               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 414 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Litauens nationale reformprogram for 2018og med Rådets udtalelse om Litauens stabilitetsprogram for 2018

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Litauens nationale reformprogram for 2018

                  og med Rådets udtalelse om Litauens stabilitetsprogram for 2018

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 om samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Litauen ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 22. marts 2018. Den 14. maj 2018 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Litauen har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Litauen sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende den økonomiske politik for euroområdet som afspejlet i henstillingerne nedenfor, navnlig i henstilling 1.

               (3)Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Litauen 2018
                  4
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Litauens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Litauens nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 26. april 2018 fremlagde Litauen sit nationale reformprogram for 2018 og den 30. april 2018 sit stabilitetsprogram for 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (6)Litauen er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit konvergensprogram for 2018 planlægger regeringen at opretholde et samlet overskud på 0,6 % af BNP mellem 2018 og 2020, før det ifølge fremskrivningerne vil falde til 0,3 % af BNP i 2021. Den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 1 % af BNP vil efter planerne være opfyldt gennem hele programperioden. I 2016 og 2017 fik Litauen tilladelse til en midlertidig afvigelse i forbindelse med gennemførelsen af henholdsvis den systemiske pensionsreform og af strukturreformer. Disse afvigelser fremføres i en periode på tre år. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2018 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 39,7 % af BNP i 2017 til 35,3 % i 2021. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Til gengæld er de foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte overskudsmål fra og med 2019, ikke tilstrækkeligt præciseret.

               (7)Den 11. juli 2017 henstillede Rådet, at Litauen fortsat skulle opfylde sin mellemfristende budgetmålsætning i 2018 under hensyntagen til de midlertidige afvigelser, der er tilladt i forbindelse med gennemførelsen af den systemiske pensionsreform og strukturreformerne. Dette svarer til en maksimal nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter
                  7
                på 6,4 % i 2018, svarende til en tilladt forringelse af den strukturelle saldo med 0,6 % af BNP. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 ventes Litauens strukturelle underskud at udgøre 0,7 % af BNP i 2018 og 0,6 % af BNP i 2019. Den strukturelle saldo vil således ifølge fremskrivningerne fortsat ligge over den mellemfristede budgetmålsætning i begge år. Rådet er af den generelle opfattelse, at Litauen ventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2018 og 2019.

               (8)Indtægterne fra miljøafgifter og løbende ejendomsskatter er fortsat under EU-gennemsnittet. Litauen har iværksat en reform af ejendomsskattesystemet, som nu vil indeholde et element af progressivitet, samtidig med at landet har afskaffet afgiftsfritagelserne for kul og koks i forbindelse med opvarmning. Der er imidlertid stadig mulighed for at udvide skattegrundlaget til at omfatte andre kilder, der er mindre skadelige for vækst. Skønt Litauen i de senere år har gjort fremskridt med hensyn til at forbedre momsopkrævningen, har landet stadig et af de største momsgab i EU. Litauen har taget yderligere skridt til at bekæmpe skatteunddragelse og forbedre overholdelsen af skattereglerne, og de senest gennemførte foranstaltninger er begyndt at vise de første positive resultater. En endnu bedre overholdelse af skattelovgivningen vil øge budgetindtægterne og skabe et mere retfærdigt skattesystem.

               (9)Som følge af indførelsen i 2018 af en ny indekseringsformel for pensioner, der knytter pensionen til udviklingen i lønudgifter, ventes de offentlige pensionsudgifters andel af BNP at forblive uændret frem til 2040. Det vil sikre finanspolitisk holdbarhed i Litauens pensionssystem. Dette kan imidlertid primært tilskrives et fald i pensionsydelserne, eftersom de samlede lønudgifter ventes at stige langsommere end lønningerne som følge af et kraftigt fald i andelen af befolkningen i den erhvervsaktive alder. Det giver anledning til betænkeligheder ved pensionens tilstrækkelighed, navnlig da den allerede er blandt de laveste i EU. Det er også usikkert, om reformen vil fungere i praksis, eftersom regeringen er juridisk forpligtet til at foreslå foranstaltninger i tilfælde af en faldende kompensationsgrad. Hvis kompensationsgraden forbliver uændret, vil de samlede pensionsudgifters andel af BNP stige med knap 45 % ved udgangen af 2040'erne, hvilket vil lægge et pres på de offentlige finanser. Det er derfor vigtigt at få afklaret de juridiske tvivlsspørgsmål vedrørende pensionsreglerne og at sikre pensionssystemets bæredygtighed på lang sigt, samtidig med at der tages hånd om den lave tilstrækkelighed.

               (10)Arbejdsmarkedet strammes hurtigt som følge af robust økonomisk vækst, men også på grund af en negativ befolkningsudvikling og emigration, som allerede er begyndt at skabe mangel på kvalificeret arbejdskraft. En sådan situation kræver et uddannelsessystem, der kan udstyre alle med de relevante færdigheder. De reformer, der er blevet iværksat med årene, er et skridt i rette retning, men det er stadig vigtigt, at Litauen gennemfører disse reformer for at forbedre resultaterne af uddannelsessystemet. De litauiske finansierings- og akkrediteringsregler for videregående uddannelser bidrager til at øge antallet af personer med en lang videregående uddannelse, men giver dog anledning til betænkeligheder vedrørende deres kvalitet, fragmentering og arbejdsmarkedsrelevans. Den igangværende konsolidering af universiteterne ventes at løfte de eksisterende udfordringer, navnlig hvis dette ledsages af ændringer af akkrediterings- og finansieringsreglerne. Samtidig har det vedvarende befolkningspres påvirket uddannelsessystemets effektivitet og skabt et presserende behov for at sikre lige adgang til inklusiv uddannelse af høj kvalitet. Der er behov for reformer af lærernes grunduddannelse, karriereforløb og arbejdsvilkår, som skal suppleres med andre kvalitetsorienterede reformer, for at løfte uddannelsesresultaterne blandt de litauiske elever, som er under gennemsnittet.

               (11)Den ringe deltagelse i voksenuddannelse i Litauen tyder på, at området er underudviklet, og at økonomien således ikke kan få gavn af fordelene ved opkvalificering, innovation og bedre integration af den dårligt stillede del af befolkningen på arbejdsmarkedet (f.eks. ældre, arbejdsløse eller ikkeerhvervsaktive voksne). Trods investeringer i infrastruktur er indholdet af uddannelsesprogrammerne på erhvervsuddannelserne ofte forældet, og der kunne også arbejdes på at tilpasse uddannelserne bedre til behovene på de lokale og regionale arbejdsmarkeder. Arbejdsbaseret læring er stadig under udvikling, og mulighederne herfor kunne udvides yderligere. De aktive beskæftigelsespolitiske foranstaltninger omfatter bl.a. flere uddannelsestilbud, men disse kunne udvides yderligere. De seneste reformer og foranstaltninger på området har indtil videre ikke givet mærkbare resultater. Set ud fra en større sammenhæng er det vigtigt at styrke arbejdsmarkedsparternes kapacitet for at øge deres inddragelse.

               (12)Der ligger stadig en udfordring i at skabe gode resultater på sundhedsområdet; disse påvirker produktiviteten, økonomiens konkurrenceevne og livskvaliteten negativt. Leveringen af sundhedsydelser er fortsat meget centreret omkring hospitalerne, og der er således stadig plads til at forbedre den primære sundhedspleje. En yderligere rationalisering af ressourcerne kombineret med foranstaltninger til at forbedre kvaliteten af såvel hospitalsbehandlingen som den primære pleje er afgørende for at sikre en mere effektiv sundhedssektor. Sygdomsforebyggende og sundhedsfremmende politikker bør yde et større og hurtigere bidrag til at begrænse risikoadfærd. Disse politikker er imidlertid stadig begrænsede i deres omfang, samtidig med at det tværsektorielle samarbejde er underviklet, og der tages ikke tilstrækkeligt ansvar for resultaterne på kommunalt plan. Sundhedssystemets effektivitet begrænses af den høje grad af egenbetaling, lave offentlige sundhedsudgifter og en ineffektiv ressourceallokering.

               (13)Den høje andel personer, der er i risiko for fattigdom eller social udstødelse, udgør sammen med den store indkomstulighed fortsat betydelige udfordringer for Litauen og hindrer mulighederne for økonomisk vækst. De udgør også en trussel mod den sociale samhørighed og kan føre til øget emigration. Til trods for fortsat økonomisk vækst står de ældre, personer med handicap, børn, enlige forsørgere og arbejdsløse stadig over for den største risiko for fattigdom og social udstødelse. Det litauiske skatte- og socialsikringssystem har en af de laveste udligningseffekter i EU. Der blev taget nogle vigtige første skridt til at bekæmpe fattigdom og indkomstulighed, men landet har stadig langt igen, før det kommer på linje med det gennemsnitlige niveau for fattigdom og indkomstulighed i EU. Den forholdsvis høje skattekile for lavtlønnede kan begrænse deres incitament til at arbejde og øge risikoen for fattigdom og ulighed. Omfanget af fattigdom og ulighed kunne nedbringes ved at fremme arbejdsmarkedsdeltagelsen, især blandt personer fra sårbare grupper og lavtlønnede, samt ved at forbedre skatte- og socialsikringssystemets udligningseffekt gennem bedre skatteopkrævning. Sådanne foranstaltninger kunne også øge den sociale retfærdighed.

               (14)Produktivitetsvæksten har siden 2012 været meget afdæmpet, men steg dog i 2017, hvilket har lettet presset på omkostningskonkurrenceevnen. Denne forbedring er imidlertid overvejende drevet af den private sektor. Der er kun gjort begrænsede fremskridt med at øge de offentlige investeringers nyttevirkning. Navnlig har de offentlige F&U-udgifter og samarbejdet mellem erhvervslivet og forskningsverdenen kastet meget lidt af sig. De offentlige investeringer i forskning og udvikling faldt desuden drastisk i 2016. En fragmenteret koordinering og forvaltning af forsknings- og innovationspolitikken fører til ineffektive løsninger og forhindrer virksomhederne i at få fuld gavn af de mange forskellige støtteordninger. Yderligere fremskridt med de igangværende reformer af organiseringen og finansieringen af den offentlige forskningssektor bør bidrage til en bedre udnyttelse af de disponible midler.

               (15)Litauen har gjort fremskridt med hensyn til at forbedre reglerne for bekæmpelse af korruption ved at vedtage lovgivning om lobbyvirksomhed og beskyttelse af whistleblowere i både den offentlige og den private sektor. Der ligger imidlertid stadig en udfordring i at gennemføre lovgivningen. Korruption i sundhedssektoren giver fortsat anledning til betænkeligheder til trods for de positive resultater af regeringens program "rene hænder".

               (16)Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Litauens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2018, det nationale reformprogram for 2018 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Litauen de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Litauen, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (17)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Litauens stabilitetsprogram for 2018 og er af den opfattelse, at Litauen forventes at overholde stabilitets- og vækstpagten,

               HENSTILLER, at Litauen i 2018 og 2019 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.Forbedre overholdelsen af skattereglerne og udvide skattegrundlaget til at omfatte kilder, der er mindre skadelige for vækst. Sikre pensionssystemets bæredygtighed på lang sigt og samtidig tage hånd om dets tilstrækkelighed.

               2.Øge uddannelsernes kvalitet, effektivitet og arbejdsmarkedsrelevans, herunder også voksenundervisningen. Skabe et mere velfungerende sundhedssystem ved at fremme ambulant behandling frem for hospitalsbehandling, styrke foranstaltningerne til sygdomsforebyggelse, herunder på lokalt plan, og sikre sundhedspleje af høj kvalitet til overkommelige priser. Skabe et mere veludformet skatte- og socialsikringssystem med henblik på at nedbringe fattigdom og indkomstulighed.

               3.Fremme produktivitetsvækst ved at forbedre de offentlige investeringers nyttevirkning, sikre en effektiv statslig koordinering af forsknings- og innovationspolitikken og afhjælpe manglerne og ineffektiviteten i de offentlige foranstaltninger til støtte for samarbejdet mellem industrien og forskningsverdenen.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 414 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 og P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 213 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 415 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Luxembourgs nationale reformprogram for 2018og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2018

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Luxembourgs nationale reformprogram for 2018

                  og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2018

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 om samordning af de økonomiske politikker. I denne blev der taget behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, der blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Luxembourg ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 22. marts 2018. Den 14. maj 2018 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Luxembourg har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Luxembourg sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet som afspejlet i henstilling 1 og 2 nedenfor.

               (3)Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Luxembourg 2018
                  4
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af visse fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Luxembourgs nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 30. april 2018 fremlagde Luxembourg sit nationale reformprogram for 2018 og sit stabilitetsprogram for 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvor det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (6)Luxembourg er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2018 forventer regeringen en nedgang i overskuddet på den offentlige saldo fra 1,5 % af BNP i 2017 til 1,1 % af BNP i 2018 efterfulgt af en næsten støt stigning, indtil der nås et overskud på 2,4 % af BNP i 2022. Den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP er fortsat opfyldt med en margen i hele programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2018 forventes den offentlige gældskvote at holde sig et pænt stykke under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er gunstigt for perioden frem til 2020 og realistisk derefter. Baseret på Kommissionens forårsprognose for 2018 forventes den strukturelle saldo at opvise et overskud på 0,8 % af BNP i 2018 og på 0,3 % af BNP i 2019, hvilket er lavere – navnlig for 2019 – end i stabilitetsprogrammet for 2018, men stadig over den mellemfristede budgetmålsætning. Rådet er af den generelle opfattelse, at Luxembourg forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2018 og 2019.

               (7)Der er fortsat god vækst i Luxembourgs økonomi, som har klaret sig bedre end gennemsnittet i euroområdet siden den verdensomspændende recession i 2009. Finanssektoren er stadig den vigtigste drivkraft for økonomisk vækst samt fortsat forsvarlig og rentabel. Dette afspejles i store overskud i både tjenestebalancen og den overordnede løbende betalingsbalance. Udenrigshandelens relative bidrag til realvæksten i BNP udgjorde gennemsnitligt 61 % i 2013-2016 trods tilbagevendende negative handelsbalancer. Luxembourg er en nettokreditor til resten af verden, og i slutningen af 2016 nåede de udenlandske aktiver og passiver op på 10,5 bio. EUR. De nationale myndigheder har yderligere gennemført makroprudentielle foranstaltninger og tilsynsforanstaltninger, og de berørte finansielle formidlere er ved at tilpasse sig de skiftende nationale og europæiske politiske rammer.

               (8)Som angivet i henstillingen vedrørende euroområdet 2018 har strategier for bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning stor betydning for at forhindre konkurrenceforvridninger mellem virksomheder, sikre fair behandling af skatteyderne og værne om de offentlige finanser. Afsmittende virkninger af skatteyderes aggressive skatteplanlægning mellem medlemsstater kræver en koordineret indsats fra nationalt politisk hold som supplement til EU-lovgivningen. Trods finanssektorens størrelse tyder det høje niveau for udbytte-, rente- og royaltybetalinger som en procentdel af BNP på, at landets skatteregler udnyttes af virksomheder, der driver aggressiv skatteplanlægning. De fleste direkte udenlandske investeringer varetages af special purpose-enheder (SPE'er). Den manglende kildebeskatning af udgående (dvs. fra personer med bopæl i EU til personer med bopæl i tredjelande) rente- og royaltybetalinger samt fritagelsen fra kildebeskatning af udbyttebetalinger under visse omstændigheder kan medføre, at der slet ikke betales skat af de pågældende betalinger, hvis de heller ikke beskattes i den modtagende jurisdiktion. Kommissionen noterer sig de positive skridt, som Luxembourg har taget (dvs. vedtagelsen af en patentboksordning, der er i overensstemmelse med internationale regler). På baggrund af de seneste drøftelser vil Kommissionen fortsætte sin konstruktive dialog for at bekæmpe skatteyderes aggressive skatteplanlægning.

               (9)De luxembourgske myndigheder har i flere årtier aktivt forsøgt at diversificere økonomien ved at udvikle udvalgte sektorer, herunder IKT-branchen og rumsektoren. I betragtning af landets høje lønomkostninger kan aktiviteter med en højere værditilvækst potentielt bane vejen for alternative kilder til vækst. En vellykket diversificering af Luxembourgs økonomi afhænger derfor i vid udstrækning af sektorer, der er mindre følsomme over for lønomkostningsniveauet. Dette er overvejende sektorer med aktiviteter inden for de ofte teknologi- og vidensintensive områder forskning og innovation. Denne strategi er blevet styrket for nyligt. For at udbygge disse prioriterede sektorer gennemføres der blandt andre foranstaltninger store offentlige investeringsprojekter, herunder FoU- og markedsbestemmelser. I perioden 2000-2016 har Luxembourg femdoblet sine FoU-udgifter, som er nået op på 0,60 % af BNP. Disse investeringer har ført til, at landet hurtigt har kunnet opbygge et velfungerende offentligt forskningssystem. Selv om de offentlige FoU-investeringer dog ligger over gennemsnittet i euroområdet, er de private investeringer i FoU- og innovationsresultater ifølge den europæiske innovationsresultattavle fortsat faldende. Den luxembourgske økonomis struktur er delvis årsag til, at FoU-intensiteten i erhvervslivet er lavere sammenlignet med resten af verden, idet de sektorer, der tegner sig for hovedparten af Luxembourgs BNP (tjenesteydelser og især finanssektoren), traditionelt set investerer mindre i FoU. Denne tendens er dog mere markant i Luxembourg i forhold til EU-gennemsnittet, og FoU-intensiteten i erhvervslivet er faldet til 0,64 % af BNP i 2016, fra 1,5 % af BNP i 2000. Den faldende tendens hvad angår private investeringer viser, at der fortsat er hindringer på dette område. Dette peger også i retning af, at den offentlige FoU-indsats ikke er tilstrækkelig, når det kommer til erhvervsinvesteringer. Som følge heraf bør opbygningen af offentlige forskningskapaciteter integreres bedre i en samlet tilgang til innovationsøkosystemet. I 2017 blev der vedtaget en ny lov for at forny støtteordningerne inden for forskning, udvikling og innovation og dermed udvide anvendelsesområdet for den tilgængelige offentlige støtte.

               (10)Luxembourg forventes ikke at nå sit 2020-mål for nedbringelse af drivhusgasemissionerne. Luftforurening og trafiktrængsel i myldretiden er et stort problem for landet, hvilket forværrer koncentrationerne af nitrogendioxid og drivhusgasudledningerne. I 2015 kom mere end halvdelen af drivhusgasemissionerne fra transportsektoren. De lave afgifter på transportbrændstoffer, de mange firmabiler og de høje huspriser er blandt de vigtigste årsager til den meget udbredte brug af biler og det stigende antal grænsearbejdere. Afgiftssatserne for transportbrændstoffer er blandt de laveste i EU og udgør et incitament til øget brændstofforbrug, herunder grænseoverskridende salg. Ikke desto mindre har nylige foranstaltninger tilskyndet til udviklingen af en mere bæredygtig mobilitet, især med skattereformen fra 2016, men også gennem betydelige investeringer i offentlig transport. De mest presserende udfordringer består navnlig i at færdiggøre og opgradere jernbaneinfrastrukturer.

               (11)Luxembourg er fortsat fast besluttet på at fjerne lovgivningsmæssige restriktioner i sektoren for erhvervstjenester. Nylige foranstaltninger har især haft fokus på arkitekter og ingeniører, og der er bebudet yderligere reformer for at fjerne flere restriktioner inden for disse to erhverv. Herudover blev der med den såkaldte omnibuslov, der blev vedtaget i marts 2017, indført foranstaltninger til administrativ forenkling (dvs. med mulighed for horisontal screening af administrative procedurer). Der er dog fortsat reguleringsmæssige hindringer inden for virksomhedsservicesektoren. Manglen på en specifik ækvivalensvurderingsprocedure til erhvervsforsikringskrav, der gør det muligt at sikre ækvivalent forsikringsdækning fra tjenesteudbydere i en anden medlemsstat, kan have restriktive virkninger. Advokaterhvervet er særligt berørt af bestemmelser, der er yderst restriktive i forhold til EU-gennemsnittet. Det brede område af aktiviteter, der er forbeholdt denne erhvervsgruppe, påvirker leveringen af juridisk rådgivning fra advokater og andre tjenesteudbydere, navnlig inden for onlinetjenester. Andre restriktioner omfatter krav til virksomhedsform og ejerforhold, regler om uforenelighed og restriktioner vedrørende virksomhed på flere områder.

               (12)Der er på baggrund af den forventede stigning i omkostningerne som følge af befolkningens aldring fortsat betænkeligheder vedrørende de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. I Luxembourg forventes antallet af ældre, som i 2070 vil være pensionsberettigede, at stige meget, og ifølge de seneste prognoser fra socialministeriet vil der på pensionssystemets driftsmæssige saldo være underskud i 2023. Ikke desto mindre er tidligere og nuværende overskud i pensionssystemet blevet hensat, og akkumulerede reserver vil fortsat kunne sikre systemets bæredygtighed i yderligere 20 år. Ifølge rapporten fra 2018 om befolkningsaldringen forventes de aldersrelaterede omkostninger at stige med 13 procentpoint af BNP mellem 2016 og 2070, hvilket overskrider tærsklerne for bæredygtighed og især tilskrives pensioner (8,9 procentpoint af BNP). Udgifterne til langtidspleje i forhold til BNP ligger blandt de højeste mellem medlemsstaterne. Til trods for den reform, der blev vedtaget i 2017, forventes de at stige med 3 procentpoint fra det nuværende niveau frem til 2070.

               (13)Beskæftigelsesfrekvensen for ældre er fortsat meget lav, og der er behov for yderligere foranstaltninger for at forbedre deres beskæftigelsesegnethed og muligheder på arbejdsmarkedet. Dette er også vigtigt for at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Førtidspensionsordninger, der tilskynder arbejdstagere til at forlade arbejdsmarkedet, er fortsat udbredte, idet 59,2 % af nytildelte pensioner er førtidspensioner. I december 2017 blev der vedtaget en lov til afskaffelse af en førtidspensionsordning, men denne lovs nettoindvirkning på den gennemsnitlige faktiske pensionsalder samt på udgifterne er usikker, da den letter betingelserne for andre førtidspensionsordninger. Dette beskedne arbejdsmarkedsresultat kan også delvist tilskrives manglende økonomiske incitamenter til at arbejde, hvoraf der for denne gruppe er forholdsvis mange. For at fremme beskæftigelsen af ældre arbejdstagere er der behov for en omfattende strategi med foranstaltninger, der hjælper arbejdstagere med at blive længere tid på arbejdsmarkedet. Den såkaldte "alderspagt", et lovudkast, der blev forelagt parlamentet i april 2014, og som har til formål at tilskynde virksomheder med mere end 150 ansatte til at ansætte og fastholde ældre arbejdstagere via aldersforvaltningstiltag, mangler stadig at blive vedtaget af parlamentet. Hvad angår uddannelse er Luxembourg nødt til at gøre noget ved den store betydning, som de studerendes socioøkonomiske baggrund har på deres uddannelsesresultater. Det er også vigtigt at imødekomme den store efterspørgsel efter højtspecialiserede kompetencer.

               (14)Ejendomspriserne er fortsat med at stige. Dette kan undergrave Luxembourgs evne til at tiltrække og fastholde en kvalificeret arbejdsstyrke, hvoraf en stor del er udlændinge. Presset på huspriserne skyldes et grundlæggende misforhold mellem udbud og efterspørgsel. På udbudssiden lader det til, at utilstrækkeligheden af tilgængelig jord og manglen på incitamenter for private ejere til at sælge jord eller bygninger udgør en flaskehals for opførelsen af nye boliger. Der bør gøres mere for at tilskynde til boliginvestering gennem øgede incitamenter til at fremme salg af fast ejendom, forbedrede administrative procedurer for udstedelse af byggetilladelser og sikring af økonomisk overkommeligt socialt boligbyggeri. Den nyligt vedtagne skattereform vedrørende kapitalgevinster ved salg af fast ejendom samt ajourføringen af programmet for socialt boligbyggeri vil i betragtning af den fortsatte tendens til stigende priser næppe øge udbuddet af boliger. På efterspørgselssiden har den høje befolknings- og beskæftigelsesvækst drevet priserne op. Boligmarkedssituationen forværrer også problemet med trafikpropper og forurening. Desuden har stigningen i huspriserne konsekvenser for husholdningernes gældsætning, hvilket giver anledning til bekymring for bæredygtigheden af husholdningsgælden. Husholdningernes gældsætning er steget i løbet af de seneste 10 år og anslås til i 2016 at være nået op på 165 % af nettoindkomsten, hvilket er et tegn på inflation i ejendomspriserne, idet omkring 80 % af husholdningsgælden stammer fra realkreditlån. Luxembourgs tilsynsmyndigheder er imidlertid ved at gennemføre relevante makroprudentielle foranstaltninger og henstillinger fra Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici med det formål at mindske potentielle sårbarheder og risici for den finansielle stabilitet. For at undgå, at husholdningerne bliver mere sårbare, har regeringen på forslag af det nationale udvalg for systemiske risici for nyligt også fremlagt et sæt foranstaltninger, herunder begrænsninger for kreditgivning, selv om dette stadig skal vedtages af parlamentet.

               (15)Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Luxembourgs økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2018 og det nationale reformprogram for 2018 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Luxembourg i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Luxembourg, men også i hvor høj grad de stemmer overens med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (16)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Luxembourgs stabilitetsprogram for 2018 og er af den opfattelse, at Luxembourg ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten,

               HENSTILLER, at Luxembourg i 2018 og 2019 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Øge beskæftigelsesfrekvensen for ældre ved at styrke deres beskæftigelsesmuligheder og beskæftigelsesegnethed og samtidig yderligere begrænse førtidspensionering med henblik på også at forbedre pensionssystemets langsigtede bæredygtighed.

               2.Yderligere fjerne lovgivningsmæssige restriktioner i sektoren for erhvervstjenester.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 415 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 og P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 214 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 430 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            med henblik på at korrigere den væsentlige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               med henblik på at korrigere den væsentlige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning

                  i Rumænien

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR

               under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 4,

               under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 10, stk. 2, andet afsnit,

               under henvisning til Kommissionens henstilling, og

               ud fra følgende betragtninger:

               (1)I henhold til artikel 121 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal medlemsstaterne fremme sunde offentlige finanser på mellemlang sigt gennem samordning af deres økonomiske politikker og multilateral overvågning for at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (2)Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse.

               (3)Den 16. juni 2017 henstillede Rådet, at Rumænien træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter
                  2
                ikke overstiger 3,3 % i 2017, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,5 % af BNP, hvilket bringer landet ind på en passende tilpasningssti hen imod den mellemfristede budgetmålsætning. Den 5. december 2017 konkluderede Rådet, at Rumænien ikke havde truffet effektive foranstaltninger som reaktion på Rådets henstilling af 16. juni 2017. På det grundlag fremsatte Rådet den 5. december 2017 en revideret henstilling, hvori det blev henstillet, at Rumænien træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,3 % i 2018, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,8 % af BNP.

               (4)På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2018 og de endelige tal for 2017 som valideret af Eurostat lå væksten i 2017 i de primære offentlige nettoudgifter et godt stykke over udgiftsmålet, hvilket tyder på en væsentlig afvigelse med en stor margen (afvigelse på 3,3 % af BNP). Den strukturelle saldo forværredes til -3,3 % af BNP fra 2,1 % af BNP i 2016, hvilket også tyder på en væsentlig afvigelse fra den anbefalede strukturelle tilpasning (afvigelse på 1,7 % af BNP). Den afvigelse, som den strukturelle saldo tyder på, påvirkes negativt af et højere punktestimat for potentiel BNP-vækst sammenlignet med det mellemfristede gennemsnit, der ligger til grund for udgiftsmålet, samt et fald i offentlige investeringer, som udjævnes i udgiftsmålet. Uanset denne forskel bekræfter begge indikatorer en væsentlig afvigelse fra kravene i stabilitets- og vækstpagtens forebyggende del i 2017.

               (5)Efter en overordnet vurdering fastslog Kommissionen den 23. maj 2018, at der er en væsentlig konstateret afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning i Rumænien, og den rettede en advarsel til Rumænien i henhold til artikel 121, stk. 4, i TEUF og artikel 10, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (6)I henhold til artikel 10, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1466/97 skal Rådet inden en måned efter datoen for vedtagelsen af advarslen rette en henstilling til den pågældende medlemsstat om at træffe de nødvendige politiske foranstaltninger. Ifølge forordningen fastsættes der i henstillingen en frist på højst fem måneder for medlemsstaten til at håndtere afvigelsen. På dette grundlag forekommer det passende at give Rumænien en frist til den [15. oktober 2018] til at håndtere afvigelsen. Inden for den frist bør Rumænien aflægge rapport om, hvilke foranstaltninger landet har truffet som reaktion på henstillingen.

               (7)På grundlag af fremskrivningerne for produktionsgabet i Kommissionens forårsprognose 2017 vurderes konjunkturforholdene i Rumænien som normale i 2018 og 2019. Rumæniens offentlige gældskvote er under grænsen på 60 % af BNP. Den strukturelle minimumsindsats, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 og kravsmatrixen, som tager hensyn til den nuværende økonomiske situation og eventuelle problemer, hvad angår målet om de offentlige finansers holdbarhed, beløber sig til 0,5 % af BNP for både 2018 og 2019.

               (8)Rumæniens strukturelle underskud er steget med 2,1 % af BNP i 2016 og med 1,2 % af BNP i 2017 til 3,3 % af BNP i 2017. Minimumstilpasningskravet bør ledsages af en yderligere og vedholdende indsats for at rette op på den kumulerede afvigelse og bringe Rumænien tilbage på en passende tilpasningssti efter afvigelserne i 2016 og 2017. En yderligere indsats på 0,3 % af BNP forekommer passende, i betragtning af hvor væsentlig en afvigelse der er konstateret fra den anbefalede tilpasningssti hen imod den mellemfristede budgetmålsætning, og den vil fremskynde tilpasningen i retning af den mellemfristede budgetmålsætning.

               (9)Den forbedring af den strukturelle saldo på 0,8 % af BNP, som kræves i både 2018 og 2019, svarer til den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter på højst 3,3 % i 2018 og 5,1 % i 2019.

               (10)Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 ventes en yderligere forværring af den strukturelle saldo på 0,5 % af BNP i 2018 og yderligere 0,4 % af BNP i 2019. En strukturel forbedring på 0,8 % af BNP i både 2018 og 2019 indebærer, at der skal træffes foranstaltninger, der giver et samlet strukturelt udbytte på 1,3 % af BNP i 2018, og yderligere foranstaltninger, der giver et strukturelt udbytte på 1,2 % af BNP i 2019 sammenlignet med referencescenariet i Kommissionens forårsprognose 2018.

               (11)Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 ventes et offentligt underskud på 3,4 % af BNP i 2018 og 3,8 % af BNP i 2019, hvilket er over den traktatfæstede referenceværdi på 3 % af BNP. Den strukturelle tilpasning, der kræves, forekommer også tilstrækkelig til at sikre, at Rumænien overholder den traktatfæstede referenceværdi på 3 % af BNP i 2018 og 2019 med en margen.

               (12)På grund af den manglende efterlevelse af tidligere henstillinger om at korrigere den væsentlige konstaterede afvigelse og risikoen for overtrædelse af den traktatfæstede referenceværdi skal der hurtigst muligt sættes ind for at bringe Rumæniens finanspolitik tilbage på en forsvarlig sti.

               (13)Denne henstilling bør offentliggøres.

               (14)For at nå de anbefalede budgetmål er det afgørende, at Rumænien vedtager og omhyggeligt gennemfører de fornødne foranstaltninger og følger udviklingen i de løbende udgifter nøje —

               VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               (1)Rumænien bør træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,3 % i 2018 og 5,1 % i 2019, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,8 % af BNP hvert år, hvilket bringer landet ind på en passende tilpasningssti hen imod den mellemfristede budgetmålsætning.

               (2)Rumænien bør benytte alle ekstraordinære indtægter til at nedbringe sit underskud. Budgetkonsolideringsforanstaltninger bør sikre en varig forbedring i den offentlige strukturelle saldo på en vækstfremmende måde.

               (3)Rumænien bør senest den [15. oktober 2018] aflægge rapport til Rådet om, hvilke foranstaltninger der er truffet som reaktion på denne henstilling. Rapporten bør redegøre for tilstrækkeligt specificerede og troværdige bebudede foranstaltninger, herunder for de enkelte foranstaltningers budgetmæssige virkninger, og indeholde ajourførte og detaljerede budgetfremskrivninger for 2018-2019.

               Denne henstilling er rettet til Rumænien.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårig periode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 431 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            med henblik på at korrigere den betydelige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i Ungarn
            {SWD(2018) 368 final}

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               med henblik på at korrigere den betydelige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning

                  i Ungarn

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 10, stk. 2, andet afsnit,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)I henhold til artikel 121 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal medlemsstaterne fremme sunde offentlige finanser på mellemlang sigt gennem samordning af deres økonomiske politikker og multilateral overvågning for at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (2)Stabilitets- og vækstpagten (SVP) er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse.

               (3)Den 12. juli 2016 henstillede Rådet til Ungarn, at landet i 2017 skulle opnå en finanspolitisk tilpasning på 0,6 % af BNP, medmindre den mellemfristede målsætning kunne nås med en lavere indsats.

               (4)Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 og de endelige tal for 2017 som valideret af Eurostat lå væksten i de offentlige udgifter, eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og engangsforanstaltninger, i 2017 et godt stykke over udgiftsbenchmarket, hvilket tyder på en væsentlig afvigelse (afvigelse på 2,4 % af BNP). I 2017 forværredes den strukturelle saldo fra -1,8 % af det potentielle BNP i 2016 til -3,1 % af BNP, hvilket også tyder på en væsentlig afvigelse (afvigelse på 1,4 % af BNP). Den samlede vurdering antydede, at udgiftsmålet blev påvirket negativt af tre elementer, herunder for lav mellemfristet potentiel vækstrate og BNP-deflator, som ligger til grund for udgiftsmålet, samt en permanent indtjeningseffekt. Efter at der er taget højde for disse faktorer, ser udgiftsmålet ud til i tilstrækkelig grad at afspejle den finanspolitiske indsats og peger i retning af en væsentlig afvigelse. Denne konklusion bekræftes af vurderingen af den strukturelle saldo, der efter at der er taget højde for virkningen af faldende renteudgifter, svingende investeringer og uventede indtægter, stadig peger i retning af en væsentlig afvigelse. Den samlede vurdering fører derfor til den konklusion, at den observerede afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning i 2017 er væsentlig.

               (5)Den [23. maj] 2018 fandt Kommissionen efter en samlet vurdering, at der var en væsentlig konstateret afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning i Ungarn, og rettede en advarsel til Ungarn, jf. artikel 121, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 10, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (6)I henhold til artikel 10, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1466/97 skal Rådet inden en måned efter datoen for vedtagelsen af Kommissionens advarsel fremsætte en henstilling til den pågældende medlemsstat om at træffe de nødvendige politiske foranstaltninger. I forordningen fastsættes det, at der i henstillingen skal fastsættes en frist på højst fem måneder for medlemsstaten til at håndtere afvigelsen. På det grundlag forekommer en frist for Ungarn frem til 15. oktober 2018 til at håndtere afgivelsen passende. Inden for denne frist bør Ungarn rapportere om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme denne henstilling.

               (7)Ungarns strukturelle saldo i 2017 skønnes at ligge 1,6 % af BNP fra landets mellemfristede budgetmålsætning, som er et strukturelt underskud på -1,5 % af BNP.. På grundlag af prognoserne for outputgabet i Kommissionens forårsprognose 2018 vurderes konjunkturforholdene i Ungarn som gode i 2018. Ungarns offentlige gældskvote ligger over tærsklen på 60 % af BNP. Den strukturelle minimumsindsats, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 og kravsmatrixen, som tager hensyn til den nuværende økonomiske situation og problemer, hvad angår målet om de offentlige finansers holdbarhed, beløber sig til mindst1 % af BNP i 2018. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 vil den strukturelle saldo blive yderligere forværret med 0,5 % af BNP i 2018. En strukturel minimumsforbedring på 1 % af BNP i 2018 vil derfor skabe et behov for at vedtage foranstaltninger, der giver et samlet udbytte på 1,5 % af BNP sammenlignet med det nuværende referencescenarie i Kommissionens forårsprognose 2018. Da der kræves en betydelig strukturel konsolideringsindsats som følge af den krævede minimumstilpasning, er det hensigtsmæssigt ikke at kræve nogen yderligere tilpasning oven på minimumskravet på 1 % af BNP.

               (8)Den påkrævede forbedring af den strukturelle saldo med 1 % af BNP i 2018 svarer til en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på højst 2,8 % i 2018.

               (9)Det er hensigtsmæssigt, at denne henstilling offentliggøres.

               (10)For at nå budgetmålsætningerne i henstillingen er det afgørende, at Ungarn vedtager og omhyggeligt gennemfører de nødvendige foranstaltninger samt nøje følger udviklingen i de nuværende udgifter —

               VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               (1)Ungarn bør træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 2,8 % i 2018, hvilket svarer til en årlig strukturtilpasning på 1 % af BNP, hvilket bringer landet ind på en passende tilpasningskurs hen imod den mellemfristede budgetmålsætning.

               (2)Ungarn bør anvende alle uventede indtægter til at nedbringe underskuddet. Budgetkonsolideringsforanstaltningerne bør sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo på en vækstfremmende måde.

               (3)Ungarn bør rapportere til Rådet senest den 15. oktober 2018 om de foranstaltninger, der er truffet for at efterkomme denne henstilling.Rapporten skal angive tilstrækkeligt specificerede og troværdigt bebudede foranstaltninger, herunder hver enkelt foranstaltnings budgetvirkning, samt ajourførte og detaljerede budgetfremskrivninger for 2018.

               Denne henstilling er rettet til Ungarn.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den23.5.2018
            COM(2018) 422 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Rumæniens nationale reformprogram for 2018og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2018

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Rumæniens nationale reformprogram for 2018

                  og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2018

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2018 om samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 22. marts 2018 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 22. november 2017 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Rumænien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 7. marts 2018 blev landerapporten for Rumænien
                  4
                for 2018 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Rumæniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 11. juli 2017, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Rumæniens nationale Europa 2020-mål.

               (3)Rumænien fremlagde sit nationale reformprogram for 2018 den 10. maj og sit konvergensprogram for 2018 den 14. maj 2018. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (5)Rumænien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Ifølge konvergensprogrammet for 2018 forventer regeringen et samlet underskud på 2,95 % af BNP i 2018 og derefter en gradvis forbedring til 1,45 % % af BNP i 2021. Den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. et strukturelt underskud på 1 % af BNP, forventes ikke at blive opfyldt i 2021, hvor programmets tidshorisont slutter. Den genberegnede strukturelle saldo forventes at ligge på -2,1 % i 2021. Ifølge konvergensprogrammet ventes den offentlige gældskvote at forblive under 40 % i 2021. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er gunstigt. Endvidere er de foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål, ikke tilstrækkeligt udspecificeret.

               (6)Den 16. juni 2017 besluttede Rådet i henhold til artikel 121, stk. 4, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde ("TEUF"), at der i Rumænien var konstateret en væsentlig afgivelse fra den mellemfristede målsætning i 2016. I betragtning af den konstaterede væsentlige afvigelse henstillede Rådet den 16. juni 2017, at Rumænien træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter
                  7
                ikke overstiger 3,3 % i 2017, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,5 % af BNP. Den 5. december 2017 konkluderede Rådet, at Rumænien ikke havde truffet nogen virkningsfulde foranstaltninger som reaktion på Rådets henstilling af 16. juni 2017 og fremsatte en revideret henstilling. I den nye henstilling henstillede Rådet, at Rumænien træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,3 % i 2018, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,8 % af BNP. Den XX juni 2018 konkluderede Rådet, at Rumænien ikke havde truffet nogen virkningsfulde foranstaltninger som reaktion på Rådets henstilling af 5. december 2017. På grundlag af de endelige tal for 2017 blev det endvidere konstateret, at Rumænien havde en væsentlig afvigelse fra den anbefalede tilpasning i 2017. Kommissionen rettede en advarsel til Rumænien den 23. maj 2018 om, at der var konstateret en væsentlig afvigelse fra tilpasningsstien hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i 2017, jf. artikel 121, stk. 4, i TEUF og artikel 10, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97. Den XX. juni 2018 vedtog Rådet efterfølgende en henstilling, som bekræftede nødvendigheden af, at Rumænien træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 3,3 % i 2018, svarende til en årlig strukturel tilpasning på mindst 0,8 % af BNP. På basis af Kommissionens forårsprognose 2018 er der risiko for en afvigelse fra henstillingen i 2018.

               (7)For 2019 henstillede Rådet den XX. juni 2018, at Rumænien træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 5,1 %, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,8 % af BNP. På basis af Kommissionens forårsprognose 2018 er der risiko for en afvigelse fra dette krav i 2019. I Kommissionens forårsprognose 2018 blev det offentlige underskud desuden anslået at udgøre 3,4 % af BNP i 2018 og 3,8 % af BNP i 2019, hvilket er over den traktatfæstede referenceværdi på 3 % af BNP. Generelt er Rådet af den opfattelse, at der i 2018 i lyset af de stærkt forværrede budgetudsigter bør træffes væsentlige nye foranstaltninger for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i overensstemmelse med den henstilling, der blev rettet til Rumænien den XX. juni 2018 med henblik på at rette op på den væsentlige konstaterede afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning.

               (8)I Rumæniens budgetplanlægning ses der jævnligt bort fra, hvad der foreskrives i den finanspolitiske ramme på trods af behovet for ansvarlig finanspolitik. Rumæniens lov om finanspolitisk ansvarlighed gennemfører finanspagten i national lovgivning. Reglerne er udformet korrekt, men i praksis ses der igen og igen bort fra dem. I 2016 oversteg det strukturelle underskud den mellemfristede målsætning, hvilket er i strid med reglen om underskud. Både budgettet for 2017 og 2018 sigtede på et samlet underskud tæt på 3 % af BNP, hvilket indebærer en forværring af den strukturelle saldo i forhold til reglen. De to budgetændringer, der blev foretaget i 2017, var ikke i overensstemmelse med reglerne, som forbyder en stigning i loftet for det samlede og det primære underskud og stigninger i henholdsvis personaleudgifter og de samlede offentlige udgifter i det igangværende finansår. Endvidere fik parlamentet i 2017 lige som i tidligere år først en ajourføring af den finanspolitiske strategi længe efter den foreskrevne frist og kunne således ikke give budgetplanlægningen et mere langsigtet perspektiv.

               (9)Overholdelsen af skattereglerne er fortsat lav, især for moms. I det forgangne år har Rumænien kun gjort begrænsede fremskridt med at efterleve den landespecifikke henstilling, som gentagne gange er fremsat, om at øge overholdelsen af skattereglerne og skatteinddrivelsen. Med hensyn til moms er der stadig stor forskel på de indtægter, der teoretisk kan forventes, og de indtægter, der rent faktisk inddrives. Myndighederne indførte opdelte betalinger for at forbedre overholdelsen. Dette er frivilligt undtaget for insolvente selskaber og skatteydere med væsentlige udestående momsgæld. Foranstaltningen har dog endnu ikke givet noget væsentligt resultat. Indførelsen af elektroniske kasseapparater, som er forbundet til skattemyndighedernes informationssystem, er endnu ikke sket.

               (10)Finanssektoren har det bedre, men der bør holdes øge med udviklingen på visse områder. Banksektoren har et godt kapitalgrundlag, og kvaliteten af aktiverne er blevet bedre. Der er dog adskillige lovgivningsmæssige tiltag, som risikerer at påvirke afhændelsen af misligholdte lån og kreditter og investeringer negativt, hvilket retfærdiggør nøje overvågning. Den seneste reduktion i bidragene til anden søjle af pensionskasserne, som er bidragsfinansieret, lettede de kortsigtede finanspolitiske problemer, men kan få negative følger for kapitalmarkedernes udvikling.

               (11)Arbejdsmarkedet er blevet strammere grundet beskæftigelsesvæksten samt en reduktion i arbejdsstyrken grundet demografisk aldring og emigration. Rumænien har samtidig et væsentligt uudnyttet arbejdskraftpotentiale, og mange grupper, bl.a. unge romaer, langtidsledige og personer med handicap, har svært ved at få adgang til arbejdsmarkedet. I det seneste år har Rumænien kun gjort begrænset fremskridt med at efterleve den landespecifikke henstilling om at styrke målrettede aktiveringspolitikker og integrerede offentlige tjenester, hvor der fokuseres på dem, der er længst fra arbejdsmarkedet. På trods af øgede finansielle incitamenter til mobilitetsordninger er deltagelsen i aktiv arbejdsmarkedspolitik forblevet meget lav, og den administrative byrde har været høj. Programmer for samfundsarbejde af lokal interesse har kun i ringe grad skabt de nødvendige færdigheder og støttet overgangen til almindelig beskæftigelse. Der findes ingen behandlingsplaner for langtidsledige og socialhjælpsmodtagere. Samarbejdet mellem offentlige arbejdsformidlinger og henholdsvis offentlige og eksterne udbydere af sociale tjenester og uddannelse har været begrænset.

               (12)Risikoen for fattigdom og social udelukkelse har været meget stor. Især familier med børn, personer med handicap, romaer og landbefolkningen har været ramt. Der findes stadig store indkomstforskelle, hvilket også skyldes, at skatte- og socialsikringssystemet ikke har den store indflydelse på at mindske uligheder i markedsindkomsten. Det sociale referenceindeks, som er en reference, der benyttes ved beregning af de fleste sociale ydelser, er ikke blevet ajourført siden 2008. Loven om minimumsinklusionsindkomst, som efter planen skulle være trådt i kraft i 2018, ville have øget socialhjælpens dækning og gjort den mere tilstrækkelig. Dens ikrafttræden blev dog udskudt med mere end et år. Det forhold, at pensionsalderen er lavere for kvinder, betyder, at de er berettiget til lavere pension, hvilket forværrer den alderdomsbetingede fattigdom og øger de beskæftigelsesmæssige forskelle mellem mænd og kvinder.

               (13)Arbejdsmarkedsparterne har kun i meget begrænset omfang været inddraget i udformningen og gennemførelsen af økonomiske og samfundsmæssige reformer. Ofte tages arbejdsmarkedsparternes synspunkter ikke i betragtning, selv når de nærmer sig hinanden. Rammerne for kollektive overenskomstforhandlinger i Rumænien fremmer ikke et velfungerende forhold mellem arbejdsmarkedets parter. Den sociale dialog er kendetegnet ved et ringe niveau af overenskomstforhandlinger, især på sektorniveau, og begrænset medlemskab af fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer. Noget af det, der forhindrer en effektiv arbejdsmarkedsdialog, er de høje grænser for, hvornår arbejdsmarkedets parter skal være repræsenteret, og den vage definition af sektorer. Der er stadig ikke gjort betydeligt fremskridt med at forbedre rammerne ved hjælp af lovgivningsændringer.

               (14)I de seneste fem år er mindstelønnen blevet sat op vilkårligt. Siden 2015 er mindstelønnen steget med over 60 %. I 2017 tjente ca. 30 % af arbejdstagerne mindstelønnen, hvilket tyder på en stærk komprimeret lønstruktur. Arbejdsmarkedsparterne har godkendt et forslag om et objektiv ordning for mindstelønsstigninger, men den anvendes ikke af staten.

               (15)Der findes ikke de færdigheder, som økonomien har behov for. Det lave niveau af basale færdigheder og digitale færdigheder har negative konsekvenser for konkurrenceevnen, beskæftigelsen og konvergensen. Deltagelsen i voksenuddannelse har været meget lav. Der findes endnu ikke en ordning, der kan benyttes til at afpasse den aktive arbejdsmarkedspolitik med efterspørgslen efter færdigheder, og kapaciteten til at forudsige, hvilke færdigheder der bliver brug for, og vurdere virkningen af nye teknologier er lav. Erhvervsuddannelse anses fortsat for at være det næstbedste valg og er ikke tilstrækkeligt tilpasset til arbejdsmarkedets krav og regionale eller sektorspecifikke strategier om specialisering.

               (16)Uddannelsessystemets dårlige resultater medfører meget ulige muligheder og svækker Rumæniens vækstmuligheder på lang sigt. Udbuddet af og adgangen til inklusiv almen uddannelse af god kvalitet, især for romaer og børn i landområder, er en udfordring. Der er endnu ikke udviklet en metode til at tackle segregation i skolerne. Andelen af elever, der går ud af skolen i en tidlig alder, er faldende, men stadig høj. Man er i gang med at udvikle en metode til tidligt at opdage, hvilke børn der risikerer at gå ud af skolen, men der er ringe fokus på uddannelse af god kvalitet. Der er truffet visse foranstaltninger med henblik på kvalitetssikring i skolen og på videregående uddannelser, men det er stadig et område med udfordringer. Uddannelsesniveauet på videregående uddannelser er meget lavt. Investeringerne i uddannelse er forholdsvis lave, og navnligt dårligt stillede skoler får ikke den nødvendige støtte.

               (17)Folkesundheden er blevet bedre, men er stadig under standarden i EU. Det er fortsat en udfordring at få adgang til sundhedspleje, hvilket har negative konsekvenser for børns udvikling, for arbejdsstyrkens beskæftigelsesegnethed og for den ældre befolknings sundhed. Få midler og dårlig udnyttelse af ressourcer sammenholdt med en betydelig mangel på læger og sygeplejesker betyder, at sundhedssystemet ikke er særligt effektivt. Adgang til sundhedsplejen er begrænset af en udbredt brug af uformel betaling og store afstande til sundhedsinfrastrukturer. Rumænien har gjort visse fremskridt med at efterleve de landespecifikke henstillinger om at begrænse uformelle betalinger, og man er ved at indføre en overvågningsordning, selv om det stadig ikke vides, hvor stor virkning, den reelt får. Der er hidtil opnået begrænset fremskridt med at efterleve den landespecifikke henstilling om at fremme ambulant behandling. Den igangværende gennemførelse af den nationale sundhedsstrategi spoleres af skiftende prioriteter og dårlig investeringsplanlægning.

               (18)Den strategiske planlægning, offentlige høringer og konsekvensanalyser af lovgivning spiller fortsat ikke en stor rolle i forbindelse med udformningen, gennemførelsen og overvågningen af politikker. Dette forringer kvaliteten af lovgivningen og gør dens konsekvenser mindre forudsigelige. Desuden belaster hyppige lovgivningsændringer, såsom ændringer af skattelovgivningen, erhvervsklimaet. De relevante parter inddrages kun i ringe grad i udformningen og gennemførelsen af reformer, og der finder sjældent en reel dialog sted, selv om de institutionelle rammer er til stede. Den ordning, der skal sikre, at der tages højde for interesserede parters holdning i offentlige høringer, sikrer ikke, at der følges ordentligt op herpå. Et konkret eksempel herpå er tilsidesættelsen af et forslag om en objektiv ordning til at øge mindstelønnen, som arbejdsmarkedets parter havde godkendt, og som ville have betydet, at en landespecifik henstilling ville være blevet efterlevet. Der er ikke opnået nogen målbare resultater med reformerne af den offentlige forvaltning. Vedtagelsen af relevant lovgivning om forvaltning af menneskelige ressourcer i den offentlige forvaltning er blevet forsinket. Regeringens generalsekretariat spiller en begrænset rolle hvad angår kvalitetskontrol af politikudformningen.

               (19)Den ringe infrastruktur, bl.a. inden for transport-, vand- og affaldssektoren, begrænser Rumæniens vækstmuligheder. De offentlige investeringer har ikke stor effekt, især hvad angår udarbejdelse og prioritering af projekter. Infrastrukturen, dvs. vejnet, jernbaner og vandveje, er generelt stadig dårlig og upålidelig, og reformen af transportsektoren går meget langsomt. Det går også langsom med at gøre fremskridt med reformen af affaldshåndteringen, ligesom der også er udfordringer forbundet med sektorerne for fast affald og spildevand. Tanken med den overordnede transportplan og den nationale plan for spildevandsforvaltning var at skabe en fast køreplan for investeringer og styrke den administrative kapacitet i disse sektorer, men indtil videre er der ikke gjort store fremskridt med at afstemme projektudarbejdelsen med den strategiske planlægning. Rumænien har gjort begrænsede fremskridt med at efterleve den landespecifikke henstilling om at styrke projektprioriteringen og -forberedelsen i forbindelse med offentlige investeringer.

               (20)Effektive og gennemsigtige offentlige udbud er altafgørende for at tackle vigtige politiske udfordringer for Rumænien, herunder effektiv brug af offentlige midler, bekæmpelse af korruption og fremme af innovation og bæredygtig og inklusiv vækst. Rumænien har gjort visse fremskridt med at efterleve den landespecifikke henstilling om at gennemføre den offentlige udbudsstrategi, men planen er endnu ikke fuldt ud gennemført. Samtidig er der stadig udfordringer forbundet med at gøre offentlige udbud mere effektive og anvende dem strategisk samt med at sikre effektiv revision og kontrol med svig. Der skal løbende holdes øje med, at de foranstaltninger, der træffes, har en vedvarende virkning, og at reformerne fastholdes. Problemer med effektivitet og gennemsigtighed i forbindelse med offentlige udbud gør sig især gældende for de store investeringer i sundhedsinfrastruktur i de regionale hospitaler for Iaşi, Cluj og Craiova.

               (21)Statsejede virksomheder spiller en central rolle i vigtige infrastruktursektorer såsom energi og jernbanetransport. Deres operationelle og finansielle resultater er dog ringere end deres modparters i den private sektor. Selskabsstyringen af statsejede virksomheder er blevet betydeligt svækket på det seneste, hvilket har sat det fremskridt, der var gjort med at efterleve de landespecifikke henstillinger fra 2015 og 2016, tilbage. Ikke alene har gennemførelsen af ny lovgivning været tøvende, men der gøres også forsøg på at fritage en række virksomheder fra dens anvendelse. Derudover er offentliggørelsen af finansielle oplysninger om statsejede virksomheder blevet forsinket. Det går ud over forhold, som er vigtige for at fremme den effektive udnyttelse af offentlige ressourcer, og det giver mulighed for at forvride investeringsbeslutninger. I februar 2018 bad forfatningsdomstolen parlamentet om at tage ovennævnte undtagelser op til fornyet overvejelse.

               (22)Udviklingen i det seneste år har i høj grad sat spørgsmålstegn ved, hvorvidt de væsentlige fremskridt, Rumænien har gjort med at reformere retsvæsenet og tackle korruption på højt niveau, virkelig er vedvarende og holdbare. Retsvæsenets uafhængighed udfordres, og retsinstanserne og retsreglerne for korruptionsbekæmpelse er under pres, samtidig med at fremskridtet med de øvrige problemer bremses yderligere. Gennemførelsen af strategien for korruptionsbekæmpelse for 2016-2020, som handler om at udvikle yderligere foranstaltninger til at forhindre og bekæmpe korruption, skrider fremad på teknisk plan, men der er behov for mere konkret politisk støtte, da korruption og forvaltningsproblemer i den offentlige sektor findes på alle niveauer og er blandt erhvervslivets største udfordringer.

               (23)Som led i mekanismen for samarbejde og kontrol følger Kommissionen fortsat retsreformerne og bekæmpelsen af korruption i Rumænien. Disse områder er derfor ikke omhandlet i de landespecifikke henstillinger til Rumænien, men er relevante for udviklingen af et positivt samfundsøkonomisk klima i landet.

               (24)Som led i det europæiske semester 2018 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Rumæniens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2018. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2018, det nationale reformprogram for 2018 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Rumænien de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Rumænien, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (25)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2018, og dets holdning
                  8
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               HENSTILLER, at Rumænien i 2018 og 2019 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.Sikre efterlevelse af Rådets henstilling af XX. juni 2018 med henblik på at rette op på den væsentlige afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Sikre den fulde anvendelse af de finanspolitiske rammer. Styrke overholdelsen af skattelovgivningen og skatteinddrivelsen.

               2.Afslutte reformen om minimumsinklusionsindkomst. Forbedre den sociale dialog. Sikre, at mindstelønsdannelsen baseres på objektive kriterier. Forbedre opkvalificeringen og udbuddet af god almen uddannelse, især for romaer og børn i landområder. Forbedre adgangen til sundhedspleje, bl.a. ved omlægning til ambulant behandling.

               3.Gøre beslutningstagningen mere forudsigelig ved at håndhæve en systematisk og effektiv brug af konsekvensanalyser af lovgivning og ved at høre og inddrage interessenter i udviklingen og gennemførelsen af reformer. Forbedre udarbejdelsen og gennemførelsen af store infrastrukturprojekter og fremskynde deres gennemførelse, især i transportsektoren, affaldssektoren og spildevandssektoren. Øge gennemsigtigheden og effektiviteten i forbindelse med offentlige udbud. Styrke virksomhedsledelsen i statsejede virksomheder.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 422 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 og P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 221 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.

                     (8)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 23.5.2018
            COM(2018) 433 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS AFGØRELSE
            om ophævelse af beslutning 2009/414/EF om et uforholdsmæssigt stort underskud i Frankrig

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS AFGØRELSE

               om ophævelse af beslutning 2009/414/EF om et uforholdsmæssigt stort underskud i Frankrig

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

               under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 12,

               under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen, og

               ud fra følgende betragtninger:

               (1)Den 27. april 2009 fastslog Rådet efter henstilling fra Kommissionen ved beslutning 2009/414/EF
                  1
               , at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Frankrig, jf. traktatens artikel 126, stk. 6. Rådet konstaterede, at det offentlige underskud for 2008 lå på 3,2 % af BNP, hvilket er over referenceværdien i traktaten på 3 % af BNP. Den offentlige bruttogæld (som havde ligget over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP siden 2003) forventedes at udgøre 66,7 % af BNP i 2008.

               (2)På samme dato rettede Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen i henhold til traktatens artikel 126, stk. 7, og artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97
                  2
                en henstilling til Frankrig med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2012
                  3
               . Rådet fastsatte ved samme lejlighed den 27. oktober 2009 som frist for at træffe virkningsfulde foranstaltninger.

               (3)Efterfølgende rettede Rådet en ny henstilling til Frankrig den 2. december 2009 på grundlag af traktatens artikel 126, stk. 7, hvorved fristen for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud blev forlænget til 2013. Rådet fandt, at Frankrig havde truffet virkningsfulde foranstaltninger, men at der var indtruffet uventede økonomiske begivenheder med store ugunstige konsekvenser for de offentlige finanser.

               (4)Den 21. juni 2013 rettede Rådet på grundlag af traktatens artikel 126, stk. 7, en ny henstilling til Frankrig, som forlængede fristen for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud til 2015. Rådet fandt, at de tilgængelige oplysninger ikke gjorde det muligt at konkludere, at der ikke var truffet virkningsfulde foranstaltninger, men at der var indtruffet uventede økonomiske begivenheder med store ugunstige konsekvenser for de offentlige finanser.

               (5)Derefter rettede Rådet den 10. marts 2015 i henhold til traktatens artikel 126, stk. 7, en ny henstilling til Frankrig med henblik på at bringe situationen med det uforholdsmæssigt store underskud til ophør senest i 2017. Rådet fastsatte den 10. juni 2015 som Frankrigs frist til at aflægge udførlig rapport om de foranstaltninger, der var truffet.

               (6)Den 1. juli 2015 konkluderede Kommissionen, at målene for det samlede underskud for Frankrig forventedes at blive nået i både 2015 og 2016, mens den planlagte finanspolitiske indsats i henhold til alle parametre forventedes at ligge under den anbefalede i 2015 og 2016. På grundlag af metoden til vurdering af, om der er truffet virkningsfulde foranstaltninger, fandt Kommissionen derfor, at proceduren skulle stilles i bero.

               (7)I henhold til artikel 4 i protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaterne, er det Kommissionen, som skal tilvejebringe de data, der skal benyttes til gennemførelsen af proceduren. Som led i gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette oplysninger om det offentlige underskud og den offentlige gæld samt andre relaterede variabler to gange årligt, nemlig inden den 1. april og inden den 1. oktober, jf. artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 479/2009
                  4
               .

               (8)Ophævelse af en afgørelse om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, bør ske ved en afgørelse vedtaget af Rådet på grundlag af de indberettede oplysninger. Desuden bør en afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud kun ophæves, hvis Kommissionens prognoser viser, at underskuddet ikke vil overstige traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden
                  5
               .

               (9)På grundlag af de data, som Kommissionen (Eurostat) har fremlagt i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 479/2009 efter indberetningen fra Frankrig i april 2018
                  6
               , og på grundlag af stabilitetsprogrammet for 2018 og Kommissionens forårsprognose 2018 kan der drages følgende konklusioner:

               –Det offentlige underskud blev reduceret til 2,6 % af BNP i 2017 efter at have været oppe på 3,4 % af BNP i 2016. I forhold til budgetmålsætningerne for 2017 skyldtes nedbringelsen af underskuddet i det år hovedsagelig opdriften i skatteindtægterne (0,7 % af BNP), især med hensyn til moms og selskabsskat.

               –Ifølge stabilitetsprogrammet for 2018-2022, som blev fremlagt af den franske regering den 25. april 2018, vil det offentlige underskud blive reduceret til 2,3 % af BNP i 2018 og stige en smule til 2,4 % af BNP i 2019. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2018 vil underskuddet udgøre 2,3 % af BNP i 2018 og 2,8 % af BNP i 2019, hvilket er under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i prognoseperioden.

               –Den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede offentlige saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, blev forbedret med 0,5 % af BNP i 2017. Den akkumulerede forbedring af den strukturelle saldo siden 2015 udgjorde 0,7 % af BNP.

               –Den offentlige bruttogæld steg fra 96,6 % i 2016 til 97,0 % i 2017, hvilket primært skyldtes gældsforøgende stockflow-tilpasninger, da det primære underskud og rentebetalingerne stort set blev opvejet af realvækstens og inflationens gældsreducerende virkninger. Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2018 forventes gældskvoten at falde til 96,4 % i 2018 og 96,0 % i 2019, hovedsaglig på grund af en høj nominel vækst, der opvejer de primære underskud og rentebetalingerne.

               (10)I henhold til traktatens artikel 126, stk. 12, skal en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.

               (11)Efter Rådets opfattelse er det uforholdsmæssigt store underskud i Frankrig blevet korrigeret, og beslutning 2009/414/EF bør derfor ophæves.

               (12)Fra 2018, dvs. året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, er Frankrig underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og bør nærme sig den mellemfristede målsætning i et rimeligt tempo, herunder overholde udgiftsbenchmarket og gældskriteriet, jf. artikel 2, stk. 1a, i forordning (EF) nr. 1467/97 —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

               Artikel 1

               Ud fra en samlet vurdering kan det konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Frankrig er blevet korrigeret.

               Artikel 2

               Beslutning 2009/414/EF ophæves.

               Artikel 3

               Denne afgørelse er rettet til Den Franske Republik.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        Rådets beslutning 2009/414/EF af 27. april 2009 om et uforholdsmæssigt stort underskud i Frankrig (EUT L 135 af 30.5.2009, s. 19).

                     (2)

                        Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

                     (3)

                        Alle dokumenter i relation til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Frankrig findes på: https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-and-fiscal-policy-coordination/eu-economic-governance-monitoring-prevention-correction/stability-and-growth-pact/corrective-arm-excessive-deficit-procedure/ongoing-excessive-deficit-procedures/france_en#ongoing-procedure.

                     (4)

                        Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af 25. maj 2009 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1).

                     (5)

                        I overensstemmelse med "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form" som vedtaget af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg den 15. maj 2017, som kan ses på:http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-9344-2017-INIT/en/pdf

                     (6)

                        Eurostat har udtrykt forbehold for kvaliteten af de data, som Frankrig har indberettet. For det første mener Eurostat, at Agence Française de Développement bør klassificeres i sektoren offentlig forvaltning og service, hvilket ville give en stigning i den offentlige gæld. For det andet mener Eurostat, at statens kapitaltilførsel til AREVA (0,1 % af BNP) i 2017 bør behandles som en kapitaloverførsel, hvilket har en indvirkning på underskuddet.