title: Rådets henstilling (EU) 2020/1186 af 7. august 2020 om ændring af Rådets henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner

text:
                  11.8.2020

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 261/83

         RÅDETS HENSTILLING (EU) 2020/1186
         af 7. august 2020
         om ændring af Rådets henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
         som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b) og e), og artikel 292, første og andet punktum, og
         som tager følgende i betragtning:

                     (1)

                     Rådet vedtog den 30. juni 2020 en henstilling om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (1) (»Rådets henstilling«). Den 16. juli 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1052 af 16. juli 2020 om ændring af Rådets henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (2). Den 30. juli 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1144 af 30. juli 2020 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (3).

                     (2)

                     Rådets henstilling fastsætter, at medlemsstaterne gradvist bør ophæve de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU fra den 1. juli 2020 på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I til Rådets henstilling. Hver anden uge bør listen over tredjelande i bilag I revideres og alt efter omstændighederne ajourføres af Rådet i tæt samråd med Kommissionen og de relevante EU-agenturer og -tjenester efter en samlet vurdering på grundlag af den metode, de kriterier og de oplysninger, der er omhandlet i Rådets henstilling.

                     (3)

                     Der har siden fundet drøftelser sted i Rådet i tæt samråd med Kommissionen og de relevante EU-agenturer og -tjenester om en revision af listen over tredjelande i bilag I til Rådets henstilling og i forbindelse med anvendelse af de kriterier og den metode, der er fastsat i Rådets henstilling. Som et resultat af disse drøftelser bør listen over tredjelande i bilag I ændres. Navnlig bør Marokko udgå af listen.

                     (4)

                     Grænsekontrol er ikke kun i de medlemsstaters interesse, ved hvis ydre grænser kontrollen foretages, men i alle de medlemsstaters interesse, der har ophævet grænsekontrollen ved deres indre grænser. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at de foranstaltninger, der træffes ved de ydre grænser, koordineres for at sikre et velfungerende Schengenområde. Med henblik herpå bør medlemsstaterne fra den 8. august 2020 fortsætte med ophævelsen af de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I til Rådets henstilling, som ændres ved denne henstilling.

                     (5)

                     I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne henstilling til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne henstilling, jf. artikel 4 i nævnte protokol.

                     (6)

                     Denne henstilling udgør en udvikling af bestemmelserne i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (4); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

                     (7)

                     For så vidt angår Island og Norge udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (5).

                     (8)

                     For så vidt angår Schweiz udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF (6) sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (7).

                     (9)

                     For så vidt angår Liechtenstein udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF (8) sammenholdt med artikel 3 i afgørelse 2011/350/EU (9),

               HAR VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
         Rådets henstilling (EU) 2020/912 som ændret ved henstilling (EU) 2020/1052 og henstilling (EU) 2020/1144 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner ændres således:

                     1)

                     Punkt 1, første afsnit, i Rådets henstilling affattes således:

                                 »1.

                                 Medlemsstaterne bør gradvist ophæve de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU fra den 8. august 2020 på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I.«

                     2)

                     Bilag I til henstillingen affattes således:

                           »BILAG I
                           Tredjelande, hvis indbyggere ikke bør berøres af midlertidige restriktioner ved de ydre grænser for ikkevæsentlige rejser til EU

                                       1.

                                       AUSTRALIEN

                                       2.

                                       CANADA

                                       3.

                                       GEORGIEN

                                       4.

                                       JAPAN

                                       5.

                                       NEW ZEALAND

                                       6.

                                       RWANDA

                                       7.

                                       SYDKOREA

                                       8.

                                       THAILAND

                                       9.

                                       TUNESIEN

                                       10.

                                       URUGUAY

                                       11.

                                       KINA (*1)

                        (*1)  med forbehold af bekræftelse af gensidighed."

            Udfærdiget i Bruxelles, den 7. august 2020.

                  På Rådets vegne

               M. ROTH

                  Formand

            (1)  EUT L 208 I af 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUT L 230 af 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUT L 248 af 31.7.2020, s. 26.

            (4)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

            (5)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

            (6)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

            (7)  Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1).

            (8)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

            (9)  Rådets afgørelse 2011/350/EU af 7. marts 2011 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, navnlig for så vidt angår afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser og personbevægelser (EUT L 160 af 18.6.2011, s. 19).


title: Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling af 27. maj 2020 om overvågning af konsekvenserne for den finansielle stabilitet af betalingshenstand og offentlige garantiordninger og andre foranstaltninger af fiskal karakter, der er truffet med henblik på at beskytte realøkonomien som reaktion på covid-19-pandemien (ESRB/2020/8) 2020/C 249/01

text:
               29.7.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 249/1

      DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICI DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICIS HENSTILLING
      af 27. maj 2020
      om overvågning af konsekvenserne for den finansielle stabilitet af betalingshenstand og offentlige garantiordninger og andre foranstaltninger af fiskal karakter, der er truffet med henblik på at beskytte realøkonomien som reaktion på covid-19-pandemien
      (ESRB/2020/8)
      (2020/C 249/01)
      DET ALMINDELIGE RÅD FOR DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICI HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (1), særlig artikel 3, stk. 2, litra b), d) og f), og artikel 16-18,
      under henvisning til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis afgørelse ESRB/2011/1 af 20. januar 2011 om vedtagelse af forretningsordenen for Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (2), særlig artikel 15, stk. 3, litra e), og artikel 18-20, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Udbruddet af coronavirus (covid-19) og den efterfølgende håndhævelse af foranstaltninger til begrænsning af spredningen udgør et alvorligt stød for de europæiske økonomier. Betalingshenstand og offentlige garantiordninger og andre foranstaltninger af fiskal karakter indføres af medlemsstaterne med henblik på at beskytte ikke-finansielle selskaber og husholdninger mod virkningerne af pandemien. Selv om disse foranstaltninger er rettet mod den ikke-finansielle sektor, har de imidlertid konsekvenser for den finansielle stabilitet.

                  (2)

                  Foranstaltningernes effektivitet med hensyn til at bevare den finansielle stabilitet afhænger af deres størrelse og udformning. De bør overvåges nøje på nationalt niveau, således at der kan foretages tilpasninger i god tid ved anvendelse af den fleksibilitet, som Unionens midlertidige statsstøtteregler giver med henblik på at understøtte økonomien i forbindelse med covid-19-udbruddet (3).

                  (3)

                  I betragtning af den høje grad af integration af medlemsstaternes økonomier vil de forskellige foranstaltninger, der gennemføres af en medlemsstat, påvirke andre medlemsstater gennem positiv eller negativ afsmitning. Der bør tages hensyn til denne afsmitning i forbindelse med en omfattende vurdering på EU-plan af virkningerne af de foranstaltninger, de nationale myndigheder har truffet med henblik på at beskytte realøkonomien som reaktion på covid-19-pandemien, for den finansielle stabilitet.

                  (4)

                  At sikre nationale foranstaltningers effektivitet i forhold til at sikre den finansielle stabilitet kræver tæt overvågning og samarbejde mellem de nationale makroprudentielle myndigheder og de nationale skatte- og tilsynsmyndigheder i overensstemmelse med deres respektive beføjelser. Den 14. maj 2020 sendte Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) en skrivelse til de nationale skattemyndigheder i Unionen, som tilskyndede til en intensiveret dialog på et tidligt tidspunkt mellem de relevante myndigheder på nationalt niveau (4).

                  (5)

                  ESRB har ansvaret for makrotilsynet med det finansielle system i Unionen og bidrager til at begrænse og forebygge systemiske risici. Med henblik herpå agter ESRB at overvåge og regelmæssigt drøfte virkningerne af de nationale foranstaltninger, der er indført for at beskytte realøkonomien som reaktion på covid-19-pandemien, for den finansielle stabilitet i hele Unionen. ESRB har til hensigt at fokusere særligt på grænseoverskridende konsekvenser og konsekvenser på tværs af sektorer. Denne overvågning bør kun fortsætte, så længe disse foranstaltninger har en eventuel indvirkning på den finansielle stabilitet i Unionen.

                  (6)

                  Overvågningen af sådanne foranstaltningers virkninger for den finansielle stabilitet i hele Unionen kræver, at de nationale makroprudentielle myndigheder indberetter relevante nationale oplysninger. Anmodninger fra ESRB om relevante oplysninger fra disse myndigheder bør tage hensyn til proportionalitetsprincippet og undgå overlapning af rapporteringskrav ved at fokusere på oplysninger, der ikke er tilgængelige fra andre kilder.

                  (7)

                  ESRB har til hensigt at supplere og styrke den overvågning og vurdering, der foretages på nationalt niveau. ESRB's mål er at fremme udvekslingen af erfaringer og tidlig identifikation af grænseoverskridende spørgsmål og spørgsmål på tværs af sektorerne. På et senere tidspunkt vil det også foretage et koordineret eftersyn af udfasningen af foranstaltningerne. Med henblik herpå har ESRB til hensigt at etablere en feedback-kanal for at give mulighed for at udveksle oplysninger på tværs af de indberettende myndigheder.

                  (8)

                  Denne henstilling skaber ikke nye indberetningskrav for sektoren for finansielle tjenesteydelser. For at få oplysninger bør ESRB benytte sig af de nationale makroprudentielle myndigheders indberetning af oplysninger, der er indsamlet med henblik på deres nationale overvågning, og som igen beror på indberetninger fra de nationale skattemyndigheder og offentlige myndigheder, der er involveret i gennemførelsen af foranstaltningerne. ESRB bør også benytte sig af data indsamlet af dets medlemmer, navnlig Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger, Den Europæiske Centralbank og Den Fælles Afviklingsinstans.

                  (9)

                  Denne henstilling berører ikke de pengepolitiske mandater for centralbankerne i EU.

                  (10)

                  Henstillinger fra ESRB offentliggøres efter, at adressaterne er blevet underrettet, og efter at Det Almindelige Råd har underrettet Rådet for Den Europæiske Union om sin hensigt om at udstede en henstilling, og efter at Rådet har haft lejlighed til at svare —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
      AFSNIT 1

         HENSTILLINGER

         Henstilling A — National overvågning af virkningerne af de foranstaltninger, de nationale myndigheder har truffet med henblik på at beskytte realøkonomien som reaktion på covid-19-pandemien

      Det henstilles, at de nationale makroprudentielle myndigheder overvåger og vurderer virkningerne af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet med henblik på at beskytte realøkonomien som reaktion på covid-19-pandemien, såsom betalingshenstand og offentlige garantiordninger og andre foranstaltninger af fiskal karakter. Med henblik herpå henstilles det, at de nationale makroprudentielle myndigheder overvåger udformningen og anvendelsen af disse foranstaltninger samt de mulige konsekvenser for den finansielle stabilitet ved hjælp af nøgleindikatorer såsom følgende.

                  a)

                  Udformning og anvendelse af foranstaltninger: Særligt mængden, typerne af finansiel støtte (f.eks. betalingshenstand, lånegarantier, subsidierede lån eller kapitalandele), modtagerne og betingelser for anvendelse, varighed og oplysninger om anvendelsen af foranstaltningen (f.eks. mængden og antallet af modtagne og accepterede ansøgninger).

                  b)

                  Konsekvenser for den finansielle stabilitet: Særligt kreditstrømmen til realøkonomien, den ikke-finansielle sektors likviditet, solvens og gældsætning, finansielle institutioners finansielle sundhed, herunder observerede og forventede tendenser i misligholdte lån og evnen til at opfylde likviditets- og kapitalkrav.

         Henstilling B — Rapportering fra de nationale makroprudentielle myndigheder til ESRB

      Det henstilles, at de nationale makroprudentielle myndigheder regelmæssigt indberetter de oplysninger, der er nødvendige for, at ESRB kan overvåge og vurdere konsekvenserne af de nationale foranstaltninger, der er omhandlet i henstilling A, for den finansielle stabilitet i Unionen, til ESRB. Dette bør omfatte oplysninger, der er nødvendige for at overvåge og vurdere de grænseoverskridende konsekvenser og konsekvenser på tværs af sektorerne, som stilles til rådighed for de nationale makroprudentielle myndigheder gennem de eksisterende indberetningsordninger med finansielle institutioner, og eventuelle yderligere oplysninger, der stilles til rådighed af skattemyndighederne og andre offentlige myndigheder, der deltager i gennemførelsen af foranstaltningerne.
      AFSNIT 2

         GENNEMFØRELSE

      1.   Definitioner

      I denne henstilling gælder følgende definitioner:

                  a)

                  »national makroprudentiel myndighed«: en national myndighed med de mål, ordninger, opgaver, beføjelser, instrumenter, regnskabskrav og andre karakteristika, der er fastsat i Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2011/3 (5), eller, hvis en sådan myndighed ikke er oprettet, en udpeget myndighed i overensstemmelse med kapitel 4, afsnit VII, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (6) eller artikel 458, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (7).

            2.   Kriterier for gennemførelse

                  1.

                  Følgende kriterium gælder for gennemførelsen af henstilling A og B.

                              a)

                              Der bør tages behørigt hensyn til proportionalitetsprincippet henset til målet og indholdet af hver enkelt henstilling.

                  2.

                  Følgende kriterium gælder for gennemførelsen af henstilling B.

                              a)

                              Den første rapport bør indsendes senest 31. juli 2020.

            3.   Indberetningsskemaer

      For at sikre koordineringen af indberetningen i henhold til henstilling B offentliggør ESRB de relevante skemaer senest den 30. juni 2020.
      4.   Tidsfrister for opfølgning

      I henhold til artikel 17, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1092/2010 skal adressaterne meddele Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og ESRB hvilke handlinger, de har foretaget som svar på denne henstilling, eller begrunde eventuel manglende handling. Meddelelser sendes i overensstemmelse med følgende tidsfrister:
      1.   Henstilling A

      Adressaterne anmodes om senest den 31. juli 2020 at indsende formularen i bilaget om gennemførelsen af henstilling A til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og ESRB.
      2.   Henstilling B

      Adressaterne anmodes om senest den 31. december 2020 at indsende formularen i bilaget om gennemførelsen af henstilling B til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og ESRB.
      5.   Ændring af henstillingen

      Det Almindelige Råd beslutter, hvornår denne henstilling skal ændres. Sådanne ændringer omfatter navnlig overvågningens og indberetningens varighed i henstilling A og B.
      6.   Overvågning og vurdering

                  1.

                  Det Almindelige Råd vurderer de foranstaltninger og begrundelser, som adressaterne har meddelt, og træffer, i givet fald, afgørelse med hensyn til, om denne henstilling ikke er blevet fulgt, og om en adressat ikke har givet en tilfredsstillende begrundelse for at have undladt at gennemføre foranstaltninger.

                  2.

                  Den metode, der fremgår af håndbogen om vurderingen af overholdelsen af ESRB's henstillinger (8), der beskriver proceduren for vurdering af overholdelsen af ESRB's henstillinger, finder ikke anvendelse.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 27. maj 2020.

               Leder af ESRB's sekretariat,

               på vegne af ESRB's Almindelige Råd

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 1.

         (2)  EUT C 58 af 24.2.2011, s. 4.

         (3)  Meddelelse fra Kommissionen, Midlertidig ramme for statsstøtteforanstaltninger til at understøtte økonomien i forbindelse med det nuværende udbrud af covid-19 (2020/C 91 I/01) (EUT C I 91 af 20.3.2020, s. 1), og de tilhørende dokumenter om statsstøtteregler og coronavirus, der findes på https://ec.europa.eu/competition/state_aid/what_is_new/covid_19.html.

         (4)  Jf. skrivelse af 14. maj 2020 fra formanden for ESRB til formanden for og medlemmerne af ECONFIN-rådet, som findes på:
      https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/other/esrb.letter200514_ESRB_work_on_implications_to_protect_the_real_economy~e67a9f48ca.en.pdf.

         (5)  Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2011/3 af 22. december 2011 om de nationale myndigheders makroprudentielle mandat (EUT C 41 af 14.2.2012, s. 1).

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).

         (7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).

         (8)  Håndbog om vurdering af overholdelsen af ESRB’s henstillinger, april 2016, findes på https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/recommendations/160502_handbook.en.pdf.

         BILAG

            Meddelelse om de foranstaltninger, der er truffet som svar på denne henstilling

         1.   Oplysninger om adressaten

                     Henstilling

                     Adressatens land

                     Institution

                     Navn og kontaktoplysninger på respondenten

                     Meddelelsens dato

               2.   Meddelelse om foranstaltninger

                     Henstilling

                     Overholdes henstillingen? (ja/nej/ikke relevant)

                     Beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet for at sikre overholdelse

                     Begrundelse for delvis overholdelse eller manglende overholdelse

                     Henstilling A

                     Henstilling B

               3.   Noter

                     1.

                     Denne formular anvendes til den i artikel 17, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1092/2010 krævede meddelelse.

                     2.

                     Hver modtager indgiver den udfyldte formular elektronisk til ESRB via ESRB' sekretariat via DARWIN i den relevante mappe eller pr. e-mail til notifications@esrb.europa.eu. ESRB's sekretariat sørger for, at meddelelserne fremsendes til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen på et aggregeret grundlag.

                     3.

                     Adressaterne forventes at indsende alle relevante oplysninger vedrørende gennemførelsen af henstillingen og kriterierne for gennemførelsen, herunder oplysninger om indholdet af og tidsplanen for de foranstaltninger, der træffes.

                     4.

                     Hvis en adressat kun delvist overholder henstillingen, bør den give en fuldstændig redegørelse for omfanget af den manglende overholdelse samt andre oplysninger om den delvise overholdelse. Redegørelsen skal klart angive, hvilke relevante dele af henstillingen adressaterne ikke overholder.


title: Rådets henstilling (EU) 2021/119 af 1. februar 2021 om ændring af henstilling (EU) 2020/1475 om en koordineret tilgang til restriktioner for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien (EØS-relevant tekst)

text:
               2.2.2021

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               LI 36/1

      RÅDETS HENSTILLING (EU) 2021/119
      af 1. februar 2021
      om ændring af henstilling (EU) 2020/1475 om en koordineret tilgang til restriktioner for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien
      (EØS-relevant tekst)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 21, stk. 2, artikel 168, stk. 6, og artikel 292, første og andet punktum,
      som henviser til forslag fra Europa-Kommissionen, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Den 13. oktober 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1475 om en koordineret tilgang til restriktioner for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien (1). I henstillingen blev der fastlagt en koordineret tilgang til følgende centrale punkter: anvendelsen af fælles kriterier og tærskler for bestemmelse af, om der skal indføres restriktioner for den frie bevægelighed, kortlægning af risikoen for smitte med covid-19 baseret på en fælles farvekode og en koordineret tilgang med hensyn til (eventuelle) foranstaltninger, der kan indføres over for personer, der færdes mellem områder, og som bygger på smitterisikoen i de pågældende områder.

                  (2)

                  Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme har ved hjælp af de kriterier og tærskler, der er fastsat i henstillingen, en gang om ugen offentliggjort et kort over medlemsstaterne inddelt i regioner for at støtte medlemsstaternes beslutningstagning (2).

                  (3)

                  Som anført i betragtning 15 i den pågældende henstilling bør Kommissionen med hjælp fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, da den epidemiologiske situation stadig udvikler sig, regelmæssigt vurdere kriterierne, databehovene og tærsklerne i denne henstilling, herunder om der bør overvejes andre kriterier, eller om tærsklerne bør tilpasses, og sende sine resultater til Rådet til behandling sammen med et forslag til ændring af henstillingen.

                  (4)

                  To faktorer påvirker pandemiens nuværende udvikling. På den ene side er der siden begyndelsen af 2021 iværksat massevaccinationer, og millioner af europæere er allerede blevet vaccineret mod covid-19. Som bemærket i meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet om en fælles front til bekæmpelse af covid-19 (3) vil der imidlertid være behov for fortsat årvågenhed, inddæmningsforanstaltninger og offentlig sundhedskontrol, så længe smittetallet stiger, og indtil vaccinationerne foretages i det omfang, der er nødvendigt for at vende udviklingen. EU og medlemsstaterne må navnlig skride til handling for at begrænse risikoen for en potentielt værre tredje smittebølge, der vil kunne udløses af de mere smitsomme nye varianter af sars-CoV-2-virusset, som allerede findes i hele Europa.

                  (5)

                  Den seneste tids fremkomst af nye varianter af virusset giver anledning til reel bekymring. Selv om der på nuværende tidspunkt ikke foreligger dokumentation for, at varianterne forårsager et mere alvorligt sygdomsforløb, synes de at være mellem 50 og 70 % mere smitsomme (4). Det betyder, at virusset lettere og hurtigere kan sprede sig, hvilket øger byrden for de overbelastede sundhedssystemer. Det er en af de sandsynlige årsager til den betydelige stigning i smittetallene i de fleste medlemsstater i de seneste uger.

                  (6)

                  I sin seneste risikovurdering af spredningen af de nye sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring i EU/EØS (5), har Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme anført, at risikoen i forbindelse med indslæbning og spredning af varianter, der giver anledning til bekymring, er øget til høj/meget høj.

                  (7)

                  Som en af mulighederne for at imødegå denne risiko anbefaler Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, at ikkevæsentlige rejser undgås for at bremse indslæbning og spredning af de nye sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring. Ud over henstillinger om at undlade ikkevæsentlige rejser og indførelse af rejserestriktioner for dem, der er smittet, bør rejserelaterede foranstaltninger i form af test af og karantæne for rejsende, navnlig for rejsende fra områder med en højere forekomst af de nye varianter, opretholdes. Hvis der stadig ikke udføres sekventering i et sådant omfang, at muligheden for en højere forekomst af de nye varianter kan udelukkes, jf. vejledningen om genomsekventering fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, bør man ligeledes overveje at indføre forholdsmæssige foranstaltninger ved indrejse fra områder, hvor der fortsat er en høj grad af smittespredning.

                  (8)

                  I lyset af anbefalingerne fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme bør henstilling (EU) 2020/1475 ændres i overensstemmelse hermed.

                  (9)

                  For at tage hensyn til den meget høje grad af smittespredning i samfundet, som muligvis er forbundet med den øgede overførbarhed af de nye varianter, der giver anledning til bekymring, bør der tilføjes en ny farve, nemlig mørkerød, til det kort, der offentliggøres ugentligt af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme. Denne farve bør angive områder, hvor der er særlig stor forekomst af virusset, bl.a. på grund af mere smitsomme varianter, der giver anledning til bekymring.

                  (10)

                  Medlemsstaterne bør også tage hensyn til forekomsten af nye sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, samt i hvilket omfang andre medlemsstater foretager genomsekventering. I meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet om en fælles front til bekæmpelse af covid-19 fremhæves behovet for, at medlemsstaterne hurtigst muligt øger genomsekventeringen til 5-10 % af de positive testresultater, om nødvendigt ved at anvende kapaciteten i Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme til at følge udbredelsen af varianterne eller til at afsløre nye varianter.

                  (11)

                  Det høje smitteniveau i de fleste medlemsstater betyder, at rejser fortsat vil udgøre en særlig udfordring. Alle ikkevæsentlige rejser, særlig til og fra højrisikoområder, bør på det kraftigste frarådes, indtil den epidemiologiske situation er væsentlig forbedret, navnlig i lyset af udbruddet af nye virusvarianter. Da risikoen for smitte eller overførsel er den samme for indenlandske som for udenlandske rejser, bør medlemsstaterne sikre sammenhæng mellem de foranstaltninger, der træffes for begge typer af ikkevæsentlige rejser.

                  (12)

                  I de mundtlige konklusioner af videokonferencen mellem medlemmerne af Det Europæiske Råd den 21. januar 2021 (6), bemærkede formanden for Det Europæiske Råd, at grænserne må forblive åbne for at sikre, at det indre marked fungerer, og basale varer og tjenesteydelser kan udveksles gnidningsfrit. Der bør ikke indføres vilkårlige rejseforbud. Der kan dog være behov for foranstaltninger, der begrænser ikkevæsentlige rejser i EU, for at opdæmme spredningen af virusset. Rådet bør fastholde sine principper, men kan se sig nødsaget til at tilpasse sine henstillinger om rejser inden for EU og ikkevæsentlige rejser ind i EU i lyset af de risici, der er forbundet med de nye virusvarianter.

                  (13)

                  En koordineret tilgang har til formål at forhindre genindførelsen af kontrol ved de indre grænser. Både grænselukninger og generelle rejseforbud og suspension af flyvninger og transport til lands og til vands er ikke berettigede, da mere målrettede foranstaltninger har tilstrækkelig virkning og forårsager færre forstyrrelser. Systemet med »grønne baner« (7) bør holde gang i transportstrømmene, navnlig for at sikre den frie bevægelighed af varer og tjenesteydelser og dermed undgå afbrydelser i forsyningskæderne.

                  (14)

                  Enhver begrænsning af den frie bevægelighed for personer skal fortsat udøves i overensstemmelse med de generelle principper i EU-retten, navnlig proportionalitetsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, herunder på grundlag af nationalitet. Enhver foranstaltning, der træffes, bør derfor ikke gå videre, end hvad der er strengt nødvendigt for at beskytte folkesundheden. Klare, rettidige og omfattende oplysninger til offentligheden er fortsat afgørende for at sikre forudsigelighed, retssikkerhed og overholdelse fra borgernes side. Restriktionerne bør håndhæves på passende vis, og eventuelle sanktioner bør være effektive og forholdsmæssige.

                  (15)

                  Den 11. januar 2021 nåede Udvalget for Sundhedssikkerhed til enighed om anbefalinger til en fælles EU-tilgang til isolationsforanstaltninger for covid-19-patienter og karantæneforanstaltninger for kontakter og rejsende. Anbefalingerne fra Udvalget for Sundhedssikkerhed (8) vedrørende karantæneforanstaltninger for rejsende bør anvendes af medlemsstaterne, når de pålægger rejserelateret karantæne. Hvis der stilles krav om karantæne i forbindelse med rejser fra et højrisikoområde, bør det navnlig overvejes at afkorte den krævede karantænevarighed, hvis der opnås en negativ test efter 5 til 7 dages ophold, medmindre den rejsende udvikler symptomer.

                  (16)

                  I betragtning af den øgede kapacitet til at teste for covid-19 bør henstilling (EU) 2020/1475 ændres for at give medlemsstaterne mulighed for at kræve, at rejsende fra områder, der ikke er klassificeret som »grønne«, lader sig teste før afrejse.

                  (17)

                  I betragtning af det høje niveau af smittespredning i områder, der skal klassificeres som »mørkerøde«, bør personer, der rejser fra sådanne områder af ikkevæsentlige årsager, inden afrejse underkastes en test og efter ankomsten til bestemmelsesstedet gå i karantæne i overensstemmelse med anbefalingerne fra Udvalget for Sundhedssikkerhed. Hvis rejsende ikke kan gå i karantæne på deres bopæl, bør der sikres passende materielle forhold med henblik på karantæne samt beskyttelse og pleje af børn i forbindelse med karantæne, som er i overensstemmelse med WHO's retningslinjer (9).

                  (18)

                  Hvis personer, der vender tilbage til deres bopælsmedlemsstat, ikke har haft mulighed for at lade sig teste før afrejse, bør de have mulighed for at få foretaget en test efter ankomsten for at undgå, at de forhindres i at vende tilbage til deres hjem.

                  (19)

                  I betragtning af det høje smitteniveau i »mørkerøde« områder bør det også kræves, at rejsende, der foretager væsentlige rejser, underkastes en covid-19-test og går i karantæne, forudsat at dette ikke har en uforholdsmæssig stor indvirkning på udøvelsen af deres væsentlige funktion eller på deres særlige behov, f.eks. fordi den rejsende har meget begrænset kontakt med den almindelige befolkning på bestemmelsesstedet. Hvis en medlemsstat under hensyntagen til den specifikke epidemiologiske situation ikke desto mindre kræver test af transportarbejdere og tjenesteydere, bør dette ikke føre til forstyrrelser af transporten (10). For at opretholde forsyningskæderne bør karantænekravene ikke gælde for transportpersonale, når de udøver denne væsentlige funktion.

                  (20)

                  Restriktioner i forbindelse med grænseoverskridende rejser er særligt forstyrrende for personer, der krydser dem dagligt eller ofte for at tage på arbejde eller i skole, besøge nære slægtninge, søge lægebehandling eller tage sig af deres nærmeste. Det bør ikke kræves, at sådanne personer skal gå i karantæne, når de krydser grænser med dette væsentlige formål, i betragtning af de betydelige forstyrrelser, som dette medfører for menneskers liv og eksistensgrundlag samt for økonomien som helhed. Så længe den epidemiologiske situation på begge sider af grænsen er sammenlignelig, forekommer det unødvendigt at underkaste sådanne personer hyppige test, blot fordi de passerer en grænse. Tæt koordination mellem medlemsstater og grænseregioner vil fortsat være særdeles vigtig.

                  (21)

                  Da den epidemiologiske situation stadig udvikler sig, bør Kommissionen med hjælp fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme regelmæssigt vurdere kriterierne, databehovene og tærsklerne i denne henstilling, herunder om der bør overvejes andre kriterier, eller om tærsklerne bør tilpasses, og sende sine resultater til Rådet til behandling, om fornødent med et forslag til ændring af henstillingen,

            HAR VEDTAGET DENNE HENSTILLING:I Rådets henstilling (EU) 2020/1475 om en koordineret tilgang til restriktioner for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien foretages følgende ændringer:
                  1.

                  Punkt 10, litra c), affattes således:

                              »c)

                              rød, hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage ligger mellem 50 eller 150, og andelen, som testes positiv for covid-19, er 4 % eller derover, eller hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage er over 150, men mindre end 500«.

                  2.

                  I punkt 10 indsættes følgende som litra ca):

                              »ca)

                              mørkerød, hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage er på 500 eller derover«.

                  3.

                  Punkt 13, litra a), affattes således:

                              »a)

                              bør de tage hensyn til forskellene i den epidemiologiske situation mellem områder, der er klassificeret som »orange«, »røde« eller »mørkerøde« og reagere på en forholdsmæssig måde«.

                  4.

                  Punkt 13, litra d), affattes således:

                              »d)

                              bør de tage hensyn til teststrategier og være særlig opmærksomme på situationen i områder med høje testfrekvenser«.

                  5.

                  I punkt 13 indsættes følgende som litra e):

                              »e)

                              bør de tage hensyn til forekomsten af nye sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, navnlig varianter, der øger overførbarheden og dødeligheden, samt i hvilket omfang der foretages genomsekventering, uanset hvordan det pågældende område klassificeres.«

                  6.

                  Følgende indsættes som punkt 16a efter overskriften »En fælles ramme for mulige tiltag for rejsende fra højrisikoområder«:

                              »16a.

                              Medlemsstaterne bør på det kraftigste fraråde alle ikkevæsentlige rejser til og fra områder, der er klassificeret som »mørkerøde«, og fraråde enhver ikkevæsentlig rejse til og fra områder, der er klassificeret som »røde«, jf. punkt 10.
                              Samtidig bør medlemsstaterne søge at undgå afbrydelser af væsentlige rejser, holde transportstrømmene flydende i overensstemmelse med systemet med »grønne baner« og undgå forstyrrelser i forsyningskæderne og af arbejdstageres og selvstændiges bevægelighed, når de rejser af erhvervsmæssige eller forretningsmæssige årsager.«

                  7.

                  Punkt 17, litra a) og b), affattes således:

                              »a)

                              gå i karantæne/selvisolation som anbefalet af Udvalget for Sundhedssikkerhed (11) og/eller

                              b)

                              underkastes en covid-19-test før og/eller efter ankomst. Dette kan være enten en RT-PCR-test eller en hurtig antigentest, der er opført på den fælles og ajourførte liste over hurtige covid-19-antigentest, som er udarbejdet på grundlag af Rådets henstilling af 21. januar 2021 om en fælles ramme for anvendelse og validering af hurtige antigentest og gensidig anerkendelse af covid-19-testresultater i EU (12) som fastsat af de nationale sundhedsmyndigheder.«

                  8.

                  I punkt 17 udgår følgende afsnit:
                  »Medlemsstaterne kan tilbyde rejsende mulighed for at erstatte den i litra b) nævnte test med en covid-19-test foretaget før ankomst.«

                  9.

                  I punkt 17 tilføjes følgende afsnit:
                  »Medlemsstaterne bør stille tilstrækkelig testkapacitet til rådighed og acceptere digitale testattester, samtidig med at det sikres, at dette ikke griber ind i væsentlige offentlige sundhedstjenester, og der tages hensyn til laboratoriekapaciteten.«

                  10.

                  Følgende indsættes som punkt 17a:

                              »17a.

                              Medlemsstaterne bør kræve, at personer, der rejser fra et område, der er klassificeret som »mørkerødt» efter punkt 10, litra ca), skal underkastes både en covid-19-test forud for ankomsten og gå i karantæne/selvisolation som anbefalet af Udvalget for Sundhedssikkerhed. Tilsvarende foranstaltninger kan finde anvendelse på områder med en høj forekomst af varianter, der giver anledning til bekymring.
                              Medlemsstaterne bør vedtage, opretholde eller styrke smitteforebyggende tiltag, navnlig i områder, der er klassificeret som »mørkerøde«, styrke test- og kontaktopsporingsindsatsen og øge niveauet for overvågning og sekventering af et repræsentativt udsnit af covid-19-tilfældene i befolkningen for at kontrollere spredningen og konsekvenserne af de nye sars-CoV-2-varianter, der er mere smitsomme.»

                  11.

                  Følgende indsættes som punkt 17b:

                              »17b.

                              Medlemsstaterne bør give personer, der er bosiddende på deres område, mulighed for at erstatte en test forud for ankomsten, jf. punkt 17, litra b), og punkt 17a, med en covid-19-test, der foretages efter ankomsten, ud over eventuelle gældende krav om karantæne/selvisolation.«

                  12.

                  Følgende indsættes som punkt 19a:

                              »19a.

                              I henhold til punkt 17a bør rejsende med en væsentlig funktion eller et væsentligt behov, der indrejser fra et »mørkerødt« område, opfylde testkravene og gå i karantæne/selvisolation, forudsat at dette ikke har en uforholdsmæssig stor indvirkning på udøvelsen af deres funktion eller på deres behov.
                              Som en undtagelse bør transportarbejdere og leverandører af transporttjenester i henhold til punkt 19, litra b), i princippet ikke være forpligtet til at underkaste sig en covid-19-test, jf. punkt 17, litra b), og punkt 17a. Hvis en medlemsstat kræver, at transportarbejdere og leverandører af transporttjenester skal underkastes en covid-19-test, bør der anvendes hurtige antigentest, og dette bør ikke føre til afbrydelser af transporten. Hvis der opstår afbrydelser af transport- eller forsyningskæden, bør medlemsstaterne straks ophæve eller fjerne sådanne systematiske testkrav for at sikre, at de »grønne baner« fortsat fungerer. Transportarbejdere og leverandører af transporttjenester bør ikke pålægges karantæne, jf. punkt 17, litra a), og punkt 17a, når de udøver denne væsentlige funktion.«

                  13.

                  Følgende indsættes som punkt 19b:

                              »19b.

                              Ud over undtagelserne i punkt 19a bør medlemsstaterne ikke kræve, at personer, der bor i grænseregioner, og som dagligt eller hyppigt passerer grænsen med henblik på arbejde, forretning, uddannelse, familiebesøg, lægebehandling eller pleje, skal have foretaget en test eller gå i karantæne/selvisolation, navnlig personer, der udøver kritiske funktioner eller er væsentlige for kritisk infrastruktur. Hvis der indføres et krav om test ved grænseoverskridende rejser i disse regioner, bør hyppigheden af test af sådanne personer være forholdsmæssig. Hvis den epidemiologiske situation på begge sider af grænsen er sammenlignelig, bør der ikke stilles krav om rejserelateret testning. Personer, der hævder, at de er omfattet af dette punkt, kan pålægges at fremlægge dokumentation herfor eller en erklæring herom.«

                  14.

                  Punkt 21 affattes således:

                              »21

                              Foranstaltninger, der indføres over for tilrejsende fra et område, der er klassificeret som »mørkerødt«, »rødt«, »orange« eller »gråt«, jf. punkt 10, må ikke give anledning til forskelsbehandling, dvs. de bør gælde tilsvarende for den pågældende medlemsstats egne statsborgere, når de vender hjem.«

         Udfærdiget i Bruxelles, den 1. februar 2021.

               På Rådets vegne

            A.P. ZACARIAS

               Formand

         (1)  EUT L 337 af 14.10.2020, s. 3.

         (2)  Findes på:https://www.ecdc.europa.eu/en/covid-19/situation-updates/weekly-maps-coordinated-restriction-free-movement.

         (3)  COM(2021) 35 final.

         (4)  ECDC's risikovurdering, »Risk related to spread of new SARS-CoV-2 variants of concern in the EU/EEA«, som findes på: https://www.ecdc.europa.eu/en/publications-data/covid-19-risk-assessment-spread-new-sars-cov-2-variants-eueea.

         (5)  Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, »Risk related to spread of new SARS-CoV-2 variants of concern in the EU/EEA«, første ajourføring — 21. januar 2021. ECDC: Stockholm, 2021. Findes på: https://www.ecdc.europa.eu/sites/default/files/documents/COVID-19-risk-related-to-spread-of-new-SARS-CoV-2-variants-EU-EEA-first-update.pdf.

         (6)  Formand Charles Michels mundtlige konklusioner efter videokonferencen mellem medlemmerne af Det Europæiske Råd den 21. januar 2021, som kan tilgås her:https://www.consilium.europa.eu/da/press/press-releases/2021/01/21/oral-conclusions-by-president-charles-michel-following-the-video-conference-of-the-members-of-the-european-council-on-21-january-2021/.

         (7)  Meddelelse fra Kommissionen om opgradering af grønne baner til transport for at holde økonomien kørende under genopblusningen af covid-19-pandemien (COM(2020) 685 final) og Kommissionens henstilling (EU) 2020/2243 af 22. december 2020 om en koordineret tilgang til rejser og transport som reaktion på den variant af SARS-CoV-2, der er observeret i Det Forenede Kongerige (EUT L 436 af 28.12.2020, s. 72).

         (8)  »Recommendations for a common EU approach regarding isolation for COVID-19 patients and quarantine for contacts and travellers«, vedtaget af Udvalget for Sundhedssikkerhed den 11. januar 2021, https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/preparedness_response/docs/hsc_quarantine-isolation_recomm_en.pdf.

         (9)  WHO's referencenummer: WHO/2019-nCoV/IHR_Quarantine/2020.3. Findes på: https://www.who.int/publications/i/item/considerations-for-quarantine-of-individuals-in-the-context-of-containment-for-coronavirus-disease-(covid-19).

         (10)  Kommissionens henstilling (EU) 2020/2243 af 22. december 2020 om en koordineret tilgang til rejser og transport som reaktion på den variant af SARS-CoV-2, der er observeret i Det Forenede Kongerige (EUT L 436 af 28.12.2020, s. 72).

         (11)  »Recommendations for a common EU approach regarding isolation for COVID-19 patients and quarantine for contacts and travellers«, vedtaget af Udvalget for Sundhedssikkerhed den 11. januar 2021, https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/preparedness_response/docs/hsc_quarantine-isolation_recomm_en.pdf.

         (12)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-5451-2021-INIT/da/pdf.


title: Rådets henstilling (EU) 2021/132 af 2. februar 2021 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner

text:
               4.2.2021

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 41/1

      RÅDETS HENSTILLING (EU) 2021/132
      af 2. februar 2021
      om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b) og e), og artikel 292, første og andet punktum,
      som henviser til forslag fra Europa-Kommissionen, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Rådet vedtog den 30. juni 2020 henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (1).

                  (2)

                  Kriterierne i Rådets henstilling (EU) 2020/912 vedrører den gennemsnitlige incidensrate i en periode på 14 dage i EU den 15. juni 2020. I Rådets henstilling om en koordineret tilgang til restriktioner for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien, der blev vedtaget den 13. oktober 2020, anvendes der yderligere kriterier, som afspejler den seneste videnskabelige rådgivning (2).
                  Nye varianter af sars-CoV-2-virusset giver anledning til alvorlig bekymring. Varianterne synes at være mellem 50 og 70 % mere smitsomme (3), hvilket øger byrden på sundhedssystemerne.
                  Kriterierne og tærsklerne i henstilling (EU) 2020/912 bør derfor ajourføres.

                  (3)

                  Den 22. december 2020 reagerede Kommissionen på fremkomsten af en sådan variant ved at vedtage en henstilling om en koordineret tilgang til rejser og transport som reaktion på den variant af sars-CoV-2, der er observeret i Det Forenede Kongerige (4).

                  (4)

                  Den 19. januar 2021 opfordrede Kommissionen i sin meddelelse om en fælles front til bekæmpelse af covid-19 til, at der handles hurtigt for at begrænse risikoen for en potentielt værre tredje smittebølge.

                  (5)

                  I den samme meddelelse understregede Kommissionen også, at alle ikkevæsentlige rejser, særlig til og fra højrisikoområder, i høj grad bør frarådes, indtil den epidemiologiske situation er væsentligt forbedret.

                  (6)

                  Den 21. januar 2021 udsendte Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme sin seneste vurdering af risikoen for spredning af den nye sars-CoV-2-variant, der vækker bekymring i EU/EØS (5), og henstillede til, at der vedtages strengere foranstaltninger og vejledning med hensyn til at undgå ikkevæsentlige rejser, bl.a. for at bremse indslæbningen og spredningen af de nye sars-CoV-2-varianter, der vækker bekymring. Ud over henstillinger om at undlade ikkevæsentlige rejser og indførelse af rejserestriktioner for dem, der er smittet, bør rejserelaterede foranstaltninger i form af test af og karantæne for rejsende, navnlig for rejsende fra områder med en højere forekomst af de nye varianter, opretholdes. Hvis sekventering stadig ikke er tilstrækkeligt til at udelukke muligheden for en højere forekomst af de nye varianter, bør det ifølge vejledningen fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme vedrørende genomsekventering også overvejes at træffe forholdsmæssige foranstaltninger for rejser fra områder, hvor der fortsat er en høj grad af smittespredning.

                  (7)

                  I de mundtlige konklusioner fra videokonferencen den 21. januar 2021 mellem medlemmerne af Det Europæiske Råd bemærkede formanden for Det Europæiske Råd, at der kan være behov for foranstaltninger for at begrænse ikkevæsentlige rejser til og inden for EU, så der dæmmes op for spredningen af virusset, og opfordrede Rådet til at revidere sine henstillinger om rejser internt i EU og ikkevæsentlige rejser ind i EU i lyset af de risici, de nye virusvarianter udgør.

                  (8)

                  I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Da denne henstilling udbygger Schengenreglerne, skal Danmark i henhold til artikel 4 i nævnte protokol træffe afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre henstillingen inden seks måneder efter Rådets vedtagelse heraf.

                  (9)

                  Denne henstilling udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (6); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

                  (10)

                  For så vidt angår Island og Norge udgør denne henstilling en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (7).

                  (11)

                  For så vidt angår Schweiz udgør denne henstilling en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF (8) sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (9).

                  (12)

                  For så vidt angår Liechtenstein udgør denne henstilling en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om dette lands associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF (10) sammenholdt med artikel 3 i afgørelse 2011/350/EU (11),

            HAR VEDTAGET DENNE HENSTILLING:I henstilling (EU) 2020/912 foretages følgende ændringer:
                  1)

                  Punkt 1, andet afsnit, affattes således:
                  »For at afgøre, hvilke tredjelande de nuværende restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU bør ophæves for, bør der tages hensyn til den epidemiologiske situation i de respektive tredjelande og de yderligere kriterier, der er fastsat i denne henstilling.«

                  2)

                  Punkt 2 affattes således:
                  »For så vidt angår den epidemiologiske situation finder følgende kriterier anvendelse:

                              —

                              »den kumulative incidensrate for covid-19 i en periode på 14 dage«, dvs. antallet af nye bekræftede covid-19-smittede per 100 000 indbyggere i de seneste 14 dage

                              —

                              stabil eller faldende tendens med hensyn til nye tilfælde i samme periode i forhold til de foregående 14 dage

                              —

                              »testfrekvensen«, dvs. antallet af covid-19-test pr. 100 000 indbyggere, der er foretaget de seneste syv dage

                              —

                              »positivprocenten for test«, dvs. andelen af positive testresultater i procent af alle covid-19-test, der er foretaget de seneste syv dage

                              —

                              arten af det virus, der er konstateret i et land, navnlig om der er fundet virusvarianter, der giver anledning til bekymring. Varianter, der giver anledning til bekymring, vurderes som sådan af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) på grundlag af virussets nøgleegenskaber såsom smitte, sværhedsgrad og evne til at undgå en immunreaktion.

                        For at blive opført på listen i bilag I skal tredjelande overholde følgende grænseværdier: en kumulativ incidensrate for covid-19 i en periode på 14 dage på højst 25, en testfrekvens på over 300, og en positivprocent for test på højst 4 %. Desuden kan den overordnede reaktion på covid-19 tages i betragtning, navnlig de tilgængelige oplysninger om aspekter såsom overvågning, kontaktopsporing, inddæmning, behandling og rapportering samt pålideligheden af tilgængelige oplysninger og datakilder og, hvis det er nødvendigt, det samlede gennemsnit af alle dimensioner i det internationale sundhedsregulativ (IHR).
                  Data vedrørende »testfrekvensen« og »positivprocenten for test« bør leveres af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) på grundlag af de oplysninger, der stilles til rådighed for ECDC. Sådanne data kan suppleres med oplysninger fra EU-delegationerne, når de foreligger, også på grundlag af tjeklisten i bilaget til meddelelsen af 11. juni 2020.«

                  3)

                  Punkt 4 ændres således:

                              a)

                              Andet afsnit affattes således:
                              »Rejserestriktioner kan ophæves eller genindføres helt eller delvist for et bestemt tredjeland, der allerede er opført på listen i bilag I, hvis nogle af ovennævnte betingelser og dermed vurderingen af den epidemiologiske situation ændrer sig.«

                              b)

                              Følgende nye afsnit tilføjes:
                              »Hvis den epidemiologiske situation forværres hurtigt, og navnlig hvis der konstateres en høj forekomst af de varianter af virusset, der giver anledning til bekymring, kan rejserestriktioner hurtigt genindføres for ikkevæsentlige rejser for de tredjelande, der allerede er opført på listen i bilag I.
                              For at ophæve de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU for så vidt angår de tredjelande, der er opført på listen i bilag I, bør medlemsstaterne også regelmæssigt og fra sag til sag tage hensyn til den gensidighed, der indrømmes EU+-området.«

                  4)

                  Følgende nye punkt indsættes efter punkt 4:
                  »Medlemsstaterne bør på det kraftigste fraråde ikkevæsentlige rejser fra EU+-området til andre lande end dem, der er opført på listen i bilag I.«
                  De efterfølgende punkter omnummereres i overensstemmelse hermed.

                  5)

                  I det nye punkt 6 foretages følgende ændringer:

                              a)

                              Andet afsnit udgår.

                              b)

                              Følgende afsnit indsættes efter det udgåede andet afsnit:
                              »Hvis den epidemiologiske situation forværres hurtigt, og navnlig hvis der konstateres en høj forekomst af de varianter af virusset, der giver anledning til bekymring, kan medlemsstaterne midlertidigt begrænse de kategorier af rejsende, der er opført på listen i bilag II. Rejser, som foretages af tvingende årsager, bør fortsat være mulige.«

                              c)

                              Sidste afsnit affattes således:
                              »Listen over specifikke kategorier af rejsende med en væsentlig funktion eller et væsentligt behov, der er omhandlet i bilag II, kan revideres af Rådet på forslag af Kommissionen afhængigt af de sociale og økonomiske hensyn og den samlede vurdering af udviklingen i den epidemiologiske situation på grundlag af den metode, de kriterier og de oplysninger, der er omhandlet ovenfor.«

                  6)

                  Det nye punkt 7 affattes således:
                  »Medlemsstaterne bør kræve, at personer, der rejser af væsentlige eller ikkevæsentlige årsager eller udøver en væsentlig funktion, eller hvis rejse er tvingende nødvendig, med undtagelse af transport- og grænsearbejdere, skal være testet negativ for covid-19 på grundlag af en polymerasekædereaktionstest (PCR-test), der er taget tidligst 72 timer før afrejsen, og skal fremlægge passende dokumentation for dette testresultat i den form, som myndighederne foreskriver.
                  Hvis test ved afrejse ikke er mulig, bør de i punkt 6, litra a) og b), omhandlede personer have mulighed for at blive testet efter ankomsten i overensstemmelse med nationale procedurer. Dette berører ikke forpligtelsen til at overholde eventuelle yderligere foranstaltninger, herunder karantæne, efter ankomsten.
                  Derudover kan medlemsstaterne kræve selvisolation, karantæne og kontaktopsporing i en periode på op til 14 dage samt endnu en covid-19-test i samme periode, såfremt det er nødvendigt, forudsat at de pålægger deres egne statsborgere samme krav, når de indrejser fra det samme tredjeland. For rejsende, der ankommer fra et tredjeland, hvor der er konstateret en variant af virusset, der giver anledning til bekymring, bør medlemsstaterne indføre sådanne krav og navnlig karantæne ved ankomsten og yderligere test ved eller efter ankomsten.
                  Med hensyn til rejser, der foretages i forbindelse med en væsentlig funktion eller et væsentligt behov, jf. bilag II:

                              —

                              Medlemsstaterne kan på koordineret vis beslutte at ophæve nogle eller alle ovennævnte foranstaltninger i de tilfælde, hvor de ville være til hinder for selve formålet med rejsen.

                              —

                              For transportpersonale, søfolk og grænsearbejdere bør medlemsstaterne ikke kræve mere end en negativ antigentest ved ankomsten til EU+-området. I det særlige tilfælde, hvor transportpersonale ankommer fra et land, hvor der konstateres en høj forekomst af de varianter af virusset, der giver anledning til bekymring, kan medlemsstaterne kræve en negativ antigentest før afrejsen.

                              —

                              Flybesætninger bør fritages for enhver test, hvis deres ophold i et tredjeland varer under 12 timer, medmindre de ankommer fra et tredjeland, hvor der er konstateret en variant af virusset, der giver anledning til bekymring;

                        i så tilfælde bør de få foretaget en test, der står i forhold hertil. Dette berører ikke de generelle folkesundhedsmæssige krav, som medlemsstaterne kan pålægge såsom krav om fysisk afstand og om at bære mundbind.«

                  7)

                  Følgende nye punkt indsættes efter det nye punkt 7:
                  »Medlemsstaterne bør udarbejde en kontaktopsporingsformular og kræve, at personer, der indrejser i EU, skal udfylde en kontaktopsporingsformular, som er i overensstemmelse med databeskyttelseskravene. Der udarbejdes en fælles europæisk kontaktopsporingsformular, som medlemsstaterne eventuelt kan anvende. Der bør så vidt muligt anvendes en elektronisk version af kontaktopsporingsformularen for at lette sagsbehandlingen, samtidig med at tredjelandsstatsborgerne sikres samme adgang hertil.«

                  8)

                  De efterfølgende punkter omnummereres i overensstemmelse hermed.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 2. februar 2021.

               På Rådets vegne

            A.P. ZACARIAS

               Formand

         (1)  Rådets henstilling (EU) 2020/912 af 30. juni 2020 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (EUT L 208 I af 1.7.2020, s. 1).

         (2)  Rådets henstilling (EU) 2020/1475 af 13. oktober 2020 om en koordineret tilgang til restriktioner for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien (EUT L 337 af 14.10.2020, s. 3).

         (3)  ECDC's risikovurdering: »Risk related to spread of new SARS-CoV-2 variants of concern in the EU/EEA« findes på: https://www.ecdc.europa.eu/en/publications-data/covid-19-risk-assessment-spread-new-sars-cov-2-variants-eueea.

         (4)  C(2020) 9607 final.

         (5)  Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme: »Risk related to spread of new SARS-CoV-2 variants of concern in the EU/EEA«, første opdatering, 21.1.2021. ECDC: Stockholm, 2021. Findes på: https://www.ecdc.europa.eu/sites/default/files/documents/COVID-19-risk-related-to-spread-of-new-SARS-CoV-2-variants-EU-EEA-first-update.pdf.

         (6)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

         (7)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

         (8)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

         (9)  Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1).

         (10)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

         (11)  Rådets afgørelse 2011/350/EU af 7. marts 2011 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, navnlig for så vidt angår afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser og personbevægelser (EUT L 160 af 18.6.2011, s. 19).


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 4. februar 2021 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Deutsche Bundesbank (ECB/2021/4) 2021/C 47/01

text:
               10.2.2021

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 47/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
      af 4. februar 2021
      til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Deutsche Bundesbank
      (ECB/2021/4)
      (2021/C 47/01)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1,
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

                  (2)

                  Mandatet for de eksterne revisorer for Deutsche Bundesbank, KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft, udløb efter revision for regnskabsåret 2020. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2021.

                  (3)

                  Deutsche Bundesbank har valgt Baker Tilly GmbH & Co. KG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2021 til 2026, med muligheden for at forlænge mandatet til regnskabsåret 2027 —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
      Det henstilles, at Baker Tilly GmbH & Co. KG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft udnævnes til eksterne revisorer for Deutsche Bundesbank for regnskabsårene 2021 til 2026, med muligheden for at forlænge mandatet til regnskabsåret 2027.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 4. februar 2021.

            Christine LAGARDE

               Formand for ECB


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 4. februar 2021 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Eesti Pank (ECB/2021/5) 2021/C 47/02

text:
               10.2.2021

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 47/2

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
      af 4. februar 2021
      til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Eesti Pank
      (ECB/2021/5)
      (2021/C 47/02)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1,
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

                  (2)

                  Mandatet for de eksterne revisorer for Eesti Pank, KPMG Baltics OÜ, udløb efter revision for regnskabsåret 2020. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2021.

                  (3)

                  Eesti Pank har valgt Ernst & Young Baltic AS som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2021-2025 —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
      Det henstilles, at Ernst & Young Baltic AS udnævnes til eksterne revisorer for Eesti Pank for regnskabsårene 2021-2025.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 4. februar 2021.

            Christine LAGARDE

               Formand for ECB