title: 2012/417/EU: Kommissionens henstilling af 17. juli 2012 om adgang til og bevaring af videnskabelig information

text:
               21.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 194/39

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 17. juli 2012
   om adgang til og bevaring af videnskabelig information
   (2012/417/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I Kommissionens meddelelse Europa 2020 (1) foreslås det, at udviklingen af en økonomi baseret på viden og innovation gøres til en prioritet.

               (2)

               Målene i Europa 2020-strategien er anført mere detaljeret i navnlig flagskibsinitiativerne »En digital dagsorden for Europa« (2) og »Innovation i EU« (3). Et af de tiltag, der skal gennemføres under den »digitale dagsorden«, består i at sikre bred formidling af offentligt finansieret forskning via fri adgang til publikation af videnskabelige data og dokumenter. »Innovation i EU«-initiativet opfordrer til, at der oprettes et europæisk forskningsrum (EFR), som kan bidrage til at fjerne hindringer for mobilitet og grænseoverskridende samarbejde. Det anføres deri, at fri adgang til publikationer og data fra offentligt finansieret forskning bør fremmes, og at den åbne adgang til publikationer bør gøres til et overordnet princip for de projekter, der finansieres af EU's forskningsrammeprogrammer.

               (3)

               Den 14. februar 2007 vedtog Kommissionen en meddelelse om videnskabelig information i den digitale tidsalder: adgang, formidling og bevarelse (4), som var ledsaget af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene. Den indeholdt en oversigt over situationen i Europa med hensyn til videnskabelig publikation og bevaring af forskningsresultater og behandlede også relevante organisatoriske, retlige, tekniske og finansielle spørgsmål.

               (4)

               Meddelelsen blev i november 2007 fulgt op af Rådets konklusioner om videnskabelig information i den digitale tidsalder: adgang, formidling og bevaring. Konklusionerne indeholdt en opfordring til Kommissionen om at eksperimentere med fri adgang til videnskabelige publikationer, der er resultatet af projekter, som finansieres af EU's forskningsrammeprogrammer, og angav en række tiltag, der skulle iværksættes af medlemsstaterne. Der er sket fremgang på nogle af de områder, der blev behandlet i konklusionerne, men ikke alle mål er nået, og der er ikke gjort lige store fremskridt i alle medlemsstater. Der er behov for EU-tiltag for at udnytte Europas forskningspotentiale mest muligt.

               (5)

               Politikkerne for fri adgang tager sigte på at give læserne vederlagsfri adgang til peer-review-evaluerede videnskabelige publikationer og forskningsdata så tidligt som muligt i formidlingsprocessen og muliggøre anvendelse og videreanvendelse af videnskabelige forskningsresultater. Sådanne politikker bør gennemføres under hensyntagen problematikken i forbindelse med intellektuelle ejendomsrettigheder.

               (6)

               Politikkerne for fri adgang til videnskabelige forskningsresultater bør gælde for al forskning, der modtager offentlige midler. Det forventes, at sådanne politikker vil forbedre forskningsvilkårene ved at mindske overlappende forskningsarbejde og nedbringe den tid, der bruges til at søge efter og få adgang til information, mest muligt. Dette vil fremskynde de videnskabelige fremskridt og gøre det lettere at samarbejde inden og uden for EU. Sådanne politikker vil også imødekomme det videnskabelige samfunds behov for større adgang til videnskabelig information.

               (7)

               Hvis samfundsaktørerne gives mulighed for at deltage i forskningscyklussen, forbedres innovationsresultaternes kvalitet, relevans, acceptabilitet og bæredygtighed, idet man dermed integrerer samfundets forventninger, behov, interesser og værdier. Fri adgang er et centralt element i medlemsstaternes politikker for ansvarlig forskning og innovation, i og med at forskningsresultaternes gøres tilgængelige for alle, og det gøres lettere for samfundet at engagere sig.

               (8)

               Virksomhederne vil også få fordel af en bredere adgang til videnskabelige forskningsresultater. Især vil de små og mellemstore virksomheder kunne forbedre deres innovationskapacitet. Derfor bør politikkerne for adgang til videnskabelig information også gøre det lettere for de private virksomheder at få adgang til videnskabelig information.

               (9)

               Internettet har ændret den videnskabelige og forskningsrelaterede verden fundamentalt. F.eks. har forskersamfundene eksperimenteret med nye måder til at registrere, attestere, formidle og bevare videnskabelige publikationer. Det er nødvendigt at tilpasse forsknings- og finansieringspolitikkerne til denne nye kontekst. Det bør henstilles til medlemsstaterne, at de tilpasser og udvikler deres politikker for fri adgang til videnskabelige publikationer.

               (10)

               Fri adgang til data fra videnskabelig forskning forbedrer datakvaliteten, mindsker behovet for overlappende forskningsarbejde, fremskynder de videnskabelige fremskridt og bidrager til at bekæmpe videnskabeligt svig. Ekspertgruppen på højt niveau om videnskabelige data understregede i sin endelige rapport »Riding the wave: How Europe can gain from the rising tide of scientific data« (5) fra oktober 2010, at det er af afgørende betydning, at de pålidelige data, der frembringes under den videnskabelige proces, udveksles og bevares. Derfor bør der hurtigst muligt iværksættes politiske tiltag med hensyn til adgang til data og følgelig rettes henstilling til medlemsstaterne herom.

               (11)

               Det er i offentlighedens interesse, at videnskabelige forskningsresultater bevares. Det har traditionelt været bibliotekerne, især de nationale pligtdeponeringsbiblioteker, som har haft ansvaret herfor. Mængden af forskningsresultater vokser kraftigt. Der bør etableres mekanismer, infrastruktur og softwareløsninger til at sikre langtidsbevaring af forskningsresultater i digital form. Det er afgørende at sikre en bæredygtig finansiering, da omkostningerne til datasikring for digitaliseret indhold stadig er forholdsvis høje. I betragtning af, hvor vigtigt det er at bevare forskningsresultater til fremtidig anvendelse, bør medlemsstaterne opfordres til at indføre eller styrke deres politikker på dette område.

               (12)

               De politikker, medlemsstaterne skal udvikle, bør fastlægges på nationalt eller subnationalt niveau afhængigt af den forfatningsmæssige situation og ansvarsfordelingen med hensyn til fastlæggelsen af forskningspolitik.

               (13)

               En solid e-infrastruktur, der understøtter det videnskabelige informationssystem, vil forbedre adgangen til videnskabelig information og langtidsbevaringen deraf. Det vil kunne fremme kollaborativ forskning. Ifølge Kommissionens meddelelse »IKT-infrastruktur til e-videnskab« (6) er e-infrastruktur »en infrastrukturramme, der gør det muligt at dele og få adgang til forskningsressourcer (hardware, software og indhold) nemt og hurtigt, hvor dette er nødvendigt for at fremme bedre og mere effektiv forskning«. Derfor bør der opfordres til, at sådanne infrastrukturformer og sammenkædningen deraf på europæisk niveau videreudvikles.

               (14)

               Udviklingen hen imod fri adgang er en verdensomspændende tendens, hvilket fremgår af »Revised strategy on UNESCO’s contribution to the promotion of open access to scientific information and research« (7) og OECD's erklæring om adgang til data fra forskning støttet af offentlige midler (8). Medlemsstaterne bør deltage i denne globale indsats og foregå med et godt eksempel ved at fremme et åbent, kollaborativt forskningsmiljø baseret på gensidighed.

               (15)

               Da publikationssektoren befinder sig i en overgangssituation, er det nødvendigt, at de berørte parter i fællesskab gennemfører denne overgangsproces og søger bæredygtige løsninger for den videnskabelige publikationsproces.

               (16)

               Den 12. december 2011 vedtog Kommissionen en pakke bestående af en meddelelse om åbne data, et forslag til direktiv om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF af 17. november 2003 om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer (9) og Kommissionens nye regler om de dokumenter, den besidder. I den pågældende pakke blev der gjort rede for Kommissionens strategi for åbne data i en enkelt sammenhængende ramme, som omfatter forskellige tiltag, bl.a. denne henstilling.

               (17)

               Denne henstilling ledsages af en meddelelse, hvori Kommissionen definerer sin politik og vision for fri adgang til forskningsresultater. Den skitserer de tiltag, Kommissionen vil iværksætte som et organ, der finansierer forskning fra EU-budgettet.

               (18)

               Sammen med denne henstilling og den ledsagende meddelelse vedtager Kommissionen en meddelelse om »Det europæiske forskningsrum: et styrket partnerskab om videnskabelig topkvalitet og vækst«, hvori den opstiller de vigtigste prioriteter for at realisere det europæiske forskningsrum fuldt ud, herunder optimal cirkulation af, adgang til og overførsel af videnskabelig viden,

         HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:

      Fri adgang til videnskabelige publikationer

               1.

               At de fastlægger klare politikker for formidling af og fri adgang til videnskabelige publikationer, der hidrører fra offentligt finansieret forskning. Disse politikker bør omfatte:

                           —

                           konkrete mål og indikatorer til at måle fremskridt

                           —

                           gennemførelsesplaner, herunder fordeling af ansvarsområder

                           —

                           hermed forbunden finansiel planlægning.

                     At de sikrer, at disse politikker fører til:

                           —

                           at der bør være fri adgang til publikationer, der hidrører fra offentligt finansieret forskning, hurtigst muligt, helst straks og under alle omstændigheder senest seks måneder efter publikationsdatoen, dog tolv måneder efter publikationsdatoen for så vidt angår samfundsvidenskab og humanistiske videnskaber

                           —

                           at licenssystemer bidrager til at åbne adgang til videnskabelige publikationer, der hidrører fra offentligt finansieret forskning, på en afbalanceret måde, der er i overensstemmelse med og ikke indskrænker den gældende lovgivning om ophavsret, og ansporer forskerne til at bevare deres ophavsret, samtidig med at de giver licenser til udgiverne

                           —

                           at det akademiske karrieresystem støtter og belønner forskere, der deltager i en kultur med udveksling af resultaterne af deres forskning, navnlig ved at sikre fri adgang til deres publikationer og ved at udvikle, anspore og anvende nye alternative modeller, parametre og indikatorer for karriereevaluering

                           —

                           at gennemsigtigheden øges, bl.a. ved at offentligheden informeres om aftaler mellem offentlige institutioner eller grupper af offentlige institutioner og udgivere med henblik på tilvejebringelse af videnskabelig information. Dette bør omfatte aftaler, der dækker såkaldte »big deals«, dvs. pakker af trykte og elektroniske tidsskriftabonnementer, der tilbydes til rabatpris

                           —

                           at små og mellemstore virksomheder og forskere har den bredeste og billigst mulige adgang til videnskabelige publikationer af resultaterne af forskning, der modtager offentlig finansiering.

               2.

               At de sikrer, at de forskningsfinansierende institutioner, der har ansvaret for at forvalte offentlige forskningsmidler, og de akademiske institutioner, der modtager offentlig finansiering, gennemfører politikkerne ved at:

                           —

                           fastlægge institutionelle politikker for formidling af og fri adgang til videnskabelige publikationer; etablere gennemførelsesplaner for de pågældende finansieringsinstitutioner

                           —

                           stille den nødvendige finansiering til rådighed for formidling (inkl. fri adgang), som åbner mulighed for forskellige formidlingskanaler, herunder digital e-infrastruktur samt nye og eksperimenterende metoder til formidling af forskningsdata

                           —

                           tilpasse ansættelses- og karriereevalueringssystemet for forskere og evalueringssystemet for tildeling af forskningslegater til forskere, således at man belønner dem, der deltager i en kultur for udveksling af resultaterne af deres forskning. Der bør etableres bedre systemer, hvori der tages hensyn til de forskningsresultater, som stilles til rådighed gennem fri adgang, og udvikles, fremmes og anvendes nye, alternative modeller, parametre og indikatorer for karriereevaluering

                           —

                           vejlede forskerne om, hvordan de skal overholde politikkerne for fri adgang, specielt i forvaltningen af deres intellektuelle ejendomsrettigheder for at sikre fri adgang til deres publikationer

                           —

                           føre fælles forhandlinger med udgivere for at opnå de bedst mulige betingelser for adgang til publikationer, herunder anvendelse og videreanvendelse

                           —

                           sikre, at resultaterne af forskning, der modtager offentlig finansiering, er let identificerbare ved hjælp af hensigtsmæssige tekniske midler, bl.a. via metadata knyttet til elektroniske udgaver af forskningsresultater.

      Fri adgang til forskningsdata

               3.

               At de fastlægger klare politikker for formidling og fri adgang til forskningsdata, der hidrører fra offentligt finansieret forskning. Disse politikker bør omfatte:

                           —

                           konkrete mål og indikatorer til at måle fremskridt

                           —

                           gennemførelsesplaner, herunder fordeling af ansvarsområder (herunder hensigtsmæssige licensregler)

                           —

                           hermed forbunden finansiel planlægning.

                     At de sikrer, at disse politikker fører til:

                           —

                           at forskningsdata, som hidrører fra offentligt finansieret forskning, bliver offentligt tilgængelige og kan anvendes og videreanvendes via digital e-infrastruktur. Der bør tages behørigt hensyn til spørgsmål vedrørende især privatlivets fred, forretningshemmeligheder, national sikkerhed, legitime kommercielle interesser og intellektuel ejendomsret. Alle slags data, knowhow og/eller information, uanset form eller art, der opbevares af private parter i et fælles offentligt/privat partnerskab forud for forskningsaktiviteten og er blevet identificeret som sådan, falder ikke ind under en sådan forpligtelse

                           —

                           at datasæt gøres let identificerbare og kan knyttes til andre datasæt og publikationer gennem passende mekanismer, og at der gives yderligere information for at muliggøre, at de evalueres og anvendes korrekt

                           —

                           at de institutioner, der har ansvaret for forvaltningen af offentlig forskningsfinansiering, og akademiske institutioner, som er offentligt finansierede, bidrager til gennemførelsen af national politik ved at etablere mekanismer, der muliggør og belønner udveksling af forskningsdata

                           —

                           at man fremmer og/eller gennemfører uddannelsesprogrammer på højt niveau for nye faglige profiler på området databehandlingsteknologier.

      Bevaring og videreanvendelse af videnskabelig information

               4.

               At de styrker bevaringen af videnskabelig information ved at:

                           —

                           fastlægge og gennemføre politikker, herunder fordelingen af ansvarsområder for bevaring af videnskabelig information samt den dermed forbundne finansielle planlægning, for at sørge for datasikring og langtidsbevaring af forskningsresultater (primære forskningsdata og alle andre resultater, herunder publikationer)

                           —

                           sikre, at der findes et effektivt deponeringssystem for elektronisk videnskabelig information, som omfatter digitaliserede originalpublikationer og, når det er relevant, de relaterede datasæt

                           —

                           bevare den hardware og software, der er nødvendig for at læse informationerne i fremtiden, eller regelmæssigt flytte informationerne til nye software- og hardwaremiljøer

                           —

                           give diverse aktører de bedste muligheder for at tilbyde værdiforøgende tjenester baseret på videreanvendelse af videnskabelig information.

      E-infrastruktur

               5.

               At de videreudvikler e-infrastruktur, der understøtter systemet til formidling af videnskabelig information, ved at:

                           —

                           støtte infrastruktur for videnskabelige data, der fremmer formidling af viden, samt forskningsinstitutioner og finansieringsorganer i alle faser af dataenes livscyklus. Disse faser bør omfatte erhvervelse, datasikring, metadata, oprindelse, konstante identifikatorer, bemyndigelse, autentificering og dataintegritet. Der skal udarbejdes tilgange for at skabe en fælles brugerflade for datasøgning på alle fagområder, således at indlæringsperioden frem til produktivitet reduceres

                           —

                           støtte udvikling og uddannelse af nye kohorter af eksperter i dataintensiv datalogi, herunder dataspecialister, datateknikere og dataforvaltere

                           —

                           geare og udnytte de eksisterende ressourcer, så de kan blive økonomisk effektive og bruges til at innovere i forbindelse med analyseværktøjer, billeder, støtte til beslutningsprocessen, modeller og modelleringsværktøjer, simulationer, nye algoritmer og videnskabelig software

                           —

                           styrke infrastrukturen for adgang til og bevaring af videnskabelig information på nationalt niveau og afsætte de nødvendige midler hertil

                           —

                           sikre kvaliteten og pålideligheden af infrastruktur, bl.a. ved anvendelse af certificeringsmekanismer for arkiver

                           —

                           sikre interoperabilitet mellem e-infrastruktur på nationalt og globalt niveau.

               6.

               At de sikrer synergier mellem nationale e-infrastrukturer på europæisk og globalt niveau ved at:

                           —

                           bidrage til at skabe interoperabel e-infrastruktur, især i forbindelse med udveksling af videnskabelige data, idet der tages hensyn til erfaringerne med eksisterende projekter, infrastruktur og software udviklet på europæisk og globalt niveau

                           —

                           støtte tværnationalt samarbejde, som fremmer anvendelsen og udviklingen af informations- og kommunikationsteknologiinfrastruktur for videregående uddannelse og forskning.

      Multistakeholderdialog på nationalt, europæisk og internationalt niveau

               7.

               At de deltager i multistakeholderdialoger på nationalt, europæisk og/eller internationalt niveau om, hvordan man kan fremme fri adgang til og bevaring af videnskabelig information. Deltagerne bør navnlig kigge på:

                           —

                           metoder til at kæde publikationer sammen med de underliggende data

                           —

                           metoder til at forbedre adgangen og til at holde omkostningerne under kontrol, f.eks. gennem fælles forhandlinger med udgivere

                           —

                           nye forskningsindikatorer og bibliometri, som omfatter ikke blot videnskabelige publikationer, men også datasæt og andre former for resultater af forskningsaktiviteter og de enkelte forskeres arbejde

                           —

                           nye belønningssystemer og -strukturer

                           —

                           fremme af principperne for fri adgang og gennemførelse heraf på internationalt niveau, især i forbindelse med bilaterale, multilaterale og internationale samarbejdsinitiativer.

      Struktureret koordinering mellem medlemsstaterne på EU-plan og opfølgning af henstillingen

               8.

               At de ved udgangen af året udpeger et nationalt kontaktpunkt, som skal:

                           —

                           koordinere de foranstaltninger, der er anført i denne henstilling

                           —

                           optræde som samtalepartner med Europa-Kommissionen om spørgsmål vedrørende adgang til og bevaring af videnskabelig information, især bedre definitioner af fælles principper og standarder, gennemførelsesforanstaltninger og nye metoder til formidling og udveksling af forskning i det europæiske forskningsrum

                           —

                           rapportere om opfølgningen af denne henstilling.

      Gennemgang og rapportering

               9.

               At de underretter Kommissionen 18 måneder efter offentliggørelsen af denne henstilling i Den Europæiske Unions Tidende og hvert andet år derefter om foranstaltninger, der træffes som reaktion på de forskellige elementer i denne henstilling, i overensstemmelse med de formaliteter, der fastlægges og aftales. På dette grundlag vil Kommissionen gennemgå fremskridtene i hele EU for at vurdere, om der er behov for yderligere foranstaltninger for at nå de mål, der er fastsat i denne henstilling.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 2012.

            På Kommissionens vegne

         Neelie KROES

            Næstformand

      (1)  COM (2010) 2020 endelig af 3.3.2010, findes på: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:2020:FIN:DA:PDF

      (2)  COM (2010) 245 endelig af 26.8.2010, findes på: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0245:FIN:DA:PDF

      (3)  COM (2010) 546 endelig af 6.10.2010, findes på: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0546:FIN:DA:PDF

      (4)  COM (2007) 56 endelig af 14.2.2007, findes på: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52007DC0056:DA:NOT

      (5)  http://cordis.europa.eu/fp7/ict/e-infrastructure/docs/hlg-sdi-report.pdf

      (6)  COM (2009) 108 endelig.

      (7)  http://www.unesco.org/new/fileadmin/MULTIMEDIA/HQ/CI/CI/images/GOAP/OAF2011/213342e.pdf

      (8)  http://www.oecd.org/dataoecd/9/61/38500813.pdf

      (9)  EUT L 345 af 31.12.2003, s. 90.


title: Rådets henstilling af 14. juli 2015 om Rumæniens nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2015

text:
               18.8.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 272/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 14. juli 2015
   om Rumæniens nationale reformprogram for 2015 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2015
   (2015/C 272/01)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker. Strategien fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 14. juli 2015 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (3). Disse udgør tilsammen de »integrerede retningslinjer«, som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling (4) om Rumæniens nationale reformprogram for 2014 og afgav udtalelse om Rumæniens opdaterede konvergensprogram for 2014.

               (4)

               Den 28. november 2014 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester om samordning af de økonomiske politikker for 2015. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Rumænien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (5)

               Den 18. december 2014 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne om at stimulere investeringer, intensivere strukturreformer og forfølge en ansvarlig vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.

               (6)

               Den 26. februar 2015 offentliggjorde Kommissionen sin landerapport om Rumænien for 2015. Den analyserede Rumæniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget den 8. juli 2014. Landerapporten indeholder også resultaterne af den dybdegående undersøgelse i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionens analyse førte til den konklusion, at Rumænien har makroøkonomiske ubalancer, som kræver politiske tiltag og overvågning. I de tre på hinanden følgende EU-IMF-programmer er de eksterne og interne ubalancer blevet væsentligt reduceret. Risiciene fra Rumæniens forholdsvis store negative nettoinvesteringsposition over for udlandet og en svag mellemfristet eksportkapacitet fortjener imidlertid opmærksomhed. Der findes fortsat eksterne og interne svagheder i banksektoren.

               (7)

               Den 30. april 2015 fremlagde Rumænien sit nationale reformprogram for 2015 og sit konvergensprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (8)

               Den 22. oktober 2013 vedtog Rådet afgørelse 2013/531/EU (5), hvori det gav tilsagn om at stille mellemfristet finansiel bistand på op til 2 mia. EUR til rådighed for Rumænien i perioden indtil september 2015. Denne bistand er betinget af gennemførelsen af en samlet økonomisk politik. Selv om Rumænien under de aktuelle markedsforhold ikke agter at anmode om udbetaling af midler, forventes den forebyggende bistand at kunne bidrage til at konsolidere den makroøkonomiske, finanspolitiske og finansielle stabilitet og gennem strukturreformer at kunne styrke økonomiens modstandsdygtighed og vækstpotentiale. Når Rumænien ikke længere er underlagt programmet, vil landet igen blive fuldt integreret i det europæiske semester.

               (9)

               Rumænien er i øjeblikket omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Rumænien har i sit konvergensprogram anmodet om en midlertidig afvigelse på 0,5 % af BNP fra den krævede tilpasningskurs henimod den mellemfristede budgetmålsætning på grund af planlagte strukturreformer. Da programmet ikke indeholdt tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om de planlagte strukturreformer, har Rådet ikke mulighed for at vurdere, om de er realistiske. Rumænien anmodede ligeledes om anvendelse af pensionsreformklausulen. Reformens gennemførlighed skal godkendes af Eurostat. Baseret på Kommissionens prognose fra foråret 2015 vil det forventede strukturelle underskud på 3,4 % af BNP i 2016 ikke sikre en tilstrækkelig sikkerhedsmargen, hvad angår traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Rådet mener derfor ikke, at Rumænien opfylder kriterierne for at blive omfattet af den anmodede midlertidige afvigelse i 2016.

               (10)

               I konvergensprogrammet for 2015 planlægger regeringen at holde det samlede underskud på 1,5 % af BNP i 2015 og nedbringe det til 0,8 % af BNP i 2018. Regeringen planlægger at opfylde den mellemfristede målsætning — et strukturelt underskud på 1,0 % af BNP — fra 2016 og fremefter. Ifølge konvergensprogrammet forventes det, at gældskvoten når sit højeste niveau på 40,1 % i 2015 og derefter gradvist falder til 37,1 % i 2018. Det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for budgetfremskrivningerne, er positivt. Vigtige underskudsforøgende foranstaltninger, som regeringen godkendte den 25. marts og senatet den 27. april (6), som der er taget højde for i Kommissionens prognose fra foråret 2015, er ikke medtaget i konvergensprogrammet, selv om det kræves ifølge adfærdskodeksen. De foranstaltninger, der er nødvendige for at støtte underskudsmålene fra 2016 og fremefter, er ikke blevet tilstrækkeligt specificeret. Baseret på Kommissionens prognose fra foråret 2015 forventes den strukturelle saldo i 2015 at afvige med 0,3 % af BNP fra den mellemfristede målsætning. Det overstiger en smule afvigelsen på 0,25 % af BNP, der blev indrømmet i betalingsbalanceprogrammet på den betingelse, at samfinansieringen af EU-finansierede projekter stemmer overens med det, der er fastsat i budgettet. Afvigelsen forventes at blive betydelig i 2016 og nå 2,4 % af BNP, samtidig med at der kræves en tilpasning på 0,3 % af BNP. Det vil derfor være nødvendigt med yderligere foranstaltninger i 2015 og 2016. Med udgangspunkt i konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens prognose fra foråret 2015 mener Rådet, at der er risiko for, at Rumænien ikke overholder bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

               (11)

               Rumæniens finanspolitiske ramme er stort set sund, men anvendes ikke effektivt. De mellem- og langsigtede demografiske tendenser og den ringe udvikling af arbejdsmarkedet kan bringe den langsigtede holdbarhed af pensionssystemet i fare. Den pensionsreform, der blev lanceret i 2010, har allerede medført visse forbedringer, men loven om udligning af den lovbestemte pensionsalder for mænd og kvinder fra 2035, som blev foreslået af regeringen i december 2013, er endnu ikke blevet vedtaget af andetkammeret.

               (12)

               Den nylige nedsættelse af arbejdsgivernes socialsikringsbidrag har mindsket skattekilen, men på en vilkårlig måde. Skattekilen for lavere indkomster er fortsat høj (40 %) i forhold til andre europæiske lande. Skattesvig og skatteunddragelse er fortsat en stor udfordring og begrænser skatteprovenuet. De første skridt er taget i, hvad der forventes at blive en løbende omstrukturering af den rumænske skatteforvaltning. Et pilotprojekt om sort arbejde, manglende opgivelse af lønindkomster og skatteunddragelse blev gennemført i to regioner i 2014 og forventes at blive udbygget yderligere i 2015. Miljøbeskatningen blev styrket i 2014 og er nu tæt på EU-gennemsnittet.

               (13)

               Selv om der blev konstateret visse forbedringer i 2014, er beskæftigelsesfrekvensen og erhvervsfrekvensen fortsat lave, især blandt kvinder, unge, ældre arbejdstagere og romaer. De aktive arbejdsmarkedspolitikker er blevet revideret, men den samlede deltagelse i og finansiering af aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger er fortsat lav, især for erhvervsuddannelser, ordninger for anerkendelse af forudgående læring, mobilitetsincitamenter og foranstaltninger rettet mod langtidsledige. Rumænien har taget skridt til at takle ungdomsarbejdsløshed, navnlig gennem ungdomsgarantien, men der har været forsinkelser i gennemførelsen. Der er ikke sket fremskridt med at fastsætte gennemsigtige retningslinjer for fastsættelse af mindstelønnen. For at muliggøre personaliserede ydelser og mere sammenhængende resultater for de forskellige målgrupper har den offentlige arbejdsformidling brug for øget kapacitet, navnlig hvad angår personale, og en integreret ramme for foranstaltninger, der medfinansieres af de europæiske struktur- og investeringsfonde.

               (14)

               Rumænien står over for en række udfordringer på uddannelsesområdet: skolefrafaldet er stadig langt over EU-gennemsnittet, udbuddet af og adgangen til førskoleundervisning og børnepasningsordninger er begrænsede, især i landdistrikterne og for romasamfundet, deltagelsen i livslang læring er stadig langt under EU-gennemsnittet, kvaliteten og arbejdsmarkedsrelevansen af de videregående uddannelser er utilstrækkelig, og succesraten for videregående uddannelser er fortsat den anden laveste i Unionen. Rumænien er begyndt at tackle disse udfordringer med varierende grader af fremskridt på forskellige områder, og til dato ringe synlig virkning. Rumænien vedtog i juni 2015 to nationale strategier, en national strategi for livslang læring og en national strategi for mindskelse af skolefrafaldet. Det er nu vigtigt, at der gøres en indsats for at gennemføre dem hurtigt. Et nationalt program for førskoleundervisning og børnepasning blev udformet for perioden 2014-2019 og vil træde i kraft i det nye skoleår 2015-2016. Der er udarbejdet en strategi for de videregående uddannelser med det formål at øge relevansen af de videregående uddannelser ved i højere grad at tilpasse uddannelserne til arbejdsmarkedets behov og forbedre adgangen til videregående uddannelse for dårligt stillede grupper. Der er gennemført foranstaltninger for at forbedre erhvervsuddannelserne og lærlingeordningerne.

               (15)

               Det rumænske sundhedssystem er kendetegnet ved dårlige behandlingsresultater, dårlig økonomisk og geografisk tilgængelighed, lav finansiering og ineffektiv udnyttelse af ressourcer. Der er høj afhængighed af tjenester til indlagte patienter, og systemet lider under det omfattende ineffektive hospitalsnetværk, svage og fragmenterede henvisningsordninger og den lave andel af udgifter til primær sundhedspleje. Desuden bidrager den udbredte anvendelse af uformelle betalinger inden for det offentlige sundhedssystem til yderligere at reducere systemets tilgængelighed, effektivitet og kvalitet. Flere af de foranstaltninger og reformer i sundhedsvæsenet, der er blevet indført, har indsnævret finansieringskløften og forbedret standarden og tjenesternes effektivitet. Den nationale sundhedsstrategi 2014-2020, som fastsætter det strategiske grundlag for reformer af sundhedssektoren, blev godkendt i december 2014 og er nu ved at blive gennemført. Sundhedsministeriet og den nationale sygeforsikring overvejer forskellige foranstaltninger for at forbedre finansieringen af sundhedsydelser.

               (16)

               Bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse er fortsat en stor udfordring for Rumænien. Andelen af personer, der risikerer fattigdom eller social udstødelse, er faldende, men dog stadig høj (40 % i 2013) og langt over EU-gennemsnittet. De sociale overførsler (eksklusive pensioner) har begrænset virkning med hensyn til at nedbringe fattigdom, og særligt i forhold til børn. Sociale overførsler er ikke i tilstrækkelig grad tilknyttet aktiveringsforanstaltninger. Gennemførelsen af den sociale bistandsreform fra 2011 er stadig forsinket i forhold til planen. Strategien for social integration og bekæmpelse af fattigdom og de dermed forbundne handlingsplaner blev godkendt den 27. maj 2015. Der er gjort begrænsede fremskridt med indførelsen af en mindsteløn, der ville forenkle social bistand ved at kombinere tre eksisterende sociale overførsler og også ville styrke forbindelsen med aktiveringsforanstaltningerne. En lov om social økonomi, der har til formål at regulere området for social økonomi og forbedre erhvervsfrekvensen blandt sårbare befolkningsgrupper, blev vedtaget af regeringen i 2013, men debatteres stadig i parlamentet. Der er kun truffet få effektive foranstaltninger for at integrere romaerne. En revideret strategi for integration af romaer blev imidlertid vedtaget med en vis forsinkelse i januar 2015, men gennemførelsen er blevet forsinket.

               (17)

               Rumæniens administrative kapacitet er lav, fragmenteret og præget af en uklar ansvarsfordeling, hvilket hæmmer økonomiens konkurrenceevne. De grundlæggende årsager til de strukturelle svagheder er blevet identificeret, og en strategi til at takle udfordringerne i den offentlige forvaltning og i politikprioriteringen og koordineringen blev vedtaget i oktober 2014 sammen med en handlingsplan for gennemførelsen i perioden 2014-2020. Gennemførelsen er imidlertid blevet betydeligt forsinket. Uregelmæssigheder i de offentlige udbudsprocedurer har medført betydelige forsinkelser i gennemførelsen af EU's finansieringsprogrammer. De har negative virkninger for erhvervsklimaet og tilbageholder særdeles nødvendige investeringer i infrastruktur.

               (18)

               Der er gjort visse fremskridt med at styrke retssystemets uafhængighed, kvalitet og effektivitet, bekæmpe korruption på alle niveauer og sikre en effektiv gennemførelse af retsafgørelser. Ikke desto mindre er gennemførelsen af retsafgørelser fortsat svag i mange sager, og der er kun gjort begrænsede fremskridt med at forebygge og bekæmpe korruption på lavt niveau. Disse vigtige politikområder vil blive omfattet af mekanismen for samarbejde og kontrol.

               (19)

               Statsejede virksomheder lider af lav produktivitet, de bidrager til økonomiens manglende likviditet og udgør en byrde for det offentlige budget — som eventualforpligtelser — og står for 50 % af skatterestancerne for samtlige virksomheder. Ledelsesstrukturen er en kritisk faktor, der er afgørende for statsejede virksomheders resultater. Deres nuværende ledelsesstruktur forhindrer ikke politisk indblanding i virksomhedernes daglige forvaltning og sikrer heller ikke en adskillelse mellem myndighedernes ejerskab og de politikformulerende funktioner. Der blev ikke systematisk indført særlige regler for statsejede virksomheder før vedtagelsen af hastebekendtgørelse 109/2011. Der er fortsat en række udestående områder, og i praksis overholdes reglerne ikke altid. Der er ikke gjort fremskridt med at reformere ledelsesstrukturen i statsejede virksomheder inden for energi- og transportsektoren.

               (20)

               Inden for rammerne af det europæiske semester har Kommissionen gennemført en overordnet analyse af Rumæniens økonomiske politik, som den offentliggjorde i landerapporten for 2015. Kommissionen har også vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram og opfølgningen af henstillingerne til Rumænien i de tidligere år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Rumænien, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-plan gives input til kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-4 nedenfor.

               (21)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået konvergensprogrammet, og Rådets udtalelse (7) afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (22)

               På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1-4 nedenfor,

         HENSTILLER, at Rumænien i 2015 og 2016 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.

               Træffe de nødvendige foranstaltninger for fuldt ud at gennemføre det finansielle støtteprogram.

               2.

               Begrænse afvigelsen fra den mellemfristede budgetmålsætning i 2015 til højst 0,25 % af BNP som specificeret i betalingsbalanceprogrammet for 2013-2015 og nå den mellemfristede budgetmålsætning i 2016. Gennemføre den samlede strategi for håndhævelse af skattelovgivningen, styrke kontrolsystemerne med henblik på at bekæmpe sort arbejde og sikre fremskridt med at indføre samme pensionsalder for mænd og kvinder.

               3.

               Styrke arbejdsmarkedsforanstaltningerne, navnlig for unge, der ikke er registreret, og langtidsledige. Sikre, at den nationale arbejdsformidling råder over tilstrækkeligt personale. I samarbejde med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse med national praksis udarbejde klare retningslinjer for en gennemsigtig fastsættelse af mindstelønnen. Indføre mindsteløn. Øge udbuddet og kvaliteten af førskoleundervisning og børnepasningsordninger, navnlig for romaer. Træffe foranstaltninger til at gennemføre den nationale strategi for nedbringelse af skolefrafaldet. Fortsætte den nationale sundhedsstrategi 2014-2020 for at afhjælpe problemer med ringe tilgængelighed, lav finansiering og utilstrækkelige ressourcer.

               4.

               Vedtage loven om ledelsesreformen i statsejede virksomheder.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2015.

            På Rådets vegne

         P. GRAMEGNA

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Opretholdt ved Rådets afgørelse 2014/322/EU af 6. maj 2014 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2014 (EUT L 165 af 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Rådets henstilling af 8. juli 2014 om Rumæniens nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2014 (EUT C 247 af 29.7.2014, s. 109).

      (5)  Rådets afgørelse 2013/531/EU af 22. oktober 2013 om forebyggende mellemfristet finansiel EU-bistand til Rumænien (EUT L 286 af 29.10.2013, s. 1).

      (6)  Skattelettelser i udkastet til ny skattelov.

      (7)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Kommissionens henstilling af  11. april 2006  om risikobegrænsende foranstaltninger for stofferne: dibutylphthalat; 3,4-dichloranilin diisodecylphthalat, 1,2-benzendicarboxylsyre, di-C 9-11 -forgrenet alkylestere, C 10 -rige; diisononylphthalat, 1,2-benzendicarboxylsyre, di-C 8-10 -forgrenet alkylestere, C 9 -rige; ethylendiamintetraacetat; methylacetat, monochloreddikesyre; n-pentan tetranatriumethylendiamintetraacetat   (EØS-relevant tekst)

text:
               13.4.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 104/45

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 11. april 2006
   om risikobegrænsende foranstaltninger for stofferne: dibutylphthalat; 3,4-dichloranilin diisodecylphthalat, 1,2-benzendicarboxylsyre, di-C9-11-forgrenet alkylestere, C10-rige; diisononylphthalat, 1,2-benzendicarboxylsyre, di-C8-10-forgrenet alkylestere, C9-rige; ethylendiamintetraacetat; methylacetat, monochloreddikesyre; n-pentan tetranatriumethylendiamintetraacetat
   (EØS-relevant tekst)
   (2006/283/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer (1), særlig artikel 11, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               På grundlag af forordning (EØF) nr. 793/93 er følgende stoffer blevet udpeget som prioriterede stoffer, der skal vurderes i overensstemmelse med Kommissionens forordninger (EF) nr. 1179/94 (2), (EF) nr. 2268/95 (3) og (EF) nr. 143/97 (4) om henholdsvis den første, anden og tredje liste over prioriterede stoffer i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93:

                           —

                           dibutylphthalat

                           —

                           3,4-dichloranilin

                           —

                           ethylendiamintetraacetat

                           —

                           methylacetat

                           —

                           tetranatriumethylendiamintetraacetat

                           —

                           diisodecylphthalat

                           —

                           1,2-benzendicarboxylsyre, di-C9-11-forgrenet alkylestere, C10-rige

                           —

                           diisononylphthalat

                           —

                           1,2-benzendicarboxylsyre, di-C8-10-forgrenet alkylestere, C9-rige

                           —

                           n-pentan

                           —

                           monochloreddikesyre.

               (2)

               De referentstater, som er udpeget i henhold til de pågældende forordninger, har afsluttet deres vurdering af disse stoffers risiko for mennesker og miljø i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 af 28. juni 1994 om principperne for vurdering af risikoen for mennesker og miljø ved eksisterende stoffer (5), og har foreslået en strategi for risikobegrænsning i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 793/93.

               (3)

               Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (SCTEE) er blevet rådspurgt og har afgivet udtalelse om referenternes risikovurderinger. Udtalelserne er blevet offentliggjort på den videnskabelige komités netside.

               (4)

               Risikovurderingens resultater og resultaterne af risikobegrænsningsstrategierne gengives i tilsvarende Kommissionens meddelelse (6).

               (5)

               Det vil på grundlag af denne vurdering være hensigtsmæssigt at anbefale visse risikobegrænsende foranstaltninger for bestemte stoffer.

               (6)

               De risikobegrænsende foranstaltninger, der anbefales af hensyn til arbejdstagerne, skal ses i sammenhæng med arbejdstagerbeskyttelseslovgivningen, der anses for at give tilstrækkeligt grundlag for at begrænse de pågældende stoffers risiko i det nødvendige omfang.

               (7)

               De risikobegrænsende foranstaltninger i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 15, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 793/93 —

         HENSTILLER:
   AFSNIT 1
   DIBUTYLPHTHALAT
   (CAS-NR. 84-74-2; EINECS NR. 201-557-4)
   Risikobegrænsende foranstaltninger af hensyn til miljøet (1, 2)

               1)

               De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater bør i godkendelser, der udstedes på grundlag af Rådets direktiv 96/61/EF (7), fastsætte betingelser, emissionsgrænseværdier eller tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger for dibutylphthalat, for at de berørte anlæg, under hensyntagen til deres tekniske karakteristika og geografiske beliggenhed og til de lokale miljøforhold, kan arbejde efter den bedste, tilgængelige teknik (BAT) inden slutningen af oktober 2007.

               2)

               Medlemsstaterne bør omhyggeligt overvåge indførelsen af BAT for dibutylphthalat og indberette alle vigtige udviklinger til Kommissionen inden for rammerne af informationsudvekslingen om BAT.

         AFSNIT 2
   3,4-DICHLOROANILIN
   (CAS NR. 95-76-1) EINECS NR. 202-448-4)
   Risikobegrænsende foranstaltninger af hensyn til arbejdstagerne (3) og miljøet (4, 5)

               3)

               Arbejdsgivere, som i deres produktion og videreforarbejdning anvender 3,4-dichloroanilin til formål, der i risikovurderingen betragtes som problematiske bør være opmærksomme på eventuelle særlige retningslinjer for rengørings-, vedligeholdelses- og reparationsarbejde, som er blevet udarbejdet for sektoren på nationalt plan ud fra de praktiske, men ikke bindende retningslinjer, Kommissionen har opstillet i henhold til artikel 12, stk. 2, i Rådets direktiv 98/24/EF (8).
               Fællesskabets gældende lovgivning for plantebeskyttelsesmidler (Rådets direktiv 91/414/EØF (9)) og biocider (ved Europa Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF (10)) betragtes som tilstrækkeligt grundlag for at begrænse stoffets risiko i det nødvendige omfang og finder derfor anvendelse.
               På dette grundlag:

               4)

               bør oplysninger fra risikovurderingen af 3,4-dichloroanilin, som frigøres fra diuron, der benyttes som herbicid på befæstede arealer, tages i betragtning.

               5)

               bør misbrug af diuron i små pakker forhindres.

         AFSNIT 3
   ETHYLENDIAMINTETRAACETAT
   (CAS-NR. 60-00-4; EINECS NR. 200-449-4)
   Risikobegrænsende foranstaltninger af hensyn til miljøet (6, 7, 8, 9)

               6)

               For flodbækkener, hvor emissioner af ethylendiamintetraacetat (EDTA) kan udgøre en risiko, bør de berørte medlemsstater opstille miljøkvalitetsstandarder (MKS), og de nationale forureningsbegrænsende foranstaltninger, hvormed disse MKS skal opfyldes inden 2015, bør indgå i vandområdeplanerne efter bestemmelserne af ved Europa Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (11).

               7)

               De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater bør i godkendelser, der udstedes på grundlag af direktiv 96/61/EF, fastsætte betingelser, emissionsgrænseværdier eller tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger for EDTA, for at de berørte anlæg, under hensyntagen til deres karakteristika og geografiske beliggenhed og til de lokale miljøforhold, kan arbejde efter BAT inden slutningen af oktober 2007.

               8)

               Medlemsstaterne bør omhyggeligt overvåge indførelsen af BAT for EDTA og indberette alle vigtige udviklinger til Kommissionen inden for rammerne af informationsudvekslingen om BAT.

               9)

               Lokale emissioner til miljøet bør, hvor det er nødvendigt, være underkastet nationale regler, som sikrer, at der ikke kan påregnes nogen risiko for miljøet.

         AFSNIT 4
   METHYLACETAT
   (CAS-NR. 79-20-9); EINECS NR. 201-185-2)
   Risikobegrænsende foranstaltninger af hensyn til arbejdstagerne (10)

               10)

               Arbejdsgivere, der bruger produkter, som indeholder methylacetat, til gulvbelægningsarbejder i byggeindustrien, bør være opmærksomme på eventuelle særlige retningslinjer, som er blevet udarbejdet for sektoren på nationalt plan ud fra de praktiske, men ikke bindende retningslinjer, Kommissionen har opstillet i henhold til artikel 12, stk. 2, i direktiv 98/24/EF.

         AFSNIT 5
   MONOCHLOREDDIKESYRE
   (CAS-NR. 79-11-8; EINECS NR. 201-178-4)
   Risikobegrænsende foranstaltninger af hensyn til arbejdstagerne (11) og miljøet (12, 13, 14)

               11)

               Arbejdsgivere, som benytter monochloreddikesyre (MCES) til formål, der i risikovurderingen betragtes som problematiske, bør være opmærksomme på eventuelle særlige retningslinjer, som er blevet udarbejdet for sektoren på nationalt plan ud fra de praktiske, men ikke bindende retingslinjer, Kommissionen har opstillet i henhold til artikel 12, stk. 2, i direktiv 98/24/EF.

               12)

               De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater bør i godkendelser, der udstedes på grundlag af direktiv 96/61/EF, fastsætte betingelser, emissionsgrænseværdier eller tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger for MCES, for at de berørte anlæg, under hensyntagen til deres tekniske karakteristika og deres geografiske beliggenhed og til de lokale miljøforhold, kan arbejde efter BAT inden slutningen af oktober 2007.

               13)

               Medlemsstaterne bør omhyggeligt overvåge indførelsen af BAT for MCES og indberette alle vigtige udviklinger til Kommissionen inden for rammerne af informationsudvekslingen om BAT.

               14)

               Lokale emissioner til miljøet bør, hvor det er nødvendigt, være underkastet nationale regler for at sikre, at ingen risiko for miljøet og ingen indirekte risiko for mennesker via miljøet kan påregnes.

         AFSNIT 6
   TETRANATRIUMETHYLENDIAMINTETRAACETAT
   (CAS NR. 64-02-8); EINECS NR. 200-573-9)
   Risikobegrænsende foranstaltninger for miljøet (15, 16, 17, 18)

               15)

               For flodbækkener, hvor emissioner af tetranatriumethylendiamintetraacetat (Na4EDTA) kan udgøre en risiko, bør de berørte medlemsstater opstille miljøkvalitetsstandarder (MKS), og de nationale forureningsbegrænsende foranstaltninger, hvormed disse MKS skal opfyldes inden 2015, bør indgå i vandområdeplanerne efter bestemmelserne i direktiv 2000/60/EF.

               16)

               De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater bør i godkendelser, der udstedes på grundlag af direktiv 96/61/EF, fastsætte betingelser, emissionsgrænseværdier eller tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger for Na4EDTA, for at de berørte anlæg, under hensyntagen til deres tekniske karakteristika og geografiske beliggenhed og til de lokale miljøforhold, kan arbejde efter BAT inden slutningen af oktober 2007.

               17)

               Medlemsstaterne bør omhyggeligt overvåge indførelsen af BAT for Na4EDTA og indberette alle vigtige udviklinger til Kommissionen inden for rammerne af informationsudvekslingen om BAT.

               18)

               Lokale emissioner til miljøet bør, hvor det er nødvendigt, være underkastet nationale regler for at sikre, at ingen risiko for miljøet kan påregnes.

         AFSNIT 7
   ADRESSATER

               19)

               Denne henstilling er rettet til alle sektorer, som importerer, producerer, transporterer, oplagrer, præparerer, forarbejder, benytter, bortskaffer eller genvinder disse stoffer, og til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. april 2006.

            På Kommissionens vegne

         Stavros DIMAS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1.

      (2)  EFT L 131 af 26.5.1994, s. 3.

      (3)  EFT L 231 af 28.9.1995, s. 18.

      (4)  EFT L 25 af 28.1.1997, s. 13.

      (5)  EFT L 161 af 29.6.1994, s. 3.

      (6)  EUT C 90, 13.4.2006.

      (7)  EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.

      (8)  EFT L 131 af 5.5.1998, s. 11.

      (9)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

      (10)  EFT L 123 af 24.4.1998, s. 1.

      (11)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 23. januar 2014 om ændring af henstilling ECB/2011/24 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for eksterne statistikker (ECB/2014/2)

text:
               22.2.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 51/1

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
   af 23. januar 2014
   om ændring af henstilling ECB/2011/24 om Den Europæiske Centralbanks statistiske rapporteringskrav inden for eksterne statistikker
   (ECB/2014/2)
   (2014/C 51/01)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5.1 og artikel 34.1, tredje led,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1), særlig artikel 4, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Centralbank (ECB) skal ifølge artikel 5.1, første punktum, i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) med støtte fra de nationale centralbanker indsamle den statistiske information, som er nødvendig for at udføre ESCB's opgaver, enten fra de kompetente myndigheder, der ikke er nationale centralbanker, eller direkte fra de økonomiske enheder. ECB skal ifølge artikel 5.1, andet punktum, samarbejde om disse spørgsmål med EU-institutioner eller -organer samt med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne eller tredjelande og med internationale organisationer. I henhold til artikel 5.2 skal de nationale centralbanker i videst muligt omfang udføre de opgaver, der er beskrevet i artikel 5.1.

               (2)

               Såfremt rapporteringsenhederne i henhold til nationale regler og anerkendt praksis, skal indberette den nødvendige information til andre kompetente myndigheder end de nationale centralbanker, skal disse myndigheder og deres respektive nationale centralbanker samarbejde med hinanden for at sikre, at ECB's statistiske krav opfyldes. Et sådant samarbejde bør omfatte fastlæggelsen af en permanent struktur for overførsel af data, medmindre dette allerede er opnået i kraft af national lovgivning. På nuværende tidspunkt omhandler dette krav samarbejdet mellem Central Statistics Office i Irland og Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland og mellem National Statistics Office i Malta og Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta. I Finland vil Statistics Finland fra den 1. januar 2014 desuden overtage opgaven med at indsamle og udarbejde den nødvendige information inden for eksterne statistikker fra Suomen Pankki. Suomen Pankki og Statistics Finland bør samarbejde med henblik på at opfylde ovennævnte statistiske krav.

               (3)

               Som følge af at henstilling ECB/2011/24 skal rettes til Statistics Finland og det faktum, at ECB på sit websted opretter, vedligeholder og offentliggør en liste over kompetente myndigheder i medlemsstater, hvorom de relevante nationale centralbanker har underrettet ECB, at de deltager i indsamlingen og/eller udarbejdelsen af eksterne statistikker, og som henstilling ECB/2011/24 fremover skal rettes til, bør henstilling ECB/2011/24 ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   AFDELING I

      Ændring

   Afdeling IV i henstilling ECB/2011/24 erstattes af følgende dagen efter denne henstillings offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende:

      »AFDELING IV

         Endelige bestemmelser

                  1.

                  Denne henstilling erstatter henstilling ECB/2004/16 fra den 1. juni 2014.

                  2.

                  Henvisninger til henstilling ECB/2004/16 skal forstås som henvisninger til denne henstilling.

                  3.

                  Denne henstilling er rettet til Central Statistics Office i Irland, National Statistics Office i Malta, Statistics Finland i Finland, og til sådanne andre kompetente myndigheder, der fra tid til anden får til opgave at indsamle og/eller udarbejde eksterne statistikker i medlemsstater, og som optages på en liste over kompetente myndigheder, der oprettes, vedligeholdes og offentliggøres af ECB på dennes websted.

                  4.

                  Adressaterne anmodes om at efterkomme denne henstilling fra den 1. juni 2014 eller fra datoen for deres optagelse på listen over kompetente myndigheder, som omhandlet i stk. 3, hvor denne dato ligger efter den 1. juni 2014.«

   AFDELING II

      Adressater

   Denne henstilling er rettet til Central Statistics Office i Irland, National Statistics Office i Malta og Statistics Finland i Finland.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 23. januar 2014.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB

      (1)  EFT L 318 af 27.11.1998, s. 8.


title: EFTA-Tilsynsmyndighedens henstilling nr. 150/06/KOL af 17. maj 2006 vedrørende et samordnet kontrolprogram på foderstofområdet for 2006

text:
               21.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 366/96

      EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS HENSTILLING

      Nr. 150/06/KOL
   af 17. maj 2006
   vedrørende et samordnet kontrolprogram på foderstofområdet for 2006
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN,
   som henviser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), særlig artikel 109 og protokol 1,
   som henviser til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en Tilsynsmyndighed og en Domstol, særlig artikel 5, stk. 2, litra b), og protokol 1,
   som henviser til den retsakt, der er nævnt i punkt 31a i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Rådets direktiv 95/53/EØF af 25. oktober 1995 om principperne for tilrettelæggelse af offentlig kontrol på foderstofområdet
       (1) , ændret og tilpasset EØS-aftalen ved dennes protokol 1, særlig artikel 22, stk. 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I 2005 pegede EFTA-staterne på bestemte emner som værende egnede til at indgå i det samordnede kontrolprogram for 2006.

               (2)

               Skønt der i den retsakt, der er nævnt i punkt 33 i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer
                   (2), som ændret, er fastsat maksimumsindhold af aflatoksin B1 i foderstoffer, findes der ingen EØS-regler om andre mykotoksiner såsom ochratoksin A, zearalenon, deoxynivalenol og fumonisiner, T-2 og HT-2-toksiner. Ved at indsamle oplysninger om forekomsten af disse mykotoksiner ved udtagning af stikprøver kunne der tilvejebringes nyttige data til en vurdering af situationen med henblik på videreudviklingen af lovgivningen. Dertil kommer, at bestemte fodermidler, f.eks. korn og oliefrø, i særlig grad er eksponeret for mykotoksinkontaminering som følge af omstændigheder i forbindelse med høst, opbevaring og transport. Da mykotoksinkoncentrationerne varierer fra år til år, bør der indsamles data fra flere på hinanden følgende år for alle de nævnte mykotoksiner.

               (3)

               Tidligere resultater af kontrol af forekomsten af antibiotika og coccidiostatika i visse foderstoffer bestemt til dyrearter eller -kategorier, for hvilke de pågældende stoffer ikke er tilladt, viser, at denne type overtrædelse stadig forekommer. I henhold til artikel 11, stk. 2, i den retsakt, der er omtalt i pkt. 1a i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer
                   (3) er det vigtigt at sikre, at udfasningen af antibiotiske fodertilsætningsstoffer håndhæves effektivt.

               (4)

               Norges og Islands deltagelse i programmerne under bilag II til denne henstilling om ikke-tilladte fodertilsætningsstoffer bør vurderes under hensyntagen til undtagelserne i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen og særlig den retsakt, der er angivet i punkt 1a i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003.

               (5)

               Det er vigtigt at sikre, at restriktioner vedrørende anvendelse af fodermaterialer af animalsk oprindelse i foderstoffer i henhold til relevante EØS-bestemmelser håndhæves effektivt.

               (6)

               Islands deltagelse i programmerne under bilag III til denne henstilling vedrørende restriktioner for produktion og anvendelse af animalske fodermidler bør vurderes under hensyntagen til undtagelserne i kapitel I i bilag I til EØS-aftalen.

               (7)

               Det er hensigtsmæssigt at sikre, at indholdet af sporstofferne kobber og zink i foderblandinger til svin ikke overstiger det maksimumsindhold, der er fastlagt ved den retsakt, der er omtalt i punkt 1zq i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Kommissionens forordning (EF) nr. 1334/2003 af 25. juli 2003 om ændring af godkendelsesbetingelserne for en række tilsætningsstoffer til foderstoffer, der tilhører gruppen »mikromineraler«
                   (4) som ændret. Norges deltagelse i programmerne under bilag IV til denne henstilling bør vurderes under hensyntagen til undtagelserne i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen.

         De i denne henstilling fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra EFTA's Plante- og Foderstofudvalg, der bistår EFTA-Tilsynsmyndigheden,
   HENSTILLER:

               1.

               Det henstilles, at EFTA-staterne i 2006 gennemfører et samordnet kontrolprogram med det formål at kontrollere:

                           (a)

                           koncentrationen af mykotoksiner (aflatoksin B1, ochratoksin A, zearalenon, deoxynivalenol, fumonisiner samt T-2- og HT-2-toksiner) i foderstoffer, idet de giver oplysninger om analysemetoder; prøveudtagningsmetoden bør omfatte både stikprøver og målrettet prøveudtagning. Ved den målrettede prøveudtagning bør der udtages prøver af fodermidler, der er mistænkt for at indeholde højere koncentrationer af mykotoksiner, f.eks. korn, oliefrø og olieholdige frugter samt produkter og biprodukter heraf, og fodermidler, der har været oplagret i lang tid eller er blevet transporteret ad søvejen over lange afstande; hvad angår aflatoxin B1, er det også nødvendigt at være særlig opmærksom på foderblandinger til andre dyr, der anvendes til mælkeproduktion, end malkekvæg; kontrolresultaterne bør indrapporteres ved hjælp af modellen i bilag I

                           (b)

                           coccidiostatika og/eller histomonostatika, uanset om de er tilladte eller ej som fodertilsætningsstoffer for bestemte dyrearter og -kategorier, der hyppigt forekommer i forblandinger og foderblandinger, der ikke må indeholde de pågældende stoffer; kontrollen bør målrettes mod de pågældende stoffer i forblandinger og foderblandinger, hvis der efter den kompetente myndigheds opfattelse er øget sandsynlighed for at finde uregelmæssigheder; der bør rapporteres om resultaterne af kontrollen ved hjælp af modellen i bilag II

                           (c)

                           gennemførelsen af udfasningen af antibiotika som fodertilsætningsstoffer, jf. bilag II

                           (d)

                           gennemførelsen af restriktioner vedrørende produktion og anvendelse af animalske fodermidler, jf. bilag III

                           (e)

                           indholdet af kobber og zink i foderblandinger til svin, jf. bilag IV.

               2.

               Det henstilles, at EFTA-staterne medtager resultaterne af det samordnede kontrolprogram, jf. punkt 1, i et særskilt kapitel i den årlige rapport om kontrolaktiviteter, der skal indsendes til EFTA-Tilsynsmyndigheden senest 1. april 2007 i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2, i den retsakt, der er nævnt i punkt 31a i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Rådets direktiv 95/53/EØF) og den seneste version af den harmoniserede rapportmodel.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. maj 2006.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Medlem af kollegiet

         Niels FENGER

            Direktør

      (1)  EFT L 265 af 8.11.1995, s. 17. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/46/EF (EFT L 234 af 1.9.2001, s. 55).

      (2)  EFT L 140 af 30.5.2002, s. 10. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2006/77/EF (EUT L 271 af 30.9.2006, s. 53).

      (3)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 378/2005 (EUT L 59 af 5.3.2005, s. 8).

      (4)  EUT L 187 af 26.7.2003, s. 11. Som ændret ved forordning (EF) nr. 1980/2005 (EUT L 318 af 6.12.2005, s. 3).

      BILAG I
      Koncentrationen af visse mykotoksiner (aflatoksin B1, ochratoksin A, zearalenon, deoxynivalenol, fumonisiner samt T-2- og HT-2-toksiner) i foderstoffer
      Individuelle resultater af alle analyserede prøver; model til indrapportering, jf. punkt 1, litra a)

                  Foderstoffer

                  Prøveudtag-ning (stikprøver eller målrettet)

                  Type og koncentration af mykotoksiner (μg/kg foderstof, beregnet ved et vandindhold på 12 %)

                  Kate-gori (1)

                  Type (2)

                  Oprin-delsesland

                  Aflatoxin B1

                  Ochratoksin A

                  Zearalenon

                  Deoxynivalenol

                  Fumonisiner (3)

                  T-2- og HT-2-toksiner (4)

            Den kompetente myndighed bør endvidere oplyse om følgende:

                  —

                  de foranstaltninger, der er truffet i tilfælde af overskridelse af grænseværdierne for aflatoksin B1

                  —

                  de analysemetoder, der er anvendt

                  —

                  detektionsgrænserne.

         (1)  Angiv en af følgende kategorier: fodermiddel, fodertilsætningsstof, forblanding, tilskudsfoder, fuldfoder, foderblanding.

         (2)  Angiv en af følgende typer: (a) for fodermidler: navnet på fodermidlet som fastsat i del B i bilaget til den retsakt, der henvises til i pkt. 14a i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Rådets direktiv 96/25/EF af 29. april 1996 om omsætning af fodermidler og om ændring af direktiv 70/524/EØF, 74/63/EØF, 82/471/EØF og 93/74/EØF samt om ophævelse af direktiv 77/101/EØF); (b) for andre foderstoffer: målarten.

         (3)  Koncentrationen af fumonisin B1 og B2 kan anføres som summen af begge.

         (4)  Koncentrationen af T-2- og HT-2-toksiner kan anføres som summen af begge.

      BILAG II
      Forekomst af bestemte lægemidler, der ikke er godkendt som fodertilsætningsstoffer
      Visse lægemidler kan lovligt forekomme som tilsætningsstoffer i forblandinger og foderblandinger til bestemte dyrearter og -kategorier, hvis de lever op til kravene i artikel 10 i den retsakt, der er nævnt i punkt 1a i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/).

      Hvis der forekommer ikke-tilladte lægemidler i foderstoffer er der tale om en overtrædelse.
      De lægemidler, der skal kontrolleres for, bør vælges blandt følgende:

                  1.

                  Lægemidler, der udelukkende er tilladt som fodertilsætningsstoffer til bestemte dyrearter og -kategorier:

                              decoquinat (Deccox)

                              diclazuril (Clinacox 0,2 %)

                              halofuginonhydrobromid (Stenorol)

                              lasalocid A-natrium (Avatec 150 %)

                              alphamaduramicinammonium (Cygro 1 %)

                              monensinnatrium (Elancoban G100, 100, G200, 200)

                              narasin

                              narasin — nicarbazin (Maxiban G160)

                              robenidinhydrochlorid (Cycostat 66 G)

                              salinomycinnatrium (Sacox 120G, 120)

                              semduramicinnatrium (Aviaz 5 %)

                  2.

                  Lægemidler, der ikke længere er tilladt som fodertilsæptningsstoffer:

                              amprolium

                              amprolium/etopabat

                              arprinocid

                              avilamycin

                              avoparcin

                              carbadox

                              dimetridazol

                              dinitolmid

                              flavophospholipol

                              ipronidazol

                              meticlorpindol

                              meticlorpindol/methylbenzoquat

                              nicarbazin

                              nifursol

                              olaquindox

                              ronidazol

                              spiramycin

                              tetracykliner

                              tylosinphosphat

                              virginiamycin

                              zincbacitracin

                              andre antimikrobielle stoffer

                  3.

                  Lægemidler, der aldrig har været tilladt som fodertilsætningsstoffer:
                  andre stoffer
                  Individuelle resultater af alle prøver, der ikke overholder reglerne; model til indberetning, jf. punkt 1, litra b)

                              Type foderstof (dyreart og -kategori)

                              Påvist stof

                              Konstateret indhold

                              Årsag til overtrædelsen (1)

                              Foranstaltning

            Den kompetente myndighed bør endvidere oplyse om følgende:

                  —

                  samlet antal analyserede prøver

                  —

                  navnene på de stoffer, undersøgelserne har omfattet

                  —

                  de analysemetoder, der er anvendt

                  —

                  detektionsgrænserne.

         (1)  Årsagen til, at det ikke-tilladte stof forekommer i foderstoffet, som fastlagt efter en undersøgelse foretaget af den kompetente myndighed.

      BILAG III
      Restriktioner vedrørende produktion og anvendelse af animalske fodermidler
      EFTA-staterne bør i 2006 gennemføre et samordnet program til kontrol af, om restriktioner vedrørende produktion og anvendelse af animalske fodermidler overholdes, jf. dog artikel 3-13 og artikel 15 i direktiv 95/53/EF.
      For at sikre at forbuddet mod at fodre bestemte dyr med forarbejdet animalsk protein, jf. bilag IV til den retsakt, der er nævnt i punkt 7.1.12 i kapitel I i bilag I til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier
          (1), anvendes effektivt, bør EFTA-staterne navnlig gennemføre et særligt kontrolprogram baseret på målrettet kontrol. I henhold til artikel 4 i direktiv 95/53/EF bør kontrolprogrammet bygge på en risikobaseret strategi, der omfatter alle produktionstrin og alle typer af steder, hvor foder fremstilles og håndteres, og hvor der fodres med det. EFTA-staterne bør lægge særlig vægt på at definere kriterier, der kan relateres til en risiko. De enkelte kriterier bør vægtes i forhold til risikoen. Kontrolhyppigheden og antallet af analyserede prøver på stederne bør stå i forhold til den samlede vægtning, de pågældende steder tillægges.
      Ved udarbejdelsen af et kontrolprogram bør der tages hensyn til følgende vejledende lister over steder og kriterier:

                        Lokaler

                        Kriterium

                        Vægtning

                  Foderstofvirksomheder

                              —

                              Foderstofvirksomheder med to produktionskæder, der producerer såvel foderblandinger til drøvtyggere som foderblandinger til andre husdyr end drøvtyggere, der indeholder forarbejdede animalske proteiner, som er omfattet af en dispensation

                              —

                              Foderstofvirksomheder, hvor der tidligere er konstateret manglende overholdelse af reglerne, eller som er under mistanke for manglende overholdelse af reglerne

                              —

                              Foderstofvirksomheder, der anvender store mængder importerede foderstoffer med højt proteinindhold, f.eks. fiskemel, sojaskrå, majsglutenmel og proteinkoncentrater

                              —

                              Foderstofvirksomheder, der producerer store mængder foderblandinger

                              —

                              Risiko for krydskontaminering som følge af interne arbejdsgange (siloer med bestemt indhold, kontrol af, om produktionskæderne reelt er adskilt, kontrol af ingredienser, internt laboratorium og prøveudtagningsprocedurer)

                  Grænsekontrolsteder og andre indgangssteder til Fællesskabet

                              —

                              Import af store/små mængder foderstoffer

                              —

                              Foderstoffer med højt proteinindhold

                  Landbrugsbedrifter

                              —

                              Hjemmeblandere, der anvender forarbejdede animalske proteiner, som er omfattet af en fravigelse

                              —

                              Bedrifter, der holder drøvtyggere og andre arter (risiko for krydsfodring)

                              —

                              Bedrifter, der køber foderstoffer i løs vægt

                  Forhandlere

                              —

                              Lagre, herunder midlertidige lagre, for foderstoffer med højt proteinindhold

                              —

                              Omfattende handel med foderstoffer i løs vægt

                              —

                              Forhandlere af udenlandsk producerede foderblandinger

                  Mobile blandere

                              —

                              Blandere, der fremstiller foder til såvel drøvtyggere som andre dyr end drøvtyggere

                              —

                              Blandere, hvor der tidligere er konstateret manglende overholdelse af reglerne, eller som er under mistanke for manglende overholdelse af reglerne

                              —

                              Blandere, der iblander foderstoffer med højt proteinindhold

                              —

                              Blandere med stor produktion af foderstoffer

                              —

                              Blandere, der betjener et stort antal bedrifter, herunder bedrifter med drøvtyggere

                  Transportmidler

                              —

                              Køretøjer, der anvendes til transport af forarbejdede animalske proteiner og foderstoffer

                              —

                              Køretøjer, hvor der tidligere er konstateret manglende overholdelse af reglerne, eller som er under mistanke for manglende overholdelse af reglerne

            Alternativt kan EFTA-staterne inden den 31. maj 2006 sende EFTA-Tilsynsmyndigheden deres egen risikovurdering.
      Prøveudtagningen bør målrettes mod partier eller aktiviteter, hvor der er størst sandsynlighed for krydskontaminering med forbudte forarbejdede proteiner (første parti efter transport i løs vægt af foderstoffer, som indeholder animalske proteiner, der er forbudt i det pågældende parti, tekniske problemer eller ændringer i produktionskæderne og ændringer i lagre eller siloer til materiale i løs vægt).
      Kontrollen kan desuden udvides til at omfatte analyser af støv på køretøjer, produktionsudstyr og lagerarealer.
      I en EFTA-stat bør der mindst foretages 10 kontroller pr. år pr. 100 000 tons foderblanding, der fremstilles. I en EFTA-stat bør der mindst foretages 20 officielle stikprøver pr. år pr. 100 000 tons foderblanding, der fremstilles. Indtil alternative metoder er godkendt, bør prøverne analyseres ved identificering og skøn ved mikroskopi som beskrevet i den retsakt, der er nævnt i punkt 31i i kapitel II i bilag I til EØS-aftalen (Kommissionens direktiv 2003/126/EF om analysemetoder til bestemmelse af animalske bestanddele med henblik på officiel kontrol af foderstoffer
          (2). Forekomst af forbudte bestanddele af animalsk oprindelse i foderstoffer bør betragtes som en overtrædelse af foderforbuddet.
      Resultaterne af kontrolprogrammerne meddeles EFTA-Tilsynsmyndigheden i følgende format.
      Oversigt over kontrollen af fodringsrestriktioner vedrørende foder af animalsk oprindelse (fodring med forbudte forarbejdede animalske proteiner)
      A.   Dokumenterede kontroller

                  Trin

                  Antal kontroller, herunder kontrol af forekomst af forarbejdede animalske proteiner

                  Antal overtrædelser, der er konstateret ved dokumentkontrol og lignende i stedet for laboratorieundersøgelser

                  Import af fodermidler

                  Opbevaring af fodermidler

                  Foderstofvirksomheder

                  Hjemmeblandere/mobile blandere

                  Foderstofmellemhandlere

                  Transportmiddel

                  Bedrifter med andre husdyr end drøvtyggere

                  Bedrifter med drøvtyggere

                  Andre

            B.   Prøveudtagning og undersøgelse af fodermidler og foderblandinger vedrørende forarbejdede animalske proteiner

                  Lokaler

                  Antal officielle prøver, der er undersøgt for forarbejdede animalske proteiner

                  Antal prøver, der ikke var i overensstemmelse med reglerne

                  Forekomst af forarbejdet animalsk protein af landdyr

                  Forekomst af forarbejdet animalsk protein af fisk

                  Fodermidler

                  Foderblandinger

                  Fodermidler

                  Foderblandinger

                  Fodermidler

                  Foderblandinger

                  til drøvtyg-gere

                  til andre dyr end drøvtyg-gere

                  til drøvtyg-gere

                  til andre dyr end drøvtyg-gere

                  til drøvtyg-gere

                  til andre dyr end drøvtyg-gere

                  Ved import

                  Foderstofvirk-somheder

                  Mellemhandlere/lager

                  Transportmiddel

                  Hjemmeblandere/ mobile blandere

                  På bedrifter

                  Andre

            C.   Oversigt over forbudte forarbejdede animalske proteiner, der er fundet i prøver af foderstoffer bestemt til drøvtyggere

                  Måned (for prøveudtagning)

                  Kontamineringens art, omfang og oprindelse

                  Sanktioner (eller andre foranstaltninger)

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  …

         (1)  EFT L 147 af 31.5.2001, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1993/2004 (EUT L 344 af 20.11.2004, s. 12).

         (2)  EUT L 339 af 24.12.2003, s. 78.

      BILAG IV
      Individuelle resultater af alle prøver (både prøver, der viser overensstemmelse med reglerne, og prøver, der ikke viser overensstemmelse med reglerne) vedrørende indholdet af kobber og zink i foderblandinger til svin

                  Type foderblanding (dyreart og -kategori)

                  Sporstof (kobber eller zink)

                  Konstateret indhold (mg pr. kg fuldfoder)

                  Årsag til overskridelse af maksimums-indholdet (1)

                  Foranstaltning

         (1)  Som fastlagt efter en undersøgelse foretaget af den kompetente myndighed.


				|

		52014PC0434

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om ophævelse af afgørelse 2010/407/EU om et uforholdsmæssigt stort underskud i Danmark /* COM/2014/0434 final */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om ophævelse af afgørelse 2010/407/EU om et
uforholdsmæssigt stort underskud i Danmark
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 12,
under henvisning til henstilling fra
Kommissionen og
ud fra følgende betragtninger:
(1)       Ved Rådets afgørelse
2010/407/EU af 13. juli 2010[1]
blev det efter henstilling fra Kommissionen fastslået, at der forelå et
uforholdsmæssigt stort underskud i Danmark. Rådet konstaterede, at det
forventede offentlige underskud i 2010 ifølge de oplysninger, som de danske
myndigheder havde indsendt i april 2010, var på 5,4 % af BNP og dermed
over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Den offentlige bruttogæld
forventedes at udgøre 45,1 % af BNP i 2010, dvs. at ligge langt under
traktatens referenceværdi på 60 % af BNP[2].
(2)       I henhold til artikel 126,
stk. 7, i TEUF og artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97
af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[3] rettede Rådet på
grundlag af en henstilling fra Kommissionen den 13. juli 2010 en
henstilling til Danmark om at bringe situationen med det uforholdsmæssigt store
underskud til ophør senest i 2013. Henstillingen blev offentliggjort.
(3)       I henhold til artikel 4 i
protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud,
der er knyttet som bilag til traktaten, er det Kommissionens ansvar at tilvejebringe
de data, der skal benyttes til gennemførelse af proceduren. Som led i
gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette oplysninger om
det offentlige underskud og den offentlige gæld og andre relaterede variabler
to gange årligt, nemlig inden den 1. april og inden den 1. oktober,
jf. artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af
25. maj 2009 om gennemførelse af den protokol (nr. 12) om
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet
som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab[4].
(4)       Når det overvejes, om en
afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud bør ophæves, vedtager Rådet en
afgørelse på grundlag af indberettede data. Desuden bør en afgørelse om
tilstedeværelsen af et uforholdsmæssigt stort underskud alene ophæves, hvis
Kommissionens prognoser viser, at underskuddet ikke vil overstige
referenceværdien på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden[5].
(5)       På grundlag af de data, som
Kommissionen (Eurostat) har fremlagt i overensstemmelse med artikel 14 i
forordning (EF) nr. 479/2009 efter indberetning fra Danmark inden den
1. april 2013, og på grundlag af Kommissionens forårsprognose fra 2014 kan
der drages følgende konklusioner:
–
Det offentlige underskud har ligget under referenceværdien
på 3 % af BNP i perioden 2010-2013, med undtagelse af 2012 hvor saldoen
blev påvirket negativt af engangstilbagebetalinger som følge af en
pensionsreform i 2011. Disse engangstilbagebetalinger anslås at have svækket
budgetsaldoen med 1,6 % af BNP i 2012. Det offentlige underskud udgjorde
2,5 % af BNP i 2010, 1,9 % af BNP i 2011, 3,8 % af BNP i 2012 og
0,8 % af BNP i 2013. Forbedringen af budgetsaldoen skyldes konsoliderende
foranstaltninger på både indtægts- og udgiftssiden, navnlig begrænsede
stigninger i det offentlige forbrug.
–
Ifølge Danmarks konvergensprogram for 2014 vil det
offentlige underskud være på 1,3 % af BNP i 2014 og 2,9 % af BNP i
2015. I 2013-2014 påvirkes de offentlige finanser af engangsindtægter som følge
af omlægningen af de nuværende kapitalpensioner, der giver mulighed for at
indbetale skat for kommende indbetalinger til favorable satser. Denne
foranstaltning forventes at øge budgetsaldoen med tæt ved 1,8 % af BNP i
begge år. I 2015 vil foranstaltningen ikke have nogen virkning, og der
forventes derfor et større underskud på de offentlige finanser. Ifølge
Kommissionens forårsprognose fra 2014 vil det offentlige underskud være på
1,2 % af BNP i 2014 og 2,7 % af BNP i 2015. Underskuddet forventes
således fortsat at ligge under referenceværdien på 3 % af BNP i løbet af
prognoseperioden.
–
Efter en forbedring på 0,7 % af BNP i
kumulative termer mellem 2011 og 2013 forventes en forværring af den
strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo minus
engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,8 %
af BNP i 2014 (til -0,2 % af BNP) og på yderligere 0,3 % af BNP i
2015, under antagelse af en uændret politik.
–
Ifølge Kommissionens
forårsprognose fra 2014 vil den offentlige bruttogæld falde til 43,5 % af
BNP i 2014 og stige til 44,9 % af BNP i 2015, hvilket er under traktatens
referenceværdi på 60 % af BNP.
(6)       Rådet erindrer om, at Danmark
fra 2014, som er året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store
underskud, er underlagt den præventive del af stabilitets- og vækstpagten og
bør holde den strukturelle saldo på linje med eller over den mellemfristede
budgetmålsætning.
(7)       I henhold til traktatens
artikel 126, stk. 12, skal en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort
underskud ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende
medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.
(8)       Efter Rådets opfattelse er
det uforholdsmæssigt store underskud i Danmark blevet korrigeret, og afgørelse
2010/407/EU bør derfor ophæves —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ud fra en samlet vurdering kan det
konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Danmark
er blevet korrigeret.
Artikel 2
Afgørelse 2010/407/EU ophæves hermed.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til Kongeriget
Danmark.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 189 af 22.7.2010, s. 15.
[2]               Det offentlige underskud i 2010 er efterfølgende blevet
nedjusteret til 2,5 % af BNP, mens den offentlige bruttogæld er
nedjusteret til 42,8 % af BNP.
[3]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.
[4]               EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1.
[5]               I overensstemmelse med "Specifikationer om
gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for
stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form" af 3. september
2012. Se:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.