               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 22.5.2017
            COM(2017) 523 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Sloveniens nationale reformprogram for 2017og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2017

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Sloveniens nationale reformprogram for 2017

                  og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2017

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  5
               , som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  6
               , hvori Slovenien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 21. marts blev den vedtaget af Rådet
                  7
               .

               (2)Da Slovenien har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Slovenien sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet, som er afspejlet i henstilling 1 til 3 nedenfor.

               (3)Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Slovenien
                  8
                for 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Sloveniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Sloveniens nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 22. februar 2017
                  9
               . Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Slovenien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Der er navnlig sårbarheder i form af svagheder i banksektoren, gæld i virksomhederne og finanspolitiske risici. De eksisterende ubalancer aftager gradvist, hvilket blandt andet skyldes den fornyede vækst. Blandt virksomheder er der sket en væsentlig nedbringelse af gælden, og de private investeringer, bl.a. i form af direkte udenlandske investeringer, er begyndt at stige igen, selv om mængden af udenlandske virksomheders direkte investeringer i Slovenien stadig er lav i forhold til sammenlignelige lande i regionen. Den offentlige gæld nåede sit højdepunkt i 2015, og for de kommende år forventes en regulering i nedadgående retning. Fremskridtene i omstruktureringen af banksektoren blev ledsaget af en hastigt dalende andel af misligholdte lån, en tendens der forventes at fortsætte. Regeringen har truffet de nødvendige foranstaltninger til at konsolidere og omstrukturere banksektoren og forbedre forvaltningen af statsejede virksomheder. Der er imidlertid behov for yderligere politisk handling for at tackle virksomhedernes gæld og de resterende svagheder i den finansielle sektor for at sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt og forbedre erhvervsklimaet.

               (4)Den 28. april 2017 fremlagde Slovenien sit stabilitetsprogram for 2017 og den 3. maj 2017 sit nationale reformprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i medlemsstaternes programmer under de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til lovgivningen vedrørende ESI-fondene
                  10
                kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante landespecifikke henstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og ændre sine relevante programmer under ESI-fondene. Kommissionen har udarbejdet nærmere retningslinjer for anvendelsen af disse bestemmelser
                  11
               .

               (6)Slovenien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. I stabilitetsprogrammet for 2017 forventer regeringen, at det samlede underskud vil falde til 0,8 % af BNP i 2017 og derefter gradvis stige til et overskud på 0,4 % af BNP i 2020. Den mellemfristede budgetmålsætning – et ligevægtigt strukturelt budget, som ikke lever op til kravene i stabilitets- og vækstpagten – forventes at blive nået i 2020. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  12
                forventes den mellemfristede budgetmålsætning dog ikke opfyldt inden for programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde til 77,0 % af BNP i 2017 og fortsætte med at falde til 67,5 % af BNP i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Samtidig er de foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte mål fra og med 2017, ikke tilstrækkeligt præciseret.

               (7)I stabilitetsprogrammet for 2017 angives det, at den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge har en væsentlig indvirkning på budgettet i 2016 og 2017, og der gives tilstrækkelig dokumentation for omfanget og arten af de ekstraudgifter, der budgetteres med. Ifølge Kommissionen udgjorde de ekstraudgifter i forbindelse med den ekstraordinære tilstrømning af flygtninge, der kan ses bort fra, 0,07 % af BNP i 2016. Beløbet er uændret sammenlignet med udkastet til budgetplan for 2017, hvori fremskrivningerne fra stabilitetsprogrammet for 2016 blev bekræftet. Stabilitetsprogrammet indeholdt for 2017 en anmodning om 0,07 % af BNP, hvoraf Kommissionen ansætter den stigende virkning til at udgøre 0,01 % af BNP. Ekstraudgifterne kan høre ind under bestemmelserne i artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97, idet tilstrømningen af flygtninge og sikkerhedsrelaterede foranstaltninger vedrører usædvanlige begivenheder, deres virkning for Sloveniens offentlige finanser er betydelig, og holdbarheden bringes sandsynligvis ikke i fare ved en sådan midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning. Derfor er den påkrævede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning i 2016 justeret for at tage hensyn til disse udgifter. Hvad angår 2017 vil der blive gennemført en endelig vurdering, herunder af hvilke beløb der kan tages hensyn til, i foråret 2018 på basis af oplysninger fra de slovenske myndigheder.

               (8)Den 12. juli 2016 henstillede Rådet, at Slovenien gennemfører en årlig finanspolitisk tilpasning på mindst 0,6 % af BNP hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i 2017. På grundlag af Kommissionens forårsprognose fra 2017 er der risiko for nogen afvigelse fra dette krav i 2017.

               (9)I 2018 forventes Slovenien i lyset af sin finanspolitiske kurs og navnlig sit gældsniveau, at foretage yderligere tilpasninger i retning af et passende mellemfristet budgetmål. Ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten, medfører tilpasningen et krav om en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter
                  13
               , som ikke overstiger 0,6 %. Det ville svare til en strukturel tilpasning på 1 % af BNP. Med en uændret politik er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2018. Slovenien forventes at overholde gældsreglen i 2017 og 2018. Rådet er af den opfattelse, at Slovenien skal være parat til at træffe yderligere foranstaltninger i 2017, og at der vil være behov for yderligere foranstaltninger i 2018 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Som fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97 bør der i vurderingen af budgetplanerne og resultaterne tages højde for medlemsstatens budgetbalance i lyset af konjunkturforholdene. Som anført i Kommissionens meddelelse, der ledsager disse landespecifikke henstillinger, skal der ved vurderingen af udkastet til budgetplan for 2018 og den efterfølgende vurdering af 2018-budgetresultaterne tages behørigt hensyn til målet om at opnå en finanspolitisk kurs, der bidrager til både at styrke det igangværende opsving og sikre, at Sloveniens offentlige finanser er bæredygtige. Kommissionen agter i den sammenhæng at gøre brug af den gældende skønsmargen i lyset af konjunkturforholdene i Slovenien. Ydermere er der væsentlig usikkerhed om konjunkturforholdene for netop Slovenien på grund af den særligt store økonomiske nedgang i 2008-2013 og de store strukturreformer og reformer i finanssektoren, der gennemføres.

               (10)Med budgetloven, som blev vedtaget i juli 2015, blev der indført en mellemfristet budgetramme for den offentlige sektor. For at gøre den operationel er det nødvendigt at foretage visse ændringer af finansloven. Indledningsvis forpligtede regeringen sig til at revidere finansloven inden for seks måneder efter vedtagelsen af budgetloven. Denne frist er imidlertid gentagne gange blevet udsat, og den reviderede lov er endnu ikke blevet sendt til drøftelse i parlamentet. Den reviderede finanslov udgør et af de juridiske instrumenter, der gennemfører EU-direktiv 2011/85 om krav til medlemsstaternes budgetmæssige rammer, som medlemsstaterne skulle gennemføre inden udgangen af 2013. Medlemmerne af det finanspolitiske råd blev udpeget den 21. marts 2017.

               (11)Den høje offentlige gæld på 79,7 % af BNP i 2016 er en kilde til sårbarhed for de offentlige finanser i Slovenien. Andelen af ældre i landets befolkning vokser hurtigere end i de fleste andre medlemsstater. Slovenien står overfor store risici, der truer de offentlige finansers langsigtede holdbarhed, og Slovenien har den højeste indikator for et langsigtet holdbarhedsgab af alle EU-medlemsstater, hvilket skyldes den forventede stigning i de offentlige udgifter til pensioner, sundhedssystemet og langtidsplejesystemet.

               (12)Regering har fremlagt forslag om reform af sundhedssystemet. Udkastet til lov om sundhedspleje og sygeforsikring, som er en central del af reformen, blev sendt i offentlig høring i februar 2017, og den forventes videresendt til nationalforsamlingen i sommeren 2017. Det er vigtigt at overholde tidsplanen, da den skal gøre det muligt at vedtage udkastet i 2017. I december 2016 blev der fremsat forslag om at ændre loven om sundhedstjenester og loven om patientrettigheder, og den nye apotekerlov blev vedtaget. De udestående udfordringer vedrører hospitalers ledelse og resultater, primær pleje som indgang til hospitalspleje, hospitalbetalingssystemer, medicinske teknologivurderinger og informationssystemer. Ydermere er fordelene ved centraliseret indkøb af medicinske produkter og tjenester i høj grad uudnyttet, men en ny centraliseret offentlig procedure for indkøb af medicin er under udarbejdelse, hvilket kan bidrage til at gøre indkøbsproceduren mere gennemsigtig og omkostningseffektiv. Der er også en væsentlig udfordring med at gøre fremskridt med reformen af langtidsplejen. Der har hidtil ikke været noget integreret langtidsplejesystem i Slovenien. Et pilotprojekt, der skal afgøre behovene for langtidspleje, er under udarbejdelse.

               (13)Hvidbogen om pensioner blev vedtaget af regeringen i april 2016, og den har dannet grundlag for en offentlig høring om pensionssystemets fremtid. Der er imidlertid ikke fremlagt nogen konkrete lovforslag. De fremtidige udfordringer består i at sikre pensionssystemets langsigtede bæredygtighed og tilstrækkelighed ved at justere den lovbestemte pensionsalder efter stigningen i den forventede levetid og fremme senere pensionering, at fremme anvendelsen af supplerende pensionsordninger, at håndtere udfordringerne med mange jobskift og at nedbringe risikoen for at blive fattig som ældre.

               (14)Arbejdsmarkedet og den samfundsmæssige udvikling er fortsat blevet bedre. Jobskabelsen er taget til, og arbejdsløsheden er faldende. Andelen af personer, der risikerer fattigdom og social udelukkelse er faldet, men den er fortsat over EU's gennemsnit for ældre. Bedre forhold på arbejdsmarkedet giver mulighed for at skaffe beskæftigelse til ældre arbejdstagere, men deres arbejdsmarkedsdeltagelse er fortsat lav. Det er i de senere år blevet stadig mere udbredt at gå på pension via arbejdsløshedsforsikringssystemet. Antallet af langtidsledige er fortsat højere end før krisen, og det udgør mere end halvdelen af den samlede ledighed. Flere end 40 % af alle langtidsledige er over 50, og næsten halvdelen af dem har været ledige i to år eller mere. Der er blevet udarbejdet en analyse og en handlingsplan, der sigter mod at øge beskæftigelsen blandt ældre arbejdstagere, og den er blevet drøftet med arbejdsmarkedets parter. Rettidig gennemførelse af handlingsplanen kan bidrage til at forbedre aktiveringen af ældre arbejdstagere. Beskæftigelsen blandt ufaglærte arbejdstagere er fortsat lav og et godt stykke under niveauet før krisen og gennemsnittet i EU. Planen for gennemførelse af en aktiv arbejdsmarkedspolitik, som blev vedtaget i april 2016, udgør en fortsættelse af den igangværende tilgang, selv om de offentlige udgifter til området fortsat er lave. Ældre og ufaglærte arbejdstagere er fortsat underrepræsenteret i de aktive beskæftigelsespolitiske foranstaltninger. Segmenteringen af arbejdsmarkedet er fortsat en udfordring på trods af 2013-reformen.

               (15)Andelen af misligholdte lån er stadig høj, selv om den er solidt på vej nedad. Den slovenske nationalbank har gennemført en række foranstaltninger, som skal give bankerne incitamenter til at nedbringe deres misligholdte lån væsentligt. Presset for at reducere gælden er begyndt at tage af, men kreditstrømmen til virksomhederne bliver fortsat lavere. Fremskridtet med gældsreduktionen er ulige fordelt på tværs af enkeltvirksomheder. Konsolideringen og omstruktureringen af banksektoren skrider frem med fusionen af tre banker i 2016. Privatiseringen af Nova Ljubljanska Banka skal finde sted i december 2017. Revisionen af den lovgivningsmæssige ramme styrkede bankaktivselskabets kapacitet til at omstrukturere virksomheder yderligere. Misligholdte lån er fortsat udbredt blandt SMV'er. For at afhjælpe problemet er der med hjælp fra verdensbanken blevet udarbejdet en systematisk tilgang til afvikling af SMV'ers misligholdte lån. Ydermere har regeringen vedtaget en lov om oprettelse af et centralt kreditregister, som skal sikre en mere effektiv risikostyring og nedbringe risikoen for at ende i gæld.

               (16)Adgangen til alternative finansieringskilder for en kreditværdig virksomhed er meget begrænset. Den slovenske virksomhedsfond og Slovenska izvozna in razvojna banka (SID bank) har primært indført nye gældsinstrumenter til SMV'er, herunder tiltag som mikrokreditter. Der blev indført en startkapitalordning i 2016 af den slovenske virksomhedsfond, som er kommet færre end 50 SMV'er til gavn. Andre alternative finansieringsinstrumenter, herunder venturekapital og egenkapital med brug af de europæiske struktur- og investeringsfonde, kunne være en stor kilde til yderligere finansiering, men de er stort set ubrugt.

               (17)Gennemførelsen af udviklingsstrategien for den offentlige forvaltning 2015-2020 er i gang, og der er blevet gjort nogen fremskridt. Nogle specifikke foranstaltninger er imidlertid blevet forsinket yderligere, som f.eks. vedtagelsen af loven om offentlig tjeneste. Regeringsprogrammet til nedbringelse af den administrative byrde anslås at have skabt besparelser på i alt 365 mio. EUR mellem 2009 og 2015 og næsten 60 % af de 318 foranstaltninger, som skulle nedbringe den administrative byrde, er blevet gennemført. Private investeringer begrænses imidlertid fortsat af besværlige og langvarige administrative procedurer, navnlig inden for bygge- og anlægssektoren og fysisk planlægning. Selv om retssystemets effektivitet og kvalitet er forbedret yderligere, tager det stadig lang tid at beramme de første retsmøder i handelsretlige sager, og sager kan ikke indgives elektronisk. På trods af vedtagelsen af nogle vigtige anti-korruptionsreformer, som f.eks. programmet for nultolerance over for korruption, er der fortsat en negativ opfattelse af udbredelsen af korruption, og den ser ud til at påvirke virksomhedsbeslutninger. Efter de indledende fremskridt med modernisering af erhvervslovgivningen, er reformhastigheden aftaget. Afskaffelse af restriktive forhindringer i erhvervslovgivningen kan understøtte konkurrencen på disse markeder.

               (18)Statens involvering i økonomien er fortsat høj på trods af det privatiseringsprogram, der blev igangsat i 2013. Staten er den største arbejdsgiver, porteføljeforvalter og indehaver af virksomhedsgæld i Slovenien. Kombineret med en svag virksomhedsledelse har en høj grad af statsligt ejerskab haft store finanspolitiske og økonomiske konsekvenser. De anslås til 13 mia. EUR eller omkring en tredjedel af BNP i 2007-2014, primært på grund af stabiliseringsforanstaltninger i finanssektoren og indtægter, som statsejede virksomheder har givet afkald på, sammenlignet med deres private konkurrenter. De resultater, som de statsejede virksomheder har præsteret, er begyndt at blive bedre understøttet af et nyt virksomhedsledelsessystem, men der er fortsat risici. Ved udgangen af 2015 viste resultater en forbedret rentabilitet blandt virksomheder, som blev styret af Slovenian Sovereign Holding, selv om de ikke nåede delmålet i ledelsesstrategien. Regeringen vedtog i januar 2017 en plan for forvaltning af aktiver for 2017, hvori der blev fastsat resultatindikatorer for hver enkelt statsejet virksomhed og ajourført en liste over aktiver, som skal afhændes. Endvidere er en revision af strategien for forvaltning af aktiver, som blev godkendt af det nationale parlament i 2015, stadig udestående, idet regeringen har udskudt at tage stilling til spørgsmålet til anden halvdel af 2017. Selv om der blev udnævnt en ny formand for bestyrelsen ved udgangen af februar 2017, er hele tilsynsrådet stadig ikke på plads.

               (19)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Sloveniens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Slovenien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Slovenien, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og EU-retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (20)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet, og dets holdning
                  14
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (21)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og stabilitetsprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 3 nedenfor,

               HENSTILLER, at Slovenien i 2017 og 2018 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.Føre en finanspolitik, der stemmer overens med bestemmelserne under den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, hvilket indebærer en betydelig finanspolitisk indsats i 2018. Når der træffes politiske foranstaltninger, bør der lægges vægt på at opnå en finanspolitisk kurs, der bidrager til både at styrke den aktuelle genopretning og sikre de offentlige finansers holdbarhed. Vedtage og gennemføre den fremlagte reform af sundhedssystemet og vedtage den planlagte reform af langtidsplejen, som skal øge omkostningseffektiviteten, adgangen til og kvaliteten af plejen. Udnytte potentialet i centraliserede indkøb i sundhedssektoren fuldt ud. Vedtage de nødvendige foranstaltninger til at sikre pensionssystemets langsigtede bæredygtighed og tilstrækkelighed.

               2.Intensivere indsatsen for at øge beskæftigelsesegnetheden hos ufaglærte og ældre, navnlig gennem målrettede foranstaltninger til aktivering og livslang læring.

               3.Forbedre finansieringsmulighederne, bl.a. ved at facilitere en varig løsning for misligholdte lån og adgang til alternative finansieringskilder. Sikre fuldstændig gennemførelse af strategien for bankaktivselskabet. Nedbringe den administrative byrde, der pålægges virksomhederne som følge af reglerne om fysisk planlægning og byggetilladelser, samt sikre god ledelse af statsejede virksomheder.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 523 final.

                     (4)
                  P8_TA(2017)0038, P8_TA(2017)0039 og P8_TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  2017/C92/01

                     (8)
                  SWD(2017) 89 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (11)

                        COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (13)
                  De offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til Unionens programmer, som fuldt ud modsvares af Unionsmidler, og ikke-diskretionære ændringer i udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårig periode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

                     (14)
                  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 18.5.2016
            COM(2016) 331 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Kroatiens nationale reformprogram for 2016og med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2016

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Kroatiens nationale reformprogram for 2016

                  og med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2016

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  3
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  4
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  5
               , som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  6
               , hvori Kroatien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Kroatien 2016
                  7
                offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Kroatiens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og opfyldelsen af Kroatiens nationale Europa 2020-mål. Rapporten indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Den 8. marts 2016 fremlagde Kommissionen resultaterne af den dybdegående undersøgelse
                  8
               . Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Kroatien er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. Det er især vigtigt at tage hånd om de svagheder, der knytter sig til høj offentlig gæld, høj virksomhedsgæld og høj ekstern gæld i forbindelse med høj arbejdsløshed. Andre svagheder, der kræver specifikke politiske tiltag, omfatter den finanspolitiske styring, forvaltningspraksis i statsejede virksomheder, effektiviteten i den offentlige administration og løsninger for misligholdte lån.

               (3)Den 28. april 2016 fremlagde Kroatien sit nationale reformprogram for 2016 og sit konvergensprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram indeholder en forholdsvis ambitiøs reformdagsorden, som - hvis den gennemføres fuldt ud inden for den angivne tidsplan - vil kunne bidrage til løsningen af de makroøkonomiske ubalancer. Programmet beskriver de relevante foranstaltninger til forbedring af forvaltningen af de offentlige finanser, sundhedssektoren og erhvervsklimaet og forpligter til ambitiøse reformer af den offentlige administration, pensionssystemet, socialsikringssystemet og til forbedring af forvaltning i statsejede virksomheder. På grundlag af vurderingen af Kroatiens politiske forpligtelser er der på nuværende tidspunkt ikke behov for at optrappe proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  9
               .

               (5)Kroatien er i øjeblikket underlagt den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten. Regeringen forventer i sit konvergensprogram for 2016, at det offentlige underskud vil være under 3,0 % af BNP, nærmere betegnet 2,6 %, i 2016 og falde yderligere derefter, dvs. nå ned på 1,0 % af BNP i 2019. Derudover forventer regeringen at nå sin mellemfristede budgetmålsætning — et strukturelt underskud på 1,75 % af BNP — i løbet af programperioden. Den offentlige gældskvote toppede på 86,7 % i 2015, men forventes ifølge konvergensprogrammet gradvist at falde til 80,0 % i 2019. Hvis dette tages for pålydende, overholder gældskvoteprognoserne i programmet gældsreduktionsmålet. Selv om det makroøkonomiske scenarie, der understøtter disse budgetprognoser er realistisk i reale termer, er den nominelle BNP-vækst imidlertid højere end anslået i Kommissionens prognose, især for 2016. Den forventede reduktion af gældskvoten afhænger derfor af positive forventninger til den nominelle vækst; desuden medtages der betydelige gældsbegrænsende stock-flow-tilpasninger fra salget af finansielle aktiver, som ikke er tilstrækkeligt specificerede. Derudover er de foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2017, for det meste uspecificerede. På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2016 forventes det offentlige underskud at nå 2,7 % af BNP i 2016 i overensstemmelse med målet for det samlede underskud som angivet i Rådets henstilling under artikel 126, stk. 7, i TEUF. Den anbefalede finanspolitiske indsats under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud forventes at blive nået. Til gengæld peger Kommissionens prognose ikke i retning af overholdelse af det fremadrettede gældsreduktionsmål. Selv om en strukturel tilpasning på 0,2 % af BNP i 2017 vil være tilstrækkelig til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, vil der være behov for en større strukturel tilpasning for at sikre overholdelse af gældsreduktionsmålet. Navnlig ville en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP være passende set i lyset af den høje gæld og de aktuelle ugunstige konjunkturforhold i Kroatien. På nuværende tidspunkt forventes den strukturelle saldo at forværres med 0,2 % af BNP i 2017. På grundlag af vurderingen af konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at der er risiko for, at Kroatien ikke vil være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten. Der vil derfor være behov for yderligere foranstaltninger for at sikre overensstemmelse i 2017.

               (6)Kroatiens budgetplanlægning lider fortsat under store svagheder til trods for visse forbedringer foretaget i forbindelse med ændringen af budgetloven i 2015. Relationen mellem den flerårige budgetramme og de årlige budgetter er fortsat svag, og der er ikke klare regler for eventuelle ændringer af budgetplanerne i løbet af et år. Den strategiske planlægning af de enkelte budgetenheder er ikke underlagt systematisk kontrol og understøtter ikke i tilstrækkelig grad samordningen af politiske prioriteter med de mellemfristede finanspolitiske mål. Budgetproceduren tager ikke meget hensyn til det store antal transaktioner uden for budgettet eller til regnskabsmæssige korrektioner, der har indvirkning på det offentlige underskud og den offentlige gæld. De numeriske budgetregler revideres i øjeblikket. En af de primære udfordringer er at gøre dem mere operationelle og mere i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. Der skal også gøres en yderligere indsats for at forbedre det statistiske grundlag for budgetplanlægningen.

               (7)Den finanspolitiske kommission, der har ansvaret for at overvåge overholdelsen af budgetreglerne på nationalt plan, er meget tæt forbundet med de nationale finanspolitiske myndigheder og desuden underbemandet. Under sådanne forhold er kommissionens politiske og funktionelle uafhængighed ikke sikret. Der er annonceret en revision af den finanspolitiske kommissions institutionelle ramme og mandat i tredje kvartal af 2016.

               (8)Kroatien har påbegyndt en reform af de kommunale afgifter som en del af en bredere reform af ejendomsbeskatningen. De samlede indtægter fra løbende beskatning af fast ejendom og kommunale afgifter er relativt lave, når man ser på deres andel af BNP.

               (9)De største udfordringer er det store antal skatterestancer, momssvig og den sorte økonomi. Der træffes foranstaltninger til at øge overholdelsen af skattereglerne, herunder udviklingen af et risikostyringssystem for overholdelse. Dog foreligger der endnu kun begrænsede oplysninger om de trufne foranstaltningers effektivitet.

               (10)Den offentlige gæld er stadig stor og voksende, hvilket gør det bydende nødvendigt at vedtage en fremadskuende, proaktiv tilgang til gældsstyring. Det forventes, at der snarest vedtages en gældsstyringsstrategi for 2016-2018. Kroatien mangler dog stadig en mere omfattende tilgang til gældsstyring, der indebærer årlige revisioner, som tager højde for markedsudviklingen, en passende risikostyringsstrategi og styrkelse af kapaciteten til at udføre dertil knyttede opgaver.

               (11)En stor andel af den arbejdsdygtige befolkning deltager ikke i arbejdsmarkedet. En af hovedårsagerne hertil er den lave pensionsalder, også blandt mænd i den mest erhvervsaktive alder. Det er muligt at gå på tidlig pension fulde fem år før den lovbestemte pensionsalder, og de økonomiske incitamenter til at arbejde indtil da (og efter) er svage. Derudover er pensionssystemet karakteriseret ved et antal særlige bestemmelser for særlige kategorier af arbejdstagere samt generøse ordninger for tidlig pensionering for visse erhverv. Den lovbestemte pensionsalder gøres ens for mænd og kvinder og hæves til 67, men kun langsomt. Både nu og i fremtiden er der ikke tilstrækkelig med pensionsmidler, hvilket skaber en høj risiko for fattigdom i alderdommen, navnlig for de der har korte arbejdsliv.

               (12)Problemet med høj inaktivitet forværres af den høje arbejdsløshed, og den lave udnyttelse af arbejdskraftpotentialet hæmmer væksten. Ungdomsarbejdsløsheden er fortsat et stort problem og peger på svagheder i uddannelsessystemet, og der er stadig mulighed for at forbedre effektiviteten, overvågningen og evalueringen af ungdomsgarantien. Langtidsledighedstallene er faldet for nylig, men er stadig næsten dobbelt så høje som EU-gennemsnittet. Deltagelsen i livslang læring er fortsat meget lav som følge at et underudviklet voksenuddannelsessystem.

               (13)Der er regionale forskelle i udgifterne pr. indbygger til social sikring samt uoverensstemmelser for så vidt angår berettigelseskriterierne for de almindelige ordninger for social sikring og de ordninger, der er målrettet særlige kategorier. Derudover anvendes kun en lille andel af det samlede budget til social sikring til den nationale minimumsindkomstordning. Det fører til ineffektivitet og utilstrækkelig beskyttelse af de svageste. Reformen af socialsikringssystemet har lidt under forsinkelser hvad angår konsolideringen af forskellige ydelser og oprettelsen af centrale administrative kontaktpunkter for så vidt angår levering af socialsikringsydelser.

               (14)Den funktionelle fordeling af kompetencer i den offentlige administration, dvs. mellem centrale og lokale niveauer, er kompleks, og systemet er fragmenteret. Fordelingen af decentraliserede administrative funktioner er ikke i overensstemmelse med budgetkapaciteten i de ansvarsbærende lokale enheder. Dette gør de lokale enheder stærkt afhængige af overførsler fra centraladministrationen og medfører store regionale forskelle i leveringen af sociale ydelser. Fragmenteringen af den offentlige administration tynger leveringen af ydelser, erhvervsklimaet og de offentlige udgifters lønsomhed. Der er i al væsentlighed ikke sket fremskridt med reformen af den offentlige administration. Der er indført en retlig ramme for den frivillige sammenlægning af lokale myndigheder, men de mekanismer, der skulle skabe incitamentet for at benytte disse muligheder, er ikke indført. Rationaliseringen af systemet af statslige myndigheder skrider langsomt fremad.

               (15)Lønningerne i den offentlige sektor reguleres af forskellige bestemmelser på tværs af offentlige institutioner, der ikke stemmer overens for så vidt angår definitionen af jobbets sværhedsgrad, frynsegoder og løntillæg. Dette begrænser statens kontrol med lønningslisten og tynger effektiviteten i den offentlige sektor. Den offentlige sektor står for en relativ høj andel af beskæftigelsen, og udviklingen i de offentlige lønninger er derfor også relevant for økonomien i bredere forstand.

               (16)Statsejede virksomheder er stærkt repræsenteret i økonomien. Forvaltningsmæssige svagheder, herunder manglen på passende resultatovervågning, medfører stadig væsentlig lavere rentabilitet i statsejede virksomheder i forhold til sammenlignelige private virksomheder og har negative konsekvenser for de offentlige finanser. Noteringen af aktier i statsejede virksomheder på børsen kan muligvis føre til forbedringer i forvaltningen af disse virksomheder, navnlig fordi det fremmer mekanismer for rapportering og intern revision. Det seneste år er der taget langsomme skridt hen imod et skifte fra statsejede til flere privatejede virksomheder.

               (17)Den nationale erhvervsfremmende bank "Den kroatiske bank for genopbygning og udvikling" (HBOR), der er en statsejet enhed, kan komme til at spille en vigtig rolle for Kroatiens genopretning. Bankens låneaktiviteter kan få stor indflydelse på fremme af investeringer og afhjælpe markedssvigt. Der er brug for en passende retlige ramme og sund virksomhedsledelse for at dæmme op for de risici, der er forbundet med dens aktiviteter, især fordi HBOR i stigende grad tilbyder direkte långivning.

               (18)Den uafhængige kvalitetsgennemgang af HBOR's kreditportefølje, som myndighederne har planer om at gennemføre i 2017, er et skridt på vejen til løsning af disse problemer. I mellemtiden er det nødvendigt at styrke de overvågnings- og ansvarlighedsmekanismer, der finder anvendelse på HBOR.

               (19)Udnyttelsesgraden for de europæiske struktur- og investeringsfonde har indtil nu været lav som følge af forskellige faktorer, heriblandt utilstrækkelig administrativ kapacitet, besværlige procedurer og det begrænsede antal projekter, der har været klar til at blive sat i gang.

               (20)Kroatiens erhvervsklima lider fortsat under store mangler, der tynger investeringsklimaet. Virksomhederne opkræves mange skattelignende afgifter, der stadig hæmmer erhvervsklimaet. De lovgivningsmæssige rammer for tjenesteydere og lovregulerede erhverv er fortsat restriktive. Der er begrænsninger på adgangen til og adfærdskodekser for visse lovregulerede erhverv, herunder juridiske erhverv og skatterådgivere. Kroatien har foretaget en gennemgang af behovet for og proportionaliteten af disse begrænsninger, men de konkrete tiltag er blevet forsinkede. Derudover lider de lovregulerede erhverv og virksomheder under den tunge administrative byrde.

               (21)Ustabil regulering, og hvad der opfattes som lav kvalitet i lovgivningen, tynger også erhvervsklimaet. Langvarige retssager, store efterslæb og inkonsekvent retspraksis betyder, at retssystemet, navnlig ved handelsretterne, har store udfordringer for så vidt angår effektivitet og kvalitet. IKT-systemerne er underudviklede, navnlig hvad angår kommunikationen med parterne i retssager og elektronisk levering af retsdokumenter.

               (22)Afviklingen af misligholdte lån er afgørende for at reducere den gældsbyrde, der tynger økonomien. I denne henseende er der taget vigtige skridt med styrkelsen af rammerne for rekonstruktion og insolvens for virksomheder samt vedtagelsen af en personlig insolvensprocedure. Virkningerne af de nye rammer kræver nøje overvågning. Juridisk usikkerhed for så vidt angår skatten på nedskrivninger udgør imidlertid stadig en hindring for en hurtig afvikling af bankernes porteføljer af misligholdte lån.

               (23)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Kroatiens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Kroatien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Kroatien, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 til 5 nedenfor.

               (24)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet, og dets holdning
                  10
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (25)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 er afspejlet i henstilling 1 til 5 nedenfor,

               HENSTILLER, at Kroatien i 2016 og 2017 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Sikre en varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden 2016. Derefter opnå en årlig finanspolitisk tilpasning på 0,6 % af BNP i 2017. Anvende alle ekstraordinære indtægter til at fremskynde nedbringelsen af den offentlige gældskvote. Inden september 2016 styrke de numeriske budgetregler samt den finanspolitiske kommissions uafhængighed og mandat. Inden udgangen af 2016 styrke budgetplanlægningen og den flerårige budgetramme. Inden udgangen af 2016 påbegynde en reform af den løbende ejendomsbeskatning. Styrke rammerne for styring af den offentlige gæld. Vedtage og påbegynde implementeringen af en strategi for gældsstyring for 2016-2018.

               2.Inden udgangen af 2016 træffe foranstaltninger til at forebygge tidlig pensionering, fremskynde overgangen til en højere lovbestemt pensionsalder og strømline pensionsreglerne for bestemte kategorier med reglerne for den almindelige ordning. Tilvejebringe passende op- og omkvalificeringsforanstaltninger for at styrke beskæftigelsesegnetheden i den arbejdsdygtige befolkningsgruppe med særligt fokus på lavt kvalificerede og langtidsledige. Konsolidere socialsikringsydelserne ved at reducere de særlige ordninger, strømline berettigelseskriterierne, integrere administrationen af dem og målrette støtten til de mennesker, som har størst behov.

               3.Inden udgangen af 2016 iværksætte bestræbelser på at reducere fragmenteringen og forbedre den funktionelle fordeling af kompetencer i den offentlige administration med henblik på at øge effektiviteten og reducere de forskelle i leveringen af sociale ydelser, der findes mellem de forskellige områder. I samarbejde med arbejdsmarkedets parter harmonisere rammerne for lønfastsættelse på tværs af den offentlige administration og de offentlige tjenester. Styrke overvågningen af statsejede virksomheders resultater og bestyrelsernes ansvarlighed. Fremskynde noteringen af aktier i statsejede virksomheder på børsen og frasalgsprocessen for statslige aktiver.

               4.I væsentlig grad mindske de skattelignende afgifter. Fjerne ubegrundede lovgivningsmæssige begrænsninger, der hindrer adgangen til og udøvelsen af lovregulerede erhverv. Reducere den administrative byrde for virksomhederne.

               5.Træffe foranstaltninger til forbedring af kvaliteten og effektiviteten i retssystemet, navnlig ved handels- og forvaltningsretterne. Fremme afviklingen af misligholdte lån, navnlig ved at forbedre skattereglerne for afvikling af misligholdte lån.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 331 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 og P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 80 final/2.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 16.11.2016
            COM(2016) 726 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om den økonomiske politik i euroområdet

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om den økonomiske politik i euroområdet

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136 sammenholdt med artikel 121, stk. 2,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstillingen fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelsen fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelsen fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Det økonomiske opsving i euroområdet varer ved, men er fortsat skrøbeligt. Der er sket betydelig fremgang i de seneste år: Siden 2015 er det reale BNP tilbage på samme niveau som før krisen, og arbejdsløsheden er faldet til sit laveste siden 2010-2011. Den samlede efterspørgsel er dog stadig svag, inflationen ligger langt under målet til trods for Den Europæiske Centralbanks meget lempelige pengepolitik, og væksten hæmmes af krisens eftervirkninger, bl.a. vedvarende makroøkonomiske ubalancer og en høj gældsætning i alle sektorer af økonomien, som kræver en nedgearing og begrænser de midler, der er til rådighed til forbrug og investeringer. Euroområdets vækstpotentiale har desuden længe været faldende, og denne tendens er blevet endnu mere udtalt med krisen. Til trods for tegn på forbedring skaber det vedvarende investeringsgab og den høje arbejdsløshed risiko for at lægge en yderligere dæmper på vækstudsigterne. Genoprettelsen af balance i euroområdet er fortsat meget asymmetrisk, idet det kun er lande med en stor nettogæld, der korrigerer deres ubalancer, hvilket resulterer i stigende overskud på de løbende poster. Som led i den internationale aftale inden for rammerne af G20 opfordres eurolandene til at benytte alle politiske instrumenter – monetære, budgetmæssige og strukturelle – individuelt og kollektivt – for at opnå en stærk, holdbar, afbalanceret og inklusiv vækst.

               (2)Ambitiøse strukturreformer bør give mulighed for en let og effektiv omfordeling af menneskelige ressourcer og finansielle midler og således bidrage til at imødegå udfordringerne i forbindelse med den igangværende teknologiske og strukturelle omstilling. Der er behov for reformer, som skaber gode rammevilkår for erhvervslivet, fuldender det indre marked og fjerner investeringshindringerne. Dette er afgørende for at give produktiviteten og beskæftigelsen et løft, øge konvergensen og styrke vækstpotentialet og tilpasningsevnen for økonomien i euroområdet. Gennemførelsen af strukturreformer, som skaber velfungerende markeder med effektive prismekanismer, understøtter pengepolitikken ved at lette dens transmission til realøkonomien. Reformer, som fjerner investeringshindringer og fremmer investering, kan tjene et dobbelt formål ved at understøtte den økonomiske aktivitet på kort sigt og skabe gode vilkår for vækst på den længere bane. Reformer, som øger produktiviteten, er særlig relevante for de medlemsstater, som står over for en betydelig nedbringelse af en stor udlandsgæld, da en kraftigere vækst bidrager til en lavere gæld i forhold til BNP. En forbedring af den prismæssige og den ikke-prismæssige konkurrence ville kunne bidrage yderligere til at genoprette balancen over for udlandet i disse lande. Medlemsstater med store overskud på de løbende poster kan hjælpe med at genoprette balancen i euroområdet ved at indføre foranstaltninger, bl.a. strukturreformer, som giver mulighed for at kanalisere de uforholdsmæssigt store opsparinger ud i et hjemligt forbrug, navnlig ved at styrke investeringerne. Den nuværende situation med lave rentesatser skaber også en ekstra mulighed herfor, især i lande med et betydeligt finanspolitisk råderum.

               (3)En bedre koordinering af gennemførelsen af strukturreformer, herunder dem, der anbefales i de landespecifikke henstillinger, og dem, der kræves for at fuldende Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU), kan have en positiv indvirkning i medlemsstaterne og øge reformernes positive virkninger på kort sigt. De tematiske drøftelser i Eurogruppen har vist sig at være gavnlige og bidrage til at skabe en fælles forståelse af reformprioriteterne i euroområdet, sikre udveksling af bedste praksis, fremme reformgennemførelsen og strukturel konvergens. Eurogruppen bør fortsætte disse drøftelser og styrke dem, hvor det er muligt, og således udnytte de fælles principper og den fælles benchmarking bedst muligt. De nationale produktivitetsråd, der skal oprettes i overensstemmelse med Rådets henstilling af 20. september 2016
                  3
               , kan også præge den nationale debat og bidrage til udformningen af strukturreformer, som er nødvendige for medlemsstaterne inden for rammerne af økonomien i euroområdet.

               (4)Det er vigtigt at sørge for en stærk koordinering af den nationale budgetpolitik ud fra fælles regler for at nå frem til en passende samlet finanspolitisk kurs og sikre en velfungerende monetær union. De fælles budgetregler har til formål at sikre holdbarhed i den nationale gæld og samtidig skabe plads til makroøkonomisk stabilisering. Den finanspolitiske kurs på nationalt plan såvel som for euroområdet samlet set skal således tilgodese den dobbelte målsætning om holdbarhed i de nationale offentlige finanser på lang sigt og makroøkonomisk stabilisering på kort sigt, både i de enkelte lande og i euroområdet som helhed. I den nuværende situation med stor usikkerhed hvad angår opsvingets styrke og omfanget af det økonomiske råderum skal budgetpolitikken, efter at pengepolitikken har givet sit betydelige bidrag, supplere denne med hensyn til at understøtte efterspørgslen, navnlig investeringer, og komme ud af den lave inflation. Finanspolitikkens effektivitet, herunder dens afsmittende virkninger på tværs af landene, styrkes yderligere af lave rentesatser. Der er således grund til at anbefale en mere positiv finanspolitisk kurs i euroområdet som helhed. Kommissionen finder, at det for 2017 under de nuværende omstændigheder ville være hensigtsmæssigt med en finanspolitisk ekspansion på op til 0,5 % af BNP for euroområdet
                  4
               . Det er et forsigtigt og pragmatisk mål, som ligger inden for et interval med mulige nedre og øvre grænser på 0,3 % og 0,8 %, og som skal sikre en balance mellem makroøkonomisk stabilisering og finanspolitisk holdbarhed. Samtidig er statsgælden stadig stor, og der er fortsat behov for at øge holdbarheden i de offentlige finanser på mellemlang sigt i en række medlemsstater. Det er derfor nødvendigt at sikre en passende differentiering af medlemsstaternes finanspolitiske indsats og tage hensyn til det finanspolitiske råderum og afsmittende virkninger mellem eurolandene. De medlemsstater, som overgår deres finanspolitiske målsætninger, bør udnytte det finanspolitiske råderum til at støtte den hjemlige efterspørgsel og foretage kvalitetsinvesteringer, også på tværs af grænserne som led i investeringsplanen for Europa. For eksempel er indbetalingen af garantier til Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer en særlig effektiv måde for medlemsstater med et finanspolitisk råderum til at maksimere virkningerne på realøkonomien og opsvinget i euroområdet. Medlemsstater med behov for en yderligere finanspolitisk tilpasning inden for rammerne af stabilitets- og vækstpagtens forebyggende del bør sørge for at være i bred overensstemmelse med kravene i pagten for det kommende år. Under pagtens korrigerende del skal medlemsstaterne sikre en rettidig korrektion af deres uforholdsmæssigt store underskud, bl.a. ved at opbygge finanspolitiske stødpuder mod uforudsete omstændigheder. Strukturreformer, navnlig dem, der sigter mod at løfte produktiviteten, vil støtte væksten og øge de offentlige finansers holdbarhed. Samtidig vil en betydelig forbedring af sammensætningen og forvaltningen af de nationale budgetter, både hvad angår indtægts- og udgiftssiden, ved at anvende midlerne til materielle og immaterielle investeringer styrke budgetternes indvirkning på efterspørgslen på kort sigt og produktiviteten på længere sigt. Der er behov for effektive nationale budgetrammer for at styrke troværdigheden af medlemsstaternes politiske tiltag og hjælpe med at ramme den rette balance mellem makroøkonomisk stabilisering på kort sigt, en holdbar gæld og langsigtet vækst.

               (5)Arbejdsmarkederne i euroområdet er i gradvis fremgang, og arbejdsløsheden falder støt. Langtidsledigheden og ungdomsarbejdsløsheden er dog stadig høj, og fattigdommen har lagt sig fast på et højt niveau i adskillige medlemsstater. Trods visse reformfremskridt for at gøre arbejdsmarkederne mere robuste og øge deres tilpasningsevne er der stadig meget store forskelle på tværs af euroområdet, som til stadighed skaber hindringer for et velfungerende euroområde. Det kræver veludformede, fair og inklusive arbejdsmarkeder, sociale beskyttelsesordninger og skatte- og socialsikringssystemer at sikre en gnidningsløs og løbende omfordeling af arbejdskraft til mere produktive sektorer for at støtte (re)integrationen af dem, som befinder sig mellem jobs eller er udelukket fra arbejdsmarkedet, og mindske segmenteringen og fremme social retfærdighed, herunder ved at øge mulighederne for beskæftigelse af høj kvalitet. Dette vil også føre til en mere effektiv automatisk stabilisering og stærkere vækst og beskæftigelse, hvilket er nødvendige elementer for at tackle de sociale udfordringer i euroområdet. De nødvendige reformer omfatter bl.a. i) ændringer af lovgivningen om jobbeskyttelse i retning af mere pålidelige ansættelseskontrakter, som skaber fleksibilitet og beskytter både arbejdstagere og arbejdsgivere, fremmer overgange på arbejdsmarkedet, forebygger et todelt arbejdsmarked og giver mulighed for at tilpasse omkostningerne, når det er nødvendigt, og her har reformindsatsen været særlig udtalt i de seneste år,
                  ii) løfte færdighederne ved at forbedre resultaterne og effektiviteten af uddannelsessystemerne og de omfattende strategier for livslang læring og fokusere på behovene på arbejdsmarkedet, iii) effektive arbejdsmarkedspolitikker til at hjælpe ledige, herunder langtidsledige, med at komme tilbage på arbejdsmarkedet og øge erhvervsfrekvensen, og iv) moderne og dækkende sociale beskyttelsessystemer, som hjælper dem, der har mest behov for det, bl.a. ledige og personer uden for arbejdsmarkedet, og skaber incitament til at integrere sig på arbejdsmarkedet. En omlægning af beskatningen væk fra arbejde, særligt for lavtlønnede, og sikring af retfærdige skattesystemer kan også forbedre arbejdsmarkedstallene. De eurolande, der har gennemført sådanne reformer, er langt mere robuste og udviser bedre beskæftigelsesmæssige og sociale resultater.

               (6)Det er gået fremad med oprettelsen af bankunionen, men den er stadig ikke gennemført. Der er stadig ikke vedtaget en fælles indskudsgarantiordning eller en fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond, hvilket hindrer bankunionen i at kappe båndene mellem banker og stat. Selv om banksektoren i euroområdet generelt er blevet mere robust siden krisen, er der opstået et øget pres på bankerne som følge af en række faktorer, bl.a. en højt niveau af misligholdte lån, ineffektive forretningsmodeller og overkapacitet i nogle medlemsstater, som alle fører til en lav rentabilitet og truer levedygtigheden. Dette pres hæmmer bankernes evne til at yde lån til økonomien. Disse risici strækker sig også til realøkonomien, hvor niveauet for den offentlige og ikkefinansielle private gæld i nogle medlemsstater stadig er meget højt. Der er behov for en fortsat kontrolleret gældsnedbringelse i den private sektor ved at omlægge, afvikle eller om nødvendigt omstrukturere bæredygtig gæld, eller ved at likvidere ikkebæredygtig gæld, så kapitalen kan omfordeles hurtigere og mere effektivt. I den forbindelse består nogle af de vigtigste aspekter for en vellykket og vækstfremmende gældsnedbringelse i at sætte ind mod de meget høje niveauer af misligholdte lån og at følge de fælles principper for udformningen af insolvensregler for virksomheder og husholdninger, bl.a. ved at forbedre rammerne for insolvensbehandling og udenretslig bilæggelse.

               (7)Der er i løbet af året gjort visse fremskridt med de tiltag, der blev præsenteret i de fem formænds rapport om fuldførelsen af Europas økonomiske og monetære union, bl.a. øget fokus på euroområdedimensionen i det europæiske semester, henstillingen om nationale produktivitetsråd samt oprettelsen af det europæiske finanspolitiske råd i Kommissionens regi. Der arbejdes også på at øge gennemsigtigheden i budgetreglerne og på at gøre dem mindre komplekse. Der er dog endnu ikke truffet afgørelser om andre elementer, som er afgørende for ØMU'en, såsom forslaget om den europæiske indskudsgarantiordning, der blev fremlagt af Kommissionen i november 2015. Derudover er der også mere almene udfordringer, der skal tages op i lyset af de fem formænds rapport. Kommissionen har bebudet, at den i marts 2017 vil fremlægge en hvidbog om Europas fremtid, som også vil omfatte ØMU'ens fremtid. En aftale om den videre vej frem vil kræve, at alle eurolandene og EU-institutionerne, såvel som landene uden for euroområdet, tager fælles ejerskab over projektet og arbejder for et fælles mål, da en stærk ØMU vil hjælpe med bedre at tackle EU's udfordringer og også have positive virkninger for landene uden for euroområdet,

               HENSTILLER, at eurolandene i perioden 2017-2018 træffer foranstaltninger, på egen hånd og i fællesskab i Eurogruppen, med henblik på at:

               1.Føre en politik, som understøtter vækst på kort og lang sigt, og som øger tilpasningsevnen, genoprettelsen af balance og styrker konvergensen. Prioritere reformer, som øger produktiviteten, skaber et bedre institutionelt miljø og erhvervsmiljø, fjerner investeringshindringerne og fremmer jobskabelsen. Medlemsstater med underskud på de løbende poster eller en med en stor udlandsgæld bør øge produktiviteten og samtidig begrænse udviklingen i enhedslønomkostninger. Medlemsstater med store overskud på de løbende poster bør fremskynde gennemførelsen af foranstaltninger, som hjælper med at styrke den indenlandske efterspørgsel, særligt investeringer

               2.Føre en generelt ekspansiv finanspolitik, som bidrager til et afbalanceret policymix, for at understøtte reformer og styrke opsvinget ved hjælp af en finanspolitisk ekspansion på op til 0,5 % af BNP i 2017. Kombinere de forskellige indsatser på nationalt plan for at sikre finanspolitisk holdbarhed på lang sigt for så vidt angår stabilitets- og vækstpagten og samtidig makroøkonomisk stabilisering på kort sigt i euroområdet ved at udnytte det spillerum, der findes inden for rammerne af stabilitets- og vækstpagten. Differentiere mellem de enkelte medlemsstaters finanspolitiske indsats og tage bedre hensyn til, hvor de hver især befinder sig i forbindelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten, til situationen i euroområdet samlet set og til de afsmittende virkninger på tværs af eurolandene: i) medlemsstater, der overgår deres finanspolitiske målsætninger, bør udnytte det finanspolitiske råderum til at støtte efterspørgslen og foretage kvalitetsinvesteringer, også på tværs af grænserne som led i investeringsplanen for Europa, ii) medlemsstater med behov for en yderligere finanspolitisk tilpasning inden for rammerne af pagtens forebyggende del bør sørge for at være i bred overensstemmelse med kravene i pagten, iii) og medlemsstater under pagtens korrigerende del bør sikre en rettidig korrektion af deres uforholdsmæssigt store underskud, bl.a. ved at opbygge finanspolitiske stødpuder mod uforudsete omstændigheder. Forbedre de offentlige finansers sammensætning ved at skabe bedre plads til materielle og immaterielle investeringer og sikre velfungerende nationale budgetrammer

               3.Gennemføre reformer, der fremmer jobskabelse, social retfærdighed og konvergens, og som understøttes af en effektiv arbejdsmarkedsdialog. Disse bør omfatte: i) pålidelige ansættelseskontrakter, som skaber fleksibilitet og beskytter både arbejdstagere og arbejdsgivere,
                  ii) godt præsterende og effektive uddannelsessystemer og omfattende strategier for livslang læring, som tilgodeser behovene på arbejdsmarkedet, iii) effektive beskæftigelsespolitikker til støtte for erhvervsfrekvensen, iv) moderne og dækkende sociale beskyttelsessystemer, der hjælper dem, der har mest behov for det, og skaber incitament til at integrere sig på arbejdsmarkedet. Flytte skatten væk fra arbejde, særligt for lavtlønnede og i de medlemsstater, hvor omkostningskonkurrenceevnen ligger under gennemsnittet i euroområdet, og sørge for en budgetneutral omlægning i lande uden et finanspolitisk råderum

               4.Nå til enighed om en europæisk indskudsgarantiordning på grundlag af Kommissionens forslag fra november 2015 og påbegynde arbejdet med den fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond med henblik på at gøre den fuldt operationel inden udløbet af overgangsperioden. Udvikle og gennemføre en strategi for hele euroområdet til at imødegå risiciene for banksektorens levedygtighed, navnlig hvad angår det høje niveau af misligholdte lån, ineffektive forretningsmodeller og overkapacitet. Medlemsstater med en stor gæld i den private sektor bør fremme en velordnet gældsafvikling

               5. Øge tempoet for initiativerne til at fuldende ØMU'en i fuld respekt for EU's indre marked og på åben og gennemsigtig vis. Gennemføre de sidste tiltag under det første stadie i de fem formænds rapport om fuldførelse af ØMU'en.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  EUT C 349 af 24.9.2016, s. 1.

                     (4)
                  Jf. COM(2016) 727 final af 16.11.2016.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 18.5.2016
            COM(2016) 327 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Estlands nationale reformprogram for 2016og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2016

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Estlands nationale reformprogram for 2016
                  og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2016

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen
                  2
               ,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet
                  3
               ,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse
                  4
               , som markerede starten på det europæiske semester 2016 om samordning af de økonomiske politikker. Den 17.-18. marts 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 26. november 2015 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen
                  5
               , hvori Estland blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet
                  6
               . Den 18.-19. februar 2016 tilsluttede Det Europæiske Råd sig denne henstilling, og den 8. marts 2016 blev den vedtaget af Rådet. Da Estland har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Estland sikre en fuldstændig og rettidig implementering af denne henstilling.

               (2)Den 26. februar 2016 blev landerapporten for Estland 2016
                  7
                offentliggjort. Den indeholdt en analyse af Estlands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som blev vedtaget af Rådet den 14. juli 2015, og opfyldelsen af Estlands nationale Europa 2020-mål. Rapporten indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Den 8. marts 2016 fremlagde Kommissionen resultaterne af den dybdegående analyse
                  8
               . Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Estland ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer.

               (3)Den 28. april 2016 fremlagde Estland sit stabilitetsprogram for 2016 og den 10. marts 2016 sit nationale reformprogram for 2016. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende denne bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter de europæiske struktur- og investeringsfondes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  9
               .

               (5)Estland er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2016 forventer regeringen et samlet underskud på omkring 0,5 % af BNP i 2016-2018, hvorefter der igen forventes balance på budgettet. Strukturelt set opfylder Estland fortsat den mellemfristede budgetmålsætning – en strukturel saldo – i hele programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes den offentlige gældskvote at ligge på ca. 10 % af BNP i 2017 og at falde til ca. 9½ % af BNP i 2020. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk for 2016, men optimistisk for 2017. På basis af Kommissionens forårsprognose 2016 ventes den strukturelle saldo at bevæge sig fra et overskud på 0,6 % af BNP i 2015 til budgetbalance i 2016 og et lille underskud på 0,2 % af BNP i 2017, hvilket kan betragtes som tæt på den mellemfristede målsætning. Yderligere afvigelser vil blive vurderet ud fra kravet om at fastholde den strukturelle saldo på den mellemfristede budgetmålsætning. På grundlag af vurderingen af stabilitetsprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens forårsprognose 2016 er Rådet af den opfattelse, at Estland forventes at være i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

               (6)Estland har gjort en stor indsats for at forbedre arbejdsmarkedsdeltagelsen, herunder ved at gennemføre arbejdsevnereformen. Denne reform, som trådte i kraft i januar 2016 og vil være fuldt gennemført fra januar 2017, vil øge det samlede arbejdskraftudbud. Det vil være en udfordring at hjælpe dem, der har været væk fra arbejdsmarkedet i lang tid, med at vende tilbage. Der er ved at blive iværksat nye aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger for at hjælpe dem, der er omfattet af arbejdsevnereformen, med at træde ind på og blive på arbejdsmarkedet, og der er også foretaget ændringer af den finansielle støtteordning.

               (7)Estland har taget skridt til at øge incitamenterne til at arbejde ved at mindske skattetrykket på arbejde for alle indkomstgrupper, herunder lavtlønnede. Dette kan have medvirket til, at Estland har en lavere arbejdsløshed og en højere beskæftigelse for lavtuddannede arbejdstagere end EU-gennemsnittet. Blandt de foranstaltninger, der allerede er vedtaget, kan nævnes en ekstra skatterefusion for lavtlønnede fra og med 2017. Dette fører imidlertid til høje effektive marginalskattesatser, der risikerer at skabe en lavtlønsfælde og tilskynde til udbetaling af kuvertlønninger. Først efter evalueringen vil det stå klart, hvilke virkninger disse foranstaltninger får.

               (8)Gennemførelsen af strategien for livslang læring i 2020 bidrog sammen med programmet for erhvervsuddannelse for 2015-2018 til at skabe større deltagelse inden for erhvervsrettede uddannelser og øge deres arbejdsmarkedsrelevans. Andelen af studerende på erhvervsuddannelser, der følger et praktikforløb, ventes at stige, men frafaldsprocenterne på erhvervsuddannelserne giver fortsat anledning til bekymring.

               (9)Der er stadig mangler med hensyn til førskoleundervisning og børnepasningsfaciliteter for 0-3-årige, men situationen er blevet bedre, og der skabes ekstra pladser hvert år.

               (10)Estland har den største kønsbestemte lønforskel i EU. I 2014 var den på 28,3 %. Dette skaber risiko for, at kvinders potentiale ikke udnyttes fuldt ud. Den kønsbestemte lønforskel skyldes bl.a. en sektorspecifik og beskæftigelsesmæssig kønsopdeling på arbejdsmarkedet, en mangel på gennemsigtighed i lønningerne i den private sektor og længere arbejdspauser for kvinder som følge af omsorgsforpligtelser. Regeringen har bebudet en række foranstaltninger for at mindske den kønsbestemte lønforskel. De planlagte foranstaltninger, der stadig skal vedtages og gennemføres, skal bl.a. forbedre dataindsamlingen, give arbejdstilsynene til opgave at overvåge, hvordan arbejdsgiverne anvender princippet om lige løn, skabe større løngennemsigtighed, give fædre incitamenter til at påtage sig en del af forældreorloven og øge adgangen til børnepasningsfaciliteter. Velfærdsplanen for 2016-2023 omfatter ligestillingsmål og foranstaltninger til at bekæmpe stereotyper og kønsopdeling på arbejdsmarkedet. Der er også planer om foranstaltninger, der kan lette byrden for familier og få omsorgspersoner ind på arbejdsmarkedet, hvilket forventes at få positive virkninger for kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet.

               (11)I Estland er adgangen til offentlige ydelser ikke garanteret i alle kommuner, og det er stadig en udfordring at sikre lokale kvalitetsydelser inden for bl.a. transport, uddannelse, langtidspleje for ældre og andre lokale sociale ydelser. I marts 2016 forelagde regeringen et udkast til en lov om administrativ reform for Parlamentet for at bane vejen for en reform af lokalforvaltningen. Reformen bebuder både frivillige og statsiværksatte sammenlægninger, der skal sikre mere tilgængelige ydelser af en bedre kvalitet samt en mere effektiv og kompetent forvaltning. Den ændrede lov om social velfærd fastsætter minimumskrav til ni sociale ydelser, men det er usikkert, om den kan gennemføres, på grund af mangler i den kommunale service. Den foreslåede reform af lokalforvaltningen er stadig ikke blevet gennemført.

               (12)Estland har et af de mest gunstige forhold mellem BNP og investeringer, både hvad angår den private og den offentlige sektor. Landet skal imidlertid stadig takle visse udfordringer for yderligere at kunne forbedre investeringsmiljøet. Estland har taget skridt til at gennemføre strategien for forskning, udvikling og innovation ("et vidensbaseret Estland") og strategien for fremme af iværksætterkultur, der tilsammen udgør grundlaget for landets planer om intelligent specialisering. Utilstrækkelig synergi mellem disse strategier kan hæmme de private investeringer i forskning, udvikling og innovation, navnlig med tanke på at erhvervsinvesteringerne i forskning og teknologi faldt til 0,6 % af BNP i 2014, og at det er usandsynligt, at Estland når op på målet om 3 % af BNP til forskning, udvikling og innovation i 2020. Kun få virksomheder samarbejder med forskningsinstitutioner, og derfor indgives der kun et lavt antal patentansøgninger. Samtidig synes Estlands eksport af forarbejdede varer overordnet set at have bevæget sig i retning af billigere varer. Manglen på arbejdskraft og færdigheder kan udgøre en hindring for øgede investeringer i de højteknologiske sektorer.

               (13)Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Estlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2016. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Estland i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Estland, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester afspejles i henstilling 1 og 2 nedenfor,

               (14)På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået stabilitetsprogrammet og er af den opfattelse, at Estland forventes at være i overensstemmelse med stabilitets og vækstpagten,

               HENSTILLER, at Estland i 2016 og 2017 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1. Sikre udbuddet og tilgængeligheden af offentlige ydelser af høj kvalitet, især sociale ydelser, på lokalt plan, bl.a. ved at vedtage og gennemføre den foreslåede reform af lokalforvaltningen. Træffe og gennemføre foranstaltninger for at mindske lønforskellene mellem kønnene, herunder de foranstaltninger, der indgår i velfærdsplanen.

               2. Fremme private investeringer i forskning, udvikling og innovation, herunder ved at styrke samarbejdet mellem universiteter og erhvervsliv.

               Udfærdiget i Bruxelles, den .

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)
                  EFT L 209 af 2.8 1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 327 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 og P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 76 final

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.


                EUROPA-
                KOMMISSIONEN
                                        Bruxelles, den 13.5.2015
                                        COM(2015) 276 final
                      Henstilling med henblik på
                     RÅDETS HENSTILLING
           om Sveriges nationale reformprogram for 2015
   og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2015
DA                                                                DA
 ---pagebreak---                                          Henstilling med henblik på
                                        RÅDETS HENSTILLING
                           om Sveriges nationale reformprogram for 2015
                og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2015
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk.
   2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af
   overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske
   politikker1, særlig artikel 9, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af
   16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer2, særlig
   artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen3,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet4,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:
   (1)       Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny
             strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af
             de økonomiske politikker. Strategien fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal
             gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og
             konkurrenceevne.
   (2)       På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling
             om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske
             politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse om
             retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker. Disse udgør tilsammen
   1
           EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
   2
           EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
   3
           COM(2015) 276.
   4
           P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068 og P8_TA(2015)0069.
DA                                                    2                                          DA
 ---pagebreak---         de "integrerede retningslinjer", som medlemsstaterne blev opfordret til at tage i
        betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
   (3)  Den 8. juli 2014 vedtog Rådet en henstilling om Sveriges nationale reformprogram
        for 2014 og afgav sin udtalelse om Sveriges opdaterede konvergensprogram for
        2014.
   (4)  Den 28. november 2014 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse5, som
        markerede starten på det europæiske semester om samordning af de økonomiske
        politikker for 2015. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning
        (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen6, hvori Sverige blev udpeget
        som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående
        undersøgelse.
   (5)  Den 18. december tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne om at sætte skub i
        investeringer, fremskynde strukturreformer og forfølge en ansvarlig
        vækstfremmende finanspolitisk konsolidering.
   (6)  Den 26. februar 2015 offentliggjorde Kommissionen sin landerapport om Sverige for
        20157. Den analyserede Sveriges fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de
        landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget den 8. juli 2014. Landerapporten
        omfatter også resultaterne af den dybdegående undersøgelse, jf. artikel 5 i forordning
        (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderer på grundlag af sin analyse, at
        Sverige har makroøkonomiske ubalancer, der kræver politiske tiltag og overvågning.
        Særligt er husholdningernes gæld stadig meget høj og stiger fortsat som følge af de
        stigende boligpriser, vedvarende lave renter, stærke skatteincitamenter og det
        begrænsede boligudbud. Opmærksomheden bør fortsat rettes mod de
        makroøkonomiske udviklinger, der er relateret til den private gæld.
   (7)  Den 23. april 2015 afleverede Sverige sit nationale reformprogram for 2015 og den
        24. april 2015 sit konvergensprogram for 2015. For at tage hensyn til de indbyrdes
        sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.
   (8)  Sverige er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten.
        Ifølge konvergensprogrammet for 2015 forventer regeringen, at det samlede
        underskud gradvist vil forbedres til 1,4 % af BNP i 2015 og vil være i balance i 2018,
        og at den mellemfristede målsætning, dvs. et strukturelt underskud på 1 % af BNP,
        vil være opfyldt i hele programperioden. Den offentlige gældskvote ventes at nå sit
        højeste i 2015 med 44,2 % for derefter gradvist at falde til ca. 40,0 % i 2018. Det
        makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er
        realistisk. Der vil dog være behov for yderligere specificering af foranstaltningerne
        til at understøtte de forventede budgetmål fra 2016 og frem. Ifølge Kommissionens
        forårsprognose fra 2015 vil den strukturelle saldo opfylde den mellemfristede
        målsætning på -1 % i 2015 og forbedres til -0,9 % af BNP i 2016. På grundlag af
        vurderingen af konvergensprogrammet og under hensyntagen til Kommissionens
        forårsprognose fra 2015 er Rådet af den opfattelse, at Sverige ventes at være i
        overensstemmelse med bestemmelserne med stabilitets- og vækstpagten.
   (9)  I modsætning til mange andre medlemsstater er der ikke sket nogen større korrektion
        af boligpriserne i Sverige, og de er derfor steget støt siden midten af 2013. Ifølge
   5
       COM(2014) 902.
   6
       COM(2014)904.
   7
       SWD(2015) 46 final.
DA                                             3                                               DA
 ---pagebreak---         Kommissionens dybdegående undersøgelse lader det til, at de svenske boligpriser
        ligger over boligernes grundlæggende værdier. Det skyldes til dels gunstige
        grundlæggende økonomiske forhold såsom højere disponible indkomster, lave renter
        og en stærk befolkningsudvikling. I landerapporten peges der dog på, at de stigende
        boligpriser både skyldes faktorer på efterspørgsels- og udbudssiden. På
        efterspørgselssiden har låneforholdene navnlig virket som incitament. Samtidig er
        det svenske skattesystem, som indeholder et af de største skatteincitamenter til at eje
        fast ejendom i Unionen, med til at skubbe priserne i vejret. Det har fået gælden i de
        svenske husholdninger til at stige, og den er nu højere og stiger hurtigere end i resten
        af EU. Selv om husholdningerne har store aktiver, og de disponible indkomster er
        steget i de seneste år, er sektoren i dag mere sårbar end tidligere, og den høje
        husholdningsgæld udgør en risiko for den makroøkonomiske stabilitet. Der bør rettes
        op på indkomstbeskatningens gældsfremmende virkninger ved gradvist at nedsætte
        rentefradragene i forbindelse med realkreditlån eller ved at øge de løbende
        ejendomsskatter. Der skal også gøres noget for at fremskynde amortiseringen af
        realkreditlån, så væksten i husholdningsgælden kan bremses.
   (10) På udbudssiden fører strukturelle skævheder til boligmangel og bidrager til stigende
        boligpriser. Det lægger en dæmper på arbejdsmobiliteten og skaber sociale
        udfordringer for de udsatte grupper. Udbuddet begrænses af den ineffektive
        udnyttelse af boligmassen og af manglende investeringer i nyt byggeri. Navnlig bør
        kommunerne i højere grad tilskyndes til aktivt at støtte investeringer i nyt byggeri og
        til at imødekomme de udsatte gruppers boligbehov. Der er behov for at fremme
        konkurrencen i byggebranchen, hvilket kræver gennemsigtige offentlige
        udbudsprocedurer. Planlægnings- og appelprocedurerne er langvarige og komplekse
        og bør strømlines. Stivhederne på lejemarkedet, som ikke synes at udfylde sin rolle
        med hensyn til at lette prispresset på boligmarkedet eller understøtte
        mobilitetsbehovene, skyldes hovedsageligt den stramme huslejekontrol. Der bør
        løsnes op for disse stivheder ved gradvist at gennemføre en reform af reglerne for
        lejefastsættelse. Det bør skabe et mere varieret huslejeniveau - som vil medføre en
        bedre udnyttelse af boligmassen - og større aftalefrihed mellem den enkelte lejer og
        udlejer.
   (11) Regeringen arbejder på at forbedre skolegangsresultaterne, efter at de i de seneste ti
        år er forværret markant, hvilket er en af årsagerne til en relativt høj
        ungdomsarbejdsløshed. Den arbejder også på at lette overgangen fra uddannelse til
        arbejdsmarked og at øge arbejdsmarkedsintegrationen for lavtuddannede unge og
        personer med indvandrerbaggrund. Fremskridtene på området skal overvåges.
   (12) Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende
        analyse af Sveriges økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for
        2015. Den har også vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram
        samt de foranstaltninger, som Sverige har truffet som opfølgning på de henstillinger,
        der blev rettet til landet de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn
        til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Sverige,
        men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -
        retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Den
        Europæiske Union ved på EU-plan at give input til kommende nationale
        beslutninger. Henstillingerne som led i det europæiske semester er afspejlet i
        henstilling 1 nedenfor.
DA                                             4                                                 DA
 ---pagebreak---    (13)    På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået Sveriges konvergensprogram
           og har den holdning8, at Sverige overholder stabilitets- og vækstpagten.
   (14)    På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har
           Rådet gennemgået det nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Rådets
           henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i
           henstilling 1 nedenfor,
   HENSTILLER, at Sverige i 2015 og 2016 træffer foranstaltninger med henblik på at:
   1.      Sætte ind over for stigningen i husholdningsgælden ved at tilpasse
           skatteincitamenterne, navnlig ved gradvist at nedsætte rentefradragene i forbindelse
           med realkreditlån eller øge de løbende ejendomsskatter og ved at fremskynde
           amortiseringen af realkreditlån. Afhjælpe den strukturelle boligmangel, fremme
           konkurrencen i byggebranchen, strømline planlægnings- og appelprocedurerne inden
           for byggeri og revidere reglerne for huslejefastsættelse med henblik på at åbne op for
           et mere markedsbaseret huslejeniveau.
   Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                         På Rådets vegne
                                                         Formand
   8
         I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.
DA                                                          5                                     DA