsgælden
steg, og banksystemet, herunder især sparekasserne, kom under pres samtidig med
den bristende boligboble og den store nedgang i byggesektoren. Processen med
absorbering af de store makroøkonomiske ubalancer, der er opbygget i perioden
med højkonjunktur, vil fortsætte nogen tid endnu. Som reaktion på disse
udfordringer er den spanske regering gået i gang med en reformdagsorden, der
omfatter finanspolitisk konsolidering, omstrukturering af sparekasserne samt
reformer på arbejds‑ og produktmarkederne.
(8)
På baggrund af vurderingen af det opdaterede
stabilitetsprogram i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 er
Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund
for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet, er alt for positivt i 2011
og 2012. Ifølge programmet skal budgetunderskuddet bringes ned under
referenceværdien på 3 % senest i 2013, i overensstemmelse med Rådets
henstillinger af april 2009, og underskuddet skal reduceres yderligere til
2,1 % af BNP i 2014. Ifølge programmet vil den mellemfristede
budgetmålsætning, som fortsat er et afbalanceret budget, ikke blive nået i
programperioden. Tilpasningskursen er stort set hensigtsmæssig. Den årlige
gennemsnitlige forbedring af den strukturelle saldo er 1,5 % af BNP i
gennemsnit for 2010-13, hvilket er i overensstemmelse med Rådets henstilling,
og yderligere 0,3 % af BNP i 2014. Gældskvoten forventes at stige fra
60,1 % af BNP i 2010 til omkring 69 % ved slutningen af
programperioden. Konsolideringen er forbundet med nedadgående risici, som
hænger sammen med de underliggende makroøkonomiske antagelser og overholdelsen
af budgetmålene på regionalt plan. Regionerne tegner sig for en stor andel af
de samlede offentlige udgifter, og mange overskred deres budgetmålsætninger i
2010. Den spanske regering har imidlertid forpligtet sig til at træffe
yderligere foranstaltninger, hvis der skulle ske budgetoverskridelser.
(9)
Opnåelse af den planlagte finanspolitiske
konsolidering i 2011 og 2012 kræver en streng anvendelse af de underskuds- og
gældskontrolmekanismer, der er indført for de regionale regeringer. Opnåelse af
budgetmålene i tilfælde af, at den makroøkonomiske og budgetmæssige udvikling
viser sig at være værre end forventet i 2011 og 2012, vil kræve yderligere
foranstaltninger, som regeringen har forpligtet sig til at træffe. For 2013 er
der identificeret visse foranstaltninger, som kan understøtte budgetmålene.
(10)
Den mellemfristede budgetramme i Spanien har
medvirket til at fremme en flerårig finanspolitisk planlægning og har som
helhed givet gode resultater. Krisen har imidlertid sat denne ramme på prøve og
påvist behovet for yderligere at styrke den finanspolitiske stabilitet og det
præventive aspekt af finanspolitikken. Dette vil blive styrket gennem
indførelse af en udgiftsregel baseret på en mellemfristet vækst i det nominelle
BNP. Reglen, som er præsenteret af de spanske myndigheder i
stabilitetsprogrammet, vil automatisk forpligte den centrale regering og de
lokale regeringer. Regeringen planlægger desuden at opnå konsensus inden for
rådet for skatte- og finanspolitik om reglens anvendelse på de selvstyrende
regioner.
(11)
Den sandsynlige langsigtede virkning af aldringen
på Spaniens offentlige budget er større end gennemsnittet i EU. Dette skyldes
hovedsagelig den betydelige stigning i pensionsudgifterne som andel af BNP, der
forventes i de kommende årtier. På lang sigt vil aldringen resultere i en
betydelig stigning i andelen af personer, der ikke længere er erhvervsaktive.
Uden en reform forventes pensionsudgifterne at stige noget mere end
gennemsnittet i EU og at bringe de offentlige finansers holdbarhed i fare.
Regeringens forslag til en pensionsreform, som er aftalt med arbejdsmarkedets
parter, vil bidrage til at forbedre den finanspolitiske holdbarhed og øge
incitamentet til at deltage i arbejdsmarkedet. Reformen er imidlertid endnu
ikke godkendt af Parlamentet og kan stadig blive ændret.
(12)
Spanien har taget en række vigtige skridt til at
styrke banksystemet, bl.a. ved at yde omfattende offentlig støtte og træffe
foranstaltninger til at omstrukturere sparekasserne, forstærke bankernes
solvens og forbedre gennemsigtigheden af bankernes balancer. De problemer, der
er opstået i forbindelse med de lokale myndigheders rolle i sparekassernes
ledelse, er imidlertid endnu ikke blevet løst fuldstændig. Sparekassernes
konsolidering via såkaldte "kolde fusioner" har givet anledning til
en vis usikkerhed med hensyn til den reelle reorganisering og indskrænkning af
bankerne. Regeringen har forpligtet sig til at afslutte omstruktureringen inden
udgangen af september 2011.
(13)
Den igangværende arbejdsmarkedsreform i Spanien må
suppleres med en revision af det nuværende ufleksible system for
overenskomstforhandlinger. De provinsielle og industrielle aftalers dominans
giver kun lidt plads til forhandlinger på virksomhedsniveau. Den automatiske
forlængelse af overenskomster, ikke-fornyede kontrakters gyldighed og brugen af
bestemmelser om efterfølgende inflationsindeksering bidrager til lønmæssig
inerti, hvilket forhindrer den lønfleksibilitet, der er nødvendig for at
fremskynde den økonomiske tilpasning og genskabe konkurrenceevnen. Regeringen
har bedt arbejdsmarkedets parter om at enes om en reform af det kollektive
lønforhandlingssystem i løbet af foråret 2011 og forpligtet sig til derefter at
vedtage en lovgivning.
(14)
På baggrund af en meget høj arbejdsløshed
iværksatte Spanien en reform af sit arbejdsmarked med loven af september 2010.
Loven tager sigte på at reducere det todelte arbejdsmarked og
ungdomsarbejdsløsheden, øge beskæftigelsesmulighederne for sårbare grupper og
øge fleksibiliteten på virksomhedsniveau. Til det formål blev der i februar
2011 vedtaget en reform af de aktive arbejdsmarkedspolitikker, som også
omfattede foranstaltninger til at forstærke beskæftigelseskontorernes
rådgivende og vejledende rolle samt deres samordning på nationalt og regionalt
plan. På dette tidspunkt er det for tidligt at vurdere, om reformen er
tilstrækkelig til at reducere segmenteringen og nedbringe ungdoms- og
langtidsarbejdsløsheden, idet en række foranstaltninger endnu ikke er trådt i
kraft. Regeringen har forpligtet sig til at tage yderligere skridt inden oktober
2011.
(15)
Spanien har oplevet en stærk stigning i
enhedsarbejdsomkostningerne siden slutningen af 1990'erne, hvilket har
resulteret i et tab af pris- og omkostningskonurrenceevne. Højere lønvækst
sammen med lavere produktivitetsvækst i euroområdet bidrog til en vedvarende
højere inflation i Spanien. Hvis man på en budgetneutral måde kan finde plads
til at reducere de forholdsvis høje sociale bidrag til lavere
ikke-lønrelaterede arbejdsomkostninger, vil det bidrage til at styrke
konkurrenceevnen. F.eks. er energiafgifterne, især brændselsafgifterne, fortsat
forholdsvis lave i Spanien, og de kunne være en måde at udligne indtægterne på.
(16)
Det store antal unge, der forlader skolen tidligt i
Spanien (31,2 % i 2009), er særdeles bekymrende, fordi det underminerer
størrelsen af den faglærte arbejdsstyrke, påvirker de pågældendes jobudsigter
og reducerer den potentielle vækst. Loven om bæredygtig vækst, der blev
vedtaget den 15. februar 2011, omfatter foranstaltninger, som tager sigte
på at øge kvaliteten og mængden af menneskelig kapital gennem undervisning og
erhvervsuddannelse. Effektiviteten af de nye foranstaltninger til at bekæmpe
det forhold, at de unge forlader skolen tidligt, og til at forbedre
erhvervsuddannelsen er imidlertid usikker, og det kan vise sig vanskeligt at
gennemføre foranstaltningerne på alle niveauer inden for det offentlige.
(17)
Spanien har gjort fremskridt med hensyn til at
forbedre betingelserne for konkurrence på produkt- og tjenestemarkederne og
tackler dermed en af årsagerne til den langsomme produktivitetsvækst. Selv om
omsætningen af tjenestedirektivet til lov er godt fremskreden i Spanien, er der
behov for en yderligere åbning af de liberale tjenesteydelser. Loven om
bæredygtig økonomi indeholder en bred vifte af foranstaltninger, som skal forbedre
erhvervsmiljøet, styrke konkurrencen og fremme miljømæssig bæredygtighed. Det
kan imidlertid vise sig vanskeligt at gennemføre disse på alle niveauer inden
for det offentlige. Helt konkret er der behov for at forhindre overlapning
mellem forskellige lag i administrationen, overregulering på flere niveauer og
en betydelig heterogen lovgivning på tværs af regioner.
(18)
Spanien har givet en række tilsagn i europluspagten[4].
På den finanspolitiske side forpligter Spanien sig til at indføre en
udgiftsregel, som skal styrke den finanspolitiske stabilitet og dermed
bæredygtigheden af de offentlige finanser. For at styrke den finansielle
stabilitet forpligtede Spanien sig til inden den 30. september at afslutte
omstruktureringsprocessen i den finansielle sektor. I forbindelse med
beskæftigelsesforanstaltningerne sættes der fokus på gennemførelse af
lovgivning vedrørende aktive arbejdsmarkedspolitikker og bestemmelser om
erhvervsuddannelse samt løsning af problemer i forbindelse med uformel
beskæftigelse. Foranstaltningerne vedrørende konkurrenceevnen sætter fokus på
en reform af systemet for overenskomstforhandlinger, regulerede erhverv,
oprettelse af et rådgivende udvalg vedrørende konkurrenceevne og en reform af
konkurslovgivningen. Ovennævnte forpligtelser angår alle pagtens fire områder.
De repræsenterer en videreførelse af den igangværende reformdagsorden, idet der
tilføjes en fast tidsramme for gennemførelsen af visse reformer, og der sikres
fuld gennemførelse af reformer, som allerede er foretaget. Disse forpligtelser
er blevet vurderet og taget med i betragtning i henstillingerne.
(19)
Kommissionen har vurderet stabilitetsprogrammet og
det nationale reformprogram, herunder tilsagnene under europluspagten[5].
Som følge af behovet for at styrke den overordnede økonomiske styring i EU ved
at tilvejebringe input på EU-plan i de fremtidige nationale beslutninger, har
Kommissionen ikke blot taget i betragtning, om de er relevante for en
bæredygtig finanspolitisk og socioøkonomisk politik i Spanien, men også om de
overholder EU's regler og retningslinjer. På baggrund heraf mener Kommissionen,
at den spanske regering har indført finanspolitiske konsolideringsplaner, som
er i overensstemmelse med de krævede målsætninger, men at der fortsat består
visse risici i nedadgående retning. Væksten i de offentlige udgifter bør holdes
under den mellemfristede BNP-vækst, og pensionsreformen bør vedtages. I
forbindelse med de yderligere skridt, der tages i 2011-2012, bør der fokuseres
på at sikre stabilitet i det finansielle system (gennem afslutning af
omstruktureringen og konsolidering af sparekasserne) og styrke de nationale
vækstkilder ved at tackle det nuværende store opsving i arbejdsløsheden, især
gennem reformen af overenskomstforhandlingerne og en fortsat gennemførelse af
de igangværende reformer på arbejdsmarkedet med en nøje overvågning og
vurdering af deres effektivitet. Inden for service, handel og erhverv bør der
åbnes for større konkurrence, og de administrative byrder for virksomhederne
bør reduceres.
(20)
På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen
til Rådets henstilling af 2. juni 2010 i medfør af artikel 126, stk. 7, i
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har Rådet undersøgt
2011-opdateringen af Spaniens stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse[6]
afspejles især i henstillingens nr. 1). Under hensyntagen til Det Europæiske
Råds konklusioner af 25. marts 2011 har Rådet gennemgået Spaniens
nationale reformprogram,
HENSTILLER, at Spanien træffer
foranstaltninger i perioden 2011-2012 med henblik på følgende:
1)           Budgetstrategien bør gennemføres i
2011 og 2012, idet det sikres, at underskudsmålene nås på alle niveauer inden
for det offentlige, herunder ved en streng anvendelse af de eksisterende
underskuds- og gældskontrolmekanismer over for de regionale regeringer; der bør
vedtages yderligere foranstaltninger, såfremt den budgetmæssige og økonomiske
udvikling ikke bliver som forventet; enhver lejlighed, herunder som følge af
bedre økonomiske vilkår, bør benyttes til at fremskynde nedbringelsen af
underskuddet; der bør udarbejdes konkrete foranstaltninger, som fuldt ud
understøtter målene for 2013 og 2014. Væksten i de offentlige udgifter bør
holdes under den mellemfristede BNP-vækstrate ved som planlagt at indføre en
udgiftsregel i loven om budgetstabilitet.
2)           Den foreslåede pensionsreform bør
vedtages for som planlagt at udskyde pensionsalderen og øge antallet af
arbejdsår i forbindelse med beregningen af pensioner; der bør som planlagt
foretages en regelmæssig revision af pensionsparametrene i overensstemmelse med
ændringerne i den forventede levetid, og der bør udarbejdes yderligere
foranstaltninger med henblik på at hæve den effektive pensionsalder, herunder
livslang læring for ældre arbejdstagere.
3)           Den igangværende omstrukturering af
sparekassesektoren bør styrkes ved at tage fat på de resterende svagheder i
sparekassernes ledelsesstruktur.
4)           Der bør foretages en undersøgelse af
mulighederne for at reducere socialsikringsbidragenes størrelse med henblik på
at sænke de ikke-lønrelaterede arbejdsomkostninger på en budgetneutral måde,
f.eks. ved at ændre struktur og satser for moms og energibeskatning. Efter i
overensstemmelse med national praksis at have hørt arbejdsmarkedets parter bør
der vedtages og gennemføres en reform af processen for
overenskomstforhandlinger og pristalsreguleringssystemet for at sikre, at
lønvæksten bedre afspejler udviklingen i produktiviteten samt de lokale forhold
og forholdene i virksomhederne.
5)           Inden udgangen af 2011 bør der
foretages en vurdering af virkningerne af arbejdsmarkedsreformerne fra
september 2010 og af reformen af de aktive arbejdsmarkedspolitikker fra februar
2011, om nødvendigt ledsaget af forslag til yderligere reformer med henblik på
at reducere segmenteringen på arbejdsmarkedet og for at forbedre
beskæftigelsesmulighederne for unge mennesker; der bør
sikres en nøje overvågning af effektiviteten af de foranstaltninger, der er
angivet i det nationale reformprogram, for at reducere antallet af unge, der
forlader skolen tidligt, herunder gennem forebyggende politikker, og overgangen
til erhvervsuddannelse bør lettes.
6)           De liberale erhverv bør åbnes
yderligere, og den planlagte lovgivning bør vedtages med det formål at ændre de
lovgivningsmæssige rammer og fjerne de nuværende begrænsninger for konkurrence,
effektivitet og innovation; loven om bæredygtig økonomi bør gennemføres på alle
niveauer inden for det offentlige, især foranstaltninger med det formål at
forbedre erhvervsmiljøet og styrke konkurrencen på produkt- og
tjenestemarkederne; samordningen mellem regionale og nationale forvaltninger
bør forbedres for at reducere de administrative byrder for virksomhederne.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT C, af, s..
[3]               Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19.
maj 2011.
[4]               Nærmere oplysninger om tilsagnene i europluspagten kan
findes i SEK(2011) 718.
[5]               SEK(2011) 718.
[6]               Jf. artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr.
1466/97.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 9. juni 2011 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Oesterreichische Nationalbank (ECB/2011/7)

text:
               15.6.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 174/6

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
   af 9. juni 2011
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Oesterreichische Nationalbank
   (ECB/2011/7)
   2011/C 174/04
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1,
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB’s Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Henhold til artikel 37.1 i den østriske forbundslov om Oesterreichische Nationalbank vælger generalforsamlingen hvert år to eksterne revisorer og to stedfortrædende eksterne revisorer. De stedfortrædende eksterne revisorers mandat gælder kun i tilfælde af, at de eksterne revisorer ikke er i stand til at udføre revisionen.

               (3)

               Mandatet for såvel de eksterne som de stedfortrædende revisiorer for Oesterreichische Nationalbank udløb efter revisionen for regnskabsåret 2010. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2011.

               (4)

               Oesterreichische Nationalbank har for regnskabsåret 2011 valgt TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH and Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. i fællesskab som nye eksterne revisorer samt KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft and Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH i fællesskab som sine nye stedfortrædende eksterne revisorer.

               (5)

               Mandatet for de eksterne revisorer kan fornyes årligt men ikke udover en samlet periode på fem år og mandatet for de stedfortrædende eksterne revisorer kan kun fornyes én gang —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:

               1.

               Det henstilles, at TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH and Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. i fællesskab udnævnes til eksterne revisorer for Oesterreichische Nationalbank for regnskabsåret 2011.

               2.

               Det henstilles, at KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft and Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH. i fællesskab udnævnes til eksterne revisorer for Oesterreichische Nationalbank for regnskabsåret 2011.

               3.

               Mandated for de eksterne revisorer kan fornys kan fornyes årligt, men ikke ud over et tidsrum på fem år, sluttende senest med regnskabsåret 2015. Mandatet for de stedfortrædende eksterne revisorer kan kun fornyes én gang, sluttende med regnskabsåret 2012.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 9. juni 2011.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB


Avis juridique important

|

31991K3909

Kommissionens henstilling nr. 3909/91/EKSF af 18. december 1991 om forudgående fællesskabstilsyn med importen af visse jern- og stålprodukter, som henhører under EKSF-Traktaten, og som har oprindelse i tredjelande

EF-Tidende nr. L 370 af 31/12/1991 s. 0032 - 0034

KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 3909/91/EKSFaf  18. december 1991om forudgaaende faellesskabstilsyn med importen af visse jern- og staalprodukter,  som henhoerer under EKSF-Traktaten, og som har oprindelse i tredjelandeKOMMISSIONEN  FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske  Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 74, ogud fra foelgende betragtninger: Ved henstilling nr. 556/91/EKSF (1) indfoerte Kommissionen faellesskabstilsyn med import til  Faellesskabet af visse jern- og staalprodukter, som henhoerer under Traktaten om Oprettelse af Det  Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab; de forhold, der oprindelig foranledigede Kommissionen til at traeffe saadanne foranstaltninger, er  fortsat til stede; den paagaeldende tilsynsordning boer derfor viderefoeres og suppleres med det formaal  at sikre et bedre kendskab til den forventede import og de betingelser, hvorunder denne import  finder sted; der findes stadig kvantitative restriktioner i flere medlemsstater for en raekke jern- og  staalprodukter fra visse tredjelande, og det er noedvendigt at foere tilsyn med denne import; tilsynet boer imidlertid forenkles og goeres mere effektivt -FREMSAT FOELGENDE HENSTILLING: Artikel 11.  Overgang til fri omsaetning inden for Faellesskabet af de jern- og  staalprodukter henhoerende under EKSF-Traktaten, som er anfoert i bilag I, og som har oprindelse i  andre tredjelande end medlemmerne af Den Europaeiske Frihandelssammenslutning (EFTA), er betinget  af, at der udstedes et importdokument. 2.  Importdokumentet udstedes eller paategnes af medlemsstaterne uden omkostninger og for en hvilken  som helst maengde, hvorom der indgives ansoegning, straks ved modtagelsen heraf og under alle  omstaendigheder inden for en frist paa hoejst ti arbejdsdage efter indgivelse af ansoegningen i korrekt  udfyldt stand. 3.  Anvendelsen af stk. 2 er ikke til hinder for at tage kvantitative restriktioner i betragtning,  som skyldes de eksisterende restriktioner, som medlemsstaterne anvender for visse jern- og  staalprodukter over for en raekke tredjelande. 4.  Importdokumentet er gyldigt i tre maaneder, medmindre den gaeldende importordning aendres. 5.  Medmindre andet er fastsat i stk. 3 kan ikke udnyttede eller ufuldstaendigt udnyttede  importdokumenter fornys efter en af den kompetente myndighed fastsat procedure. Artikel 21.  Importoerens ansoegning skal indeholde foelgende oplysninger: a)  importoerens navn, adresse og stilling samt telefon-, telex- og telefaxnummerb)eksportoerens  navn og adressec)varebeskrivelse og kode i henhold til Den Kombinerede  Nomenklaturd)oprindelseslande)eksportlandf)nettovaegt for hver position i Den Kombinerede  Nomenklaturg)faktureringsvaluta og vaerdi for hver position i Den Kombinerede Nomenklatur (cif  eller daf)h)om der er tale om sekundavarer eller deklasserede varer (2)i)dato og forventet sted  for fortoldning. 2.  Importoeren skal attestere, at oplysningerne i ansoegningen om importdokument er korrekte og  fremlaegge en genpart af koebekontrakten eller af saelgerens ordrebekraeftelse ledsaget af en  proforma-faktura. 3.  Importoeren skal angive, om ansoegningen vedroerer en levering, for hvilken der allerede tidligere  er indgivet ansoegning om importdokument. 4.  Medmindre andet er fastsat i artikel 1, stk. 3, forhindrer stk. 1 ikke overgang til fri  omsaetning, hvis den enhedspris, der gaelder for transaktionen, overstiger den pris, der er anfoert i  importdokumentet, med mindre end 5 %, eller hvis maengden af de produkter, der frembydes til import,  overstiger den maengde der er anfoert i importdokumentet, med mindre end 5 %. Artikel 31.  Inden for de foerste ti dage i hver maaned giver medlemsstaterne Kommissionen  underretning om de maengder og de beloeb (beregnet paa grundlag af cif- eller daf-prisen), for hvilke  der den foregaaende maaned er udstedt importdokumenter, med angivelse af de oplysninger, der naevnes i  artikel 2, stk. 1, litra a), c) til h), som stammer fra importoerernes anmodninger. 2.  Inden for de foerste ti dage i hver maaned giver medlemsstaterne Kommissionen underretning om de  maengder og de beloeb, for hvilke importdokumenterne er udloebet den foregaaende maaned uden at vaere  blevet helt eller delvis benyttet. 3.  Medlemsstaterne anfoerer de tilfaelde af urigtigheder eller svig, de maatte have konstateret. Artikel 4Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne. Artikel 5Denne henstilling anvendes fra den 1. januar 1992. Den anvendes indtil den 31. december 1992. Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. december 1991. Paa Kommissionens vegneF. H. J. J. ANDRIESSENNaestformand(1) EFT nr. L 62 af  8. 3. 1991, s. 18. (2) Efter kriterierne i EFT nr. C 180 af 11. 7. 1991, s. 4.


Avis juridique important

|

31977H0712

77/712/EØF: Rådets Henstilling af 25. oktober 1977 om varmeregulering, produktion af varmt vand og måling af varme i nybyggeri

EF-Tidende nr. L 295 af 18/11/1977 s. 0001 - 0002 den spanske specialudgave: Kapitel 12 bind 3 s. 0034  den portugisiske specialudgave: Kapitel 12 bind 3 s. 0034

++++  RAADETS HENSTILLING  af 25 . oktober 1977  om varmeregulering , produktion af varmt vand og maaling af varme i nybyggeri   ( 77/712/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HENSTILLER -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til udkast fra Kommissionen , og  ud fra foelgende betragtninger :  I sin resolution af 17 . september 1974 om ny strategi for Faellesskabets energipolitik ( 1 ) godkendte Raadet som maalsaetning en " nedsaettelse af vaekstraten for forbruget i de enkelte stater ved foranstaltninger , der tilsigter rationel anvendelse af og besparelser for energi , uden at maalsaetningerne for den oekonomiske og samfundsmaessige udvikling herved saettes paa spil " ;  en forbedring i retning af mere rationel energiudnyttelse gavner miljoeet i almindelighed ;  i sin resolution af 17 . december 1974 om handlingsprogram for Faellesskabet vedroerende den rationelle udnyttelse af energi ( 2 ) tog Raadet til efterretning , at Kommissionen i sin meddelelse til Raadet om rationel udnyttelse af energi har opstillet et handlingsprogram for Faellesskabet herom ;  Raadets henstilling af 4 . maj 1976 ( 3 ) omhandlede varmeanlaeg i eksisterende bygninger , og der boer hurtigst muligt opnaas energibesparelser for varmeanlaeg i nybyggeri ;  i bygninger * centralvarme kan dette maal kun naas , hvis beboerne har mulighed for at regulere deres eget forbrug ;  anlaeg for kollektiv opvarming og varmtvandsproduktion i nybyggeri med flere lejligheder boer forsynes med anordninger , der goer det muligt at fordele de paaloebne varmeudgifter mellem varmeforbrugerne i forhold til de leverede varmemaengder ;  de foreslaaede foranstaltninger kan sikre tilstraekkelige energibesparelser og samtidig sikre de noedvendige investeringers rentabilitet -  TIL MEDLEMSSTATERNE :  At de administrativt eller ved lov traeffer alle fornoedne foranstaltninger , saaledes at :  1 . I nybyggeri , der anvendes til kontorer , til offentlige lokaler eller som i almindelighed ikke anvendes hele tiden  1.1 . udstyres hvert varmeanlaeg med et automatisk programmerings - og reguleringssystem , der kan frembringe den oenskede temperaturkurve for de paagaeldende lokaler ;  1.2 . overstiger temperaturen i de perioder , hvor varmeanlaegget er i drift , og hvor de lokaler , som anvendes af samme bruger , benyttes , ikke 20 * C i gennemsnit og ikke 22 * C i noget rum .  2 . I nyt boligbyggeri  2.1 . styres varmeforsyningen fra et individuelt varmesystem , der er centraliseret eller for hvert enkelt rum , af en eller flere automatiske anordninger i forhold til ude - og indetemperaturerne eller til den ene af disse temperaturer ;  2.2 . afpasses den varmemaengde , der afgives til et kollektivt centralvarmeanlaegs varmenet efter ude - og indetemperaturerne ;  2.3 . goer en anordning det muligt at nedsaette temperaturen om natten eller i perioder , hvor rummerne er ubenyttede .  3 . Med hensyn til produktion af varmt vand i nybyggeri  3.1 . overstiger det varme vands temperatur ved indgangen i det faelles kredsloeb ikke 60 * C og kan reguleres under dette maksimum . Cirkulationsmaengden i det faelless kredsloeb skal vaere mindst mulig , idet der dog samtidig skal kunne ske en hurtig og tilstraekkelig aftapning , hvor vandet bruges . Roerene til tapstederne skal vaere saa korte som muligt ;  3.2 . hvor den til produktion af varmt vand og varme til rumopvarmning noedvendige effekt er fordelt mellem flere anlaeg , varetages produktionen af varmt vand uden for opvarmningsperioderne af et eller flere anlaeg , hvis effekt svarer til behovet for varmt vand alene .  4 . Med hensyn til maaling af varme i nybyggeri  udstyres samtlige lejligheder , der er opvarmede ved et kollektivt anlaeg , fra begyndelsen med apparater til maaling og/eller direkte eller indirekte fordeling af den maengde varme og/eller varmt vand , der tilfoeres fra det kollektive varmeanlaeg , saaledes at de tilsvarende udgifter kan fordeles retfaerdigt mellem ejendommens beboere .  5 . Med hensyn til underretning af Faellesskabet  underretter medlemsstaterne regelmaessigt Kommissionen om de foranstaltninger , der traeffes paa det af denne henstilling omfattede omraade , og om de opnaaede eller forventede virkninger af disse foranstaltninger .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 25 . oktober 1977 .  Paa Raadets vegne  W . CLAES  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 153 af 9 . 7 . 1975 , s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . C 153 af 9 . 7 . 1975 , s . 5 .  ( 3 ) EFT nr . L 140 af 28 . 5 . 1976 , s . 12 .


Avis juridique important

|

31983K1230

Kommissionens henstilling nr. 1230/83/EKSF af 18. maj 1983 om indførelse af en endelig anidumpingtold på importen af visse plader af jern og stål med oprindelse i Brasilien

EF-Tidende nr. L 131 af 20/05/1983 s. 0013 - 0014 den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 28 s. 0138  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 28 s. 0141

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING Nr. 1230/83/EKSF  af 18. maj 1983  om indfoerelse af en endelig anidumpingtold paa importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Brasilien  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten under oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab,  under henvisning til Kommissionens henstilling nr. 3018/79/EKSF af 21. december 1979 om beskyttelse mod dumpet eller subsidieret import fra lande, der ikke tilhoerer Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab (1), senest aendret ved henstilling nr. 3025/82/EKSF (2), saerlig artikel 12,  efter hoering af det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte henstilling, og  ud fra foelgende betragtninger:  Kommissionen modtog i maj 1982 en klage, indgivet af European Confederation of Iron and Steel Industries (EUROFER) paa vegne af omtrent samtlige EF-producenter af plader af jern og staal, kun varmtvalsede, af tykkelse paa 3 mm eller derover;  da klagen indeholdt tilstraekkelige beviser for, at der fandt dumping sted med hensyn til den tilsvarende vare med oprindelse i Brasilien, og at der som foelge heraf forvoldtes vaesentlig skade, offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en procedure vedroerende importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Brasilien, og ivaerksatte en undersoegelse af sagen paa faellesskabsplan;  da de brasilianske myndigheder modsatte sig kontrol af den normale vaerdi paa stedet hos de paagaeldende brasilianske eksportoerer, foretog Kommissionen med henblik paa foreloebigt at fastslaa, om der fandt dumping sted, en sammenligning af de brasilianske eksportpriser for de paagaeldende varer, justeret til cif Faellesskabets graense, fortoldet, med de faktiske offentliggjorte priser (basis + tillaeg) for varer af samme kvalitet og dimensioner i undersoegelsesperioden; af denne sammenligning fremgik det, at der var tale om en vejet gennemsnitlig dumpingmargen paa 24,3 %; endvidere foretog Kommissionen en undersoegelse af skaden og konkluderede, at den dumpede import af varer med oprindelse i Brasilien forvoldte vaesentlig skade for en erhvervsgren i Faellesskabet; paa denne baggrund og som foelge af, at et omgaaende indgreb var noedvendigt for at beskytte Faellesskabets interesser, indfoerte Kommissionen ved henstilling nr. 376/83/EKSF (4) en midlertidig antidumpingtold paa importen af de paagaeldende varer med oprindelse i Brasilien;  der blev fastsat en tidsfrist, inden for hvilken de beroerte parter efter indfoerelsen af den midlertidige told kunne give deres mening til kende skriftligt eller anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen; ingen af de beroerte parter benyttde sig af denne lejlighed;  under den efterfoelgende undersoegelse kom der ikke saadanne nye beviser vedroerende dumping eller skade til Kommissionens kendskab, som kunne anfaegte konklusionerne af den foreloebige undersoegelse;  paa denne baggrund fastlaar Kommissionen endeligt, at den dumpede import med oprindelse i Brasilien har forvoldt vaesentlig skade for en erhvervsgren i Faellesskabet, og at der ville vaere opstaaet yderligere skade, hvis den midlertidige foranstaltning ikke var blevet truffet;  paa grund af den alvorlige situation, Faellesskabets staalindustri befinder sig i, er det af hensyn til Faellesskabets interesser noedvendigt at indfoere en endelig antidumpingtold, som boer vaere lig med den midlertidige told, og de beloeb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpintold, boer opkraeves -  RETTET FOELGENDE HENSTILLING:  Artikel 1  1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa plader af jern og staal, kun varmtvalsede, af tykkelse paa 3 mm eller derover, henhoerende under pos. 73.13 B I ex a) i den faelles toldtarif svarende til NIMEXE-nummer 73.13-17, 19, 21 og 23, og med oprindelse i Brasilien.  2. Tolden fastsaettes til 72,20 ECU/1 000 kg netto.  3. Tolden nedsaettes imidlertid, for saa vidt importoeren over for de kompetente nationale myndigheder paa tilfredsstillende maade godtgoer, at kvaliteten af de paagaeldende varer er ringere end den ringeste kvalitet, der er anfoert i den seneste af Kommissionen offentliggjorte meddelelse om basispriser.  4. Gaeldende bestemmelser for toldafgifter finder anvendelse paa denne told.  Artikel 2  De beloeb, for hvilke der i henhold til henstilling nr. 376/83/EKSF er stillet sikkerhed i form af midlertidig told, opkraeves endeligt.  Artikel 3  Denne henstilling traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. maj 1983.  Paa Kommissionens vegne  Edgard PISANI  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 339 af 31. 12. 1979, s. 15.  (2) EFT nr. L 317 af 13. 11. 1982, s. 17.  (3) EFT nr. C 197 af 31. 7. 1982, s. 3.  (4) EFT nr. L 45 af 17. 2. 1983, s. 14.


Avis juridique important

|

31998H0218

98/218/EF: Rådets henstilling af 9. marts 1998 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende euF) for regnskabsåret 1996

EF-Tidende nr. L 082 af 19/03/1998 s. 0043 - 0043

RÅDETS HENSTILLING af 9. marts 1998 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) for regnskabsåret 1996 (98/218/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 206,som henviser til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé,som henviser til Rådets afgørelse 91/482/EØF af 25. juli 1991 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (1),som henviser til den interne aftale om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand (2), undertegnet den 16. juli 1990 i Bruxelles, særlig artikel 33, stk. 3,som henviser til finansforordningen af 29. juli 1991 vedrørende Den Syvende Europæiske Udviklingsfond (3), særlig artikel 69-77,som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 1996 vedrørende transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) samt Revisionsrettens beretning vedrørende regnskabsåret 1996 med Kommissionens tilhørende svar (4),som tager i betragtning, at Europa-Parlamentet i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale meddeler Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) efter henstilling fra Rådet, ogsom tager i betragtning, at Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) i regnskabsåret 1996 har været tilfredsstillende,HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1989) (syvende EUF) for regnskabsåret 1996.Udfærdiget i Bruxelles, den 9. marts 1998.På Rådets vegneG. BROWNFormand(1) EFT L 263 af 19. 9. 1991, s. 1.(2) EFT L 229 af 17. 8. 1991, s. 288.(3) EFT L 266 af 21. 9. 1991, s. 1.(4) EFT C 348 af 18. 11. 1997, Bind I.