title: Rådets henstilling af 9. juli 2013 om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2013 og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2012/13 til 2017/18

text:
               30.7.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 217/93

      RÅDETS HENSTILLING

   af 9. juli 2013
   om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2013 og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2012/13 til 2017/18
   2013/C 217/23
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               Rådet vedtog den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog det en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (3), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 29. juni 2012 vedtog medlemsstaternes stats- og regeringschefer en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.

               (4)

               Den 10. juli 2012 vedtog Rådet en henstilling (4) om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2012 og afgav en udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for perioden 2012-2017.

               (5)

               Den 28. november vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester i 2013 for samordning af den økonomiske politik. Den 28. november 2012 vedtog Kommissionen ligeledes på basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Det Forenede Kongerige blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.

               (6)

               Europa-Parlamentet har været behørigt inddraget i Det Europæiske Semester i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/97 og vedtog den 7. februar 2013 en beslutning om beskæftigelse og sociale aspekter i den årlige vækstundersøgelse for 2013 og en beslutning om bidraget til den årlige vækstundersøgelse 2013.

               (7)

               Den 14. marts 2013 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder for erhvervslivet, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.

               (8)

               Den 10. april 2013 offentliggjorde Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for Det Forenede Kongerige, jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionens analyse førte til den konklusion, at Det Forenede Kongerige oplever makroøkonomiske ubalancer, som kræver overvågning og politisk handling. Navnlig bør der rettes fortsat opmærksomhed på den makroøkonomiske udvikling i forbindelse med husholdningernes gæld, som er forbundet med den høje realkreditgæld og forholdene på boligmarkedet, samt den ugunstige udvikling i den eksterne konkurrenceevne, især hvad angår eksport af varer og den lave produktivitetsvækst.

               (9)

               Den 30. april 2013 afleverede Det Forenede Kongerige sit konvergensprogram for perioden 2012/13 til 2017/18 og sit nationale reformprogram for 2013. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (10)

               I henhold til punkt 4 i protokol (nr. 15) om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland finder forpligtelsen efter artikel 126, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde til at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige. I henhold til punkt 5 i protokollen bestræber Det Forenede Kongerige sig på at undgå et uforholdsmæssigt stort offentligt underskud. Den 8. juli 2008 besluttede Rådet i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at der bestod et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige.

               (11)

               Baseret på vurderingen af konvergensprogrammet i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk. Den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet, har til formål at nå en konjunkturkorrigeret gældende budget tæt på balance i slutningen af en femårig periode. Det offentlige underskud toppede på 11,5 % af BNP i 2009/10 (5) og blev grundet engangsforanstaltninger, der nedbragte underskuddet med 2 procentpoint i 2012/13, bragt ned på 5,6 % af BNP i 2012/13. Konvergensprogrammet peger dog på, at regeringen ikke vil overholde Rådets frist for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2014/15, idet underskuddet forventes at være på 6,0 % af BNP. Ifølge fremskrivningerne i programmet vil korrektionen ske i 2017/18 med et underskud på 2,3 % af BNP, dvs. tre år efter Rådets frist fra 2009. Det strukturelle offentlige underskud, som genberegnet af Kommissionen, forventes i henhold til konvergensprogrammet at blive en anelse forbedret, fra 5,6 % af BNP i 2013/14 til 5,1 % af BNP i 2014/15. I løbet af perioden 2010/11 til 2012/13 forventes en gennemsnitlig ikketilpasset finanspolitisk indsats på 1,0 % af BNP, hvilket er et godt stykke under Rådets henstilling på 1¾ % af BNP, inden der korrigeres for virkningen af revideringer af potentiel produktionsvækst eller uventede indtægter eller udgifter. De største risici for budgetfremskrivningerne kommer af, at væksten er lavere end forventet som følge af den konstant høje inflation, hvilket hæmmer det private forbrug, samt af en eventuel forværring af de internationale forhold, der kan sætte en dæmper på handelen og investeringerne.
               Konvergensprogrammet indeholder ikke en mellemfristet budgetmålsætning som omhandlet i stabilitets- og vækstpagten. Regeringen har fortsat sin finanspolitiske konsolideringsstrategi, men da udgifterne har været højere end forventet som følge af automatiske stabilisatorer, og skatteindtægterne har været lavere end forventet, er underskuddet større end ventet. Samtidig har de konsoliderende foranstaltninger, der er truffet indtil videre, ikke været tilstrækkelige til at sikre den årlige gennemsnitlige finanspolitiske indsats, der er anbefalet for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud. Endvidere bliver de potentielle indtægter fra strukturreformerne, f.eks. målsætningen om et mere effektivt skattesystem ved hjælp af en ændring af momssatsstrukturen, stadig ikke udnyttet til fulde. Den offentlige gæld steg fra 56,1 % af BNP i 2008/09 til 90,7 % i 2012/13. Ifølge konvergensprogrammet forventes den offentlige gældskvote at stige til 100,8 % i 2015/16 og 2016/17, inden den atter falder til 99,4 % i 2017/18.

               (12)

               Husholdningerne i Det Forenede Kongerige fortsatte deres nedgearing i 2012, men med en gæld på 96 % af BNP ligger de stadig langt over gennemsnittet i euroområdet, og det vil blive svært at fortsætte nedgearingen, når økonomien begynder at genoptage og bolighandelen vender tilbage til mere normale forhold. I en situation med boligmangel er boligpriserne fortsat høje og volatile. Kombinationen af høje boligpriser og den udbredte anvendelse af variabelt forrentede lån medfører, at husholdningerne er særligt udsatte over for renteændringer og stigende arbejdsløshed. Regeringen har truffet foranstaltninger til at reformere planlægningsreglerne, men boligbyggeriet ligger fortsat på et lavt niveau, og plansystemet, herunder de grønne bælter, begrænser stadig i høj grad boligudbuddet. Regeringens foranstaltninger, som i højere grad stimulerer boligefterspørgslen end -udbuddet, f.eks. den nyligt fremlagte »Help to Buy«-ordning, kan potentielt forværre situationen ved at føre til boligprisstigninger og øget gæld i husholdningerne. Ejendomsskattesystemet i Det Forenede Kongerige består af en kombination af en degressiv tilbagevendende skat (Council Tax) og en progressiv transaktionsafgift (Stamp Duty Land Tax). Kombinationen af høje boligpriser, stramme husholdningsbudgetter og mere ansvarlige kriterier for långivning vil sandsynligvis fortsat forhindre mange husholdninger med middel indkomst i at blive boligejere. I den forbindelse kan private lejeboliger på lang sigt gøres til et mere attraktivt og holdbart alternativ til ejerboliger.

               (13)

               Det Forenede Kongerige er både konfronteret med arbejdsløshed og underbeskæftigelse, især blandt de unge. Arbejdsløsheden lå på 7,8 % i begyndelsen af 2013, sammenlignet med EU-gennemsnittet på 10,9 %, og forventes at forblive overordnet stabil i 2013 og 2014. Ungdomsarbejdsløsheden ligger langt højere, på 20,7 %, og er steget fast siden 2007, hvor den lå på 14,3 %. 14,0 % af de unge er hverken under uddannelse, i arbejde eller i lære. Beskæftigelsen i den private sektor er steget meget i løbet af det seneste år i betragtning af den langsomme vækst i BNP, men produktiviteten og lønudviklingen er fortsat svag. I Det Forende Kongerige er der en uforholdsmæssig høj andel af lavt kvalificerede arbejdstagere, som der er en faldende efterspørgsel på. Samtidig er der mangel på arbejdstagere med høje faglige og tekniske kvalifikationer, hvilket bidrager til den lavere eksterne konkurrenceevne. Til trods for visse fremskridt i løbet af de seneste år har en betydelig andel af de unge ikke de færdigheder og kvalifikationer, der skal til for at konkurrere på arbejdsmarkedet. Arbejdsløsheden blandt de lavt kvalificerede 15-25-årige ligger på 37,2 %, hvilket er langt over EU-gennemsnittet. Den eksisterende politik på erhvervsuddannelsesområdet har haft for meget fokus på de grundlæggende færdigheder og såkaldte niveau 2-kvalifikationer, mens økonomien i stigende grad efterspørger mere avancerede kvalifikationer. Der er gjort en indsats for at forbedre kvaliteten af praktik- og lærlingeprogrammerne, men der er behov for en endnu større indsats. Kvalifikationssystemet er fortsat meget komplekst, hvilket kan have negative følger for virksomhedernes engagement i praktik- og lærlingeprogrammerne. Der kunne bygges videre på den såkaldte »Youth Contract« for at gennemføre ungdomsgarantien og imødekomme problemet med ungdomsarbejdsløshed og skabe muligheder for dem, der hverken er under uddannelse, i arbejde eller følger en praktik- eller lærlingeuddannelse.

               (14)

               Et vedvarende problem i Det Forenede Kongerige er de ringe incitamenter til at arbejde. Myndighederne har planer om at afhjælpe dette ved at indføre en »Universal Credit«, som vil gøre det muligt for personer at beholde nogle af deres overførselsindkomster, når de begynder at arbejde. »Universal Credit« kan have positive virkninger for beskæftigelsen, men det afhænger i høj grad af en effektiv implementering, god vejledning og samspillet med de øvrige sociale ydelser. Samtidig vil mange ydelser, der berører personer i den erhvervsaktive alder (working-age benefits), og skattefradrag stige med 1 % om året indtil 2016, hvilket er lavere end den forventede inflation men burde også forbedre incitamenterne til at arbejde. Der blev også iværksat en lang række andre reformer af velfærdsydelserne i april 2013. Der er risiko for øget fattigdom, herunder øget børnefattigdom i de husholdninger, hvor forældrene ikke kan finde arbejde. I modsætning hertil er der generelt ikke blevet skåret i hverken omfanget eller reguleringen af de universelle eller indtægtsbestemte pensionsudbetalinger. De indledende resultater af Det Forende Kongeriges beskæftigelsesprogram (Work Programme) tyder på, at det er muligt at forbedre resultaterne. Det Forende Kongerige står også over for varige udfordringer med at øge beskæftigelsen for forældre og sørge for bedre adgang til billig børnepasning af høj kvalitet. I Det Forenede Kongerige kommer 17,3 % af børnene fra hjem, hvor ingen af forældrene har arbejde, hvilket er det næsthøjeste i Unionen. I øjeblikket er omkostningerne til børnepasning i Det Forende Kongerige blandt de højeste i Unionen, hvilket skaber særlige problemer for sekundære forsørgere og enlige forældre. I 2010 var kun 4 % af børnene under tre år registreret i børnepasning på fuld tid, hvilket er langt under EU-gennemsnittet på 14 %.

               (15)

               Virksomhedsgælden i Det Forende Kongerige er kun forholdsvis høj, men alligevel finder flere virksomheder det vanskeligt at få adgang til finansiering, og erhvervsinvesteringerne forbliver meget lave. Som følge af det enestående fald i erhvervsinvesteringerne efter 2007 er de faste bruttoinvesteringer faldet til 14,2 % af BNP i 2012. Det er det tredjelaveste niveau i Unionen. Erhvervslivets udgifter til FoU i Det Forenede Kongerige er lavt og faldt fra 1,17 % af BNP i 2001 til 1,09 % i 2011. Erhvervslivet er begyndt at genoptage investeringerne med en årlig stigning på 4,9 % i 2012, hvilket stadig er lavt. Nettolångivningen til erhvervslivet forblev negativ i 2012. De store selskaber med solide regnskaber kan optage lån til historisk lave omkostninger, mens de fleste andre virksomheder, navnlig SMV'erne, har vanskeligt ved at få adgang til finansiering. Dette forværres af den begrænsede konkurrence i banksektoren. Implementeringen af de henstillinger, som finansrådet under Bank of England har fremsat om forsigtig beregning af bankernes kapitalgrundlag og om, hvordan der rettes op på kapitalunderskud uden at begrænse lånemulighederne til økonomien, bør hjælpe til at styrke den finansielle stabilitet i banksektoren i Det Forenede Kongerige.

               (16)

               Det Forenede Kongerige står over for en udfordring med at forny og opgradere sin energi- og transportinfrastruktur. Det kræver desuden, at der investeres stort i nye elproduktionsanlæg inden 2020, både for at erstatte gamle anlæg, som skal lukke, og for at overholde forpligtelserne vedrørende vedvarende energi og færre CO2-udledninger. Andelen af vedvarende energi i det endelige forbrug er på 3,8 %, hvilket svarer til en 25. plads ud af 27 medlemsstater (EU-gennemsnittet er på 13,0 %). Det vil kræve reguleringsmæssig sikkerhed at fremme passende og rettidige investeringer. Manglerne i forbindelse med transportnettenes kapacitet og kvalitet i Det Forenede Kongeriges er et strukturelt kendetegn, og er navnlig et problem for producenter, distributører og eksportører. Der er i øjeblikket en stor forskel mellem de midler, der er givet tilsagn om både i det offentlige og i det private, og behovet for investeringer inden for transport, som regeringen vil imødekomme ved at prioritere de offentlige udgifter til infrastruktur og tiltrække ekstra private investeringer. Enhedsomkostningerne i forbindelse med transportbyggeri og -vedligeholdelse er også fortsat høje i Det Forenede Kongerige.

               (17)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Det Forenede Kongeriges økonomiske politik. Den har vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram og fremlagt en dybdegående undersøgelse. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Det Forenede Kongerige, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-6 nedenfor.

               (18)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået konvergensprogrammet, og dets udtalelse (6) afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (19)

               På baggrund af resultaterne af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles især i henstilling 2, 3, 5 og 6 nedenfor,

         HENSTILLER, at Det Forenede Kongerige i perioden 2013-2014 træffer følgende foranstaltninger med henblik på at:

               1.

               Gennemføre en strammere budgetstrategi, der støttes op af tilpas specifikke foranstaltninger for 2013/14 og frem. Sikre en holdbar korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2014/15 og nå den finanspolitiske indsats i henhold til Rådets henstilling under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud samt bringe den høje offentlige gældskvote på en fast nedadgående kurs. En holdbar korrektion af de finanspolitiske ubalancer kræver en troværdig gennemførelse af ambitiøse strukturreformer, der styrker tilpasningsevnen og stimulerer den potentielle vækst. Føre en differentieret vækstfremmende tilgang til finanspolitisk stramning, herunder ved at prioritere rettidige kapitaludgifter, der giver store økonomiske gevinster, og gennem en afbalanceret sammensætning af konsoliderende foranstaltninger og fremme af finanspolitisk holdbarhed på mellemlang og lang sigt. Anvende normalsatsen for moms i højere grad for at øge indtægterne.

               2.

               Træffe yderligere foranstaltninger til at øge boligudbuddet, herunder ved en yderligere liberalisering af planlægningsreglerne og en effektiv anvendelse af plansystemet. Sikre, at boligpolitikken, herunder »Help to Buy«-ordningen ikke opfordrer til at optage af uforholdsmæssigt store og uforsigtige realkreditlån og tilskynde til større udbud for at undgå husprisstigninger. Iværksætte reformer herunder af grund- og ejendomsskatten med henblik på at reducere forvridningerne og fremme rettidigt boligbyggeri. Tage skridt til at forbedre udlejningsmarkedets funktion, navnlig ved at gøre de langsigtede lejemål mere attraktive for både lejere og udlejere.

               3.

               Bygge videre på »Youth Contract« og fremskynde foranstaltninger til at bekæmpe ungdomsarbejdsløsheden, f.eks. gennem en ungdomsgaranti. Øge kvaliteten og varigheden af praktik- og lærlingeuddannelserne, forenkle kvalifikationssystemet og involvere erhvervslivet, navnlig med henblik på avancerede færdigheder og færdigheder på et højere niveau. Nedbringe antallet af unge i alderen 18-24 år med meget dårlige grundlæggende færdigheder, bl.a. ved en effektiv gennemførelse af praktik- og lærlingeuddannelsesprogrammet.

               4.

               Øge indsatsen for at støtte husholdninger med lave indkomster og nedbringe børnefattigdommen ved at sikre, at »Universal Credit« og andre velfærdsreformer skaber et rimeligt skatte- og bistandssystem, der tilbyder vejledning og giver klare incitamenter til at arbejde. Fremskynde gennemførelsen af de planlagte foranstaltninger til at nedbringe omkostningerne i forbindelse med børnepasning og forbedre kvaliteten og adgangen hertil.

               5.

               Tage yderligere skridt til at give erhvervslivet bedre adgang til bankfinansiering og andre former for finansiering, og samtidig sikre at foranstaltningerne særligt målrettes rentable virksomheder, navnlig SMV'er. Mindske adgangsbarriererne i banksektoren, reducere omkostningerne ved at skifte bank og fremme udbredelsen af nye banker gennem frasalg af bankernes aktiver. Effektivt at gennemføre finansrådets henstillinger om forsigtig vurdering af bankernes kapitalgrundlag, og om hvordan der rettes op på kapitalunderskud.

               6.

               Træffe foranstaltninger til en rettidig øgning af investeringerne til netinfrastrukturer, navnlig ved at fremme mere effektive og robuste planlægnings- og beslutningsprocesser. Skabe stabile reguleringsmæssige rammer for investeringer i nye energianlæg, herunder vedvarende energi. Forbedre transportnettenes kapacitet og kvalitet ved at skabe større forudsigelighed og sikkerhed vedrørende planlægning og finansiering, samt ved at anvende den bedste sammensætning af offentlige og private finansieringskilder.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. juli 2013.

            På Rådets vegne

         R. ŠADŽIUS

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Bibeholdt for 2013 ved Rådets afgørelse 2013/208/EU af 22. april 2013 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 118 af 30.4.2013, s. 21).

      (4)  EUT C 219 af 24.7.2012, s. 91.

      (5)  Perioden »2009/10« henviser til finansåret, som begynder den 1. april 2009 og slutter den 31. marts 2010.

      (6)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

31979K0165

Kommissionens henstilling nr. 165/79/EKSF af 30. januar 1979 om suspension af endelig antidumpingtold pålagt importen af jern- og stålprodukter med oprindelse i Bulgarien

EF-Tidende nr. L 022 af 31/01/1979 s. 0011 - 0011 den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 28 s. 0010  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 28 s. 0010

++++   ( 1 ) EFT nr . L 114 af 5 . 5 . 1977 , s . 6 .   ( 2 ) EFT nr . L 352 af 31 . 12 . 1977 , s . 13 .   ( 3 ) EFT nr . L 19 af 24 . 1 . 1978 , s . 9 .   ( 4 ) EFT nr . L 37 af 7 . 2 . 1978 , s . 13 .   ( 5 ) EFT nr . L 108 af 22 . 4 . 1978 , s . 26 .   ( 6 ) EFT nr . L 120 af 4 . 5 . 1978 , s . 22 .  KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr . 165/79/EKSF  af 30 . januar 1979  om suspension af endelig antidumpingtold paalagt importen af jern - og staalprodukter med oprindelse i Bulgarien  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 74 ,  under henvisning til Kommissionens henstilling 77/329/EKSF af 15 . april 1977 om beskyttelse mod dumping , praemier eller subventioner fra lande , der ikke tilhoerer Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab ( 1 ) , aendret ved henstilling nr . 3004/77/EKSF ( 2 ) , saerlig artikel 15 og 19 ,  under henvisning til udtalelse fra Det raadgivende Udvalg nedsat i henhold til henstilling 77/329/EKSF , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved henstillingerne nr . 121/78/EKSF ( 3 ) og nr . 245/78/EKSF ( 4 ) har Kommissionen paalagt midlertidig antidumpingtold paa importen af jern - og staalprodukter med oprindelse i Bulgarien ;  ved henstillingerne nr . 811/78/EKSF ( 5 ) og nr . 932/78/EKSF ( 6 ) har Kommissionen paalagt endelig antidumpingtold paa importen af jern - og staalprodukter med oprindelse i Bulgarien ;  siden da er visse ordninger blevet opnaaet mellem Faellesskabet og den bulgarske regering , hvad angaar handelen med jern - og staalprodukter ;  disse ordninger , som Kommissionen anser for acceptable , goer det muligt at suspendere den videre anvendelse af endelig antidumpingtold _  VEDTAGET FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  Anvendelsen af den endelige antidumpingtold paalagt ved Kommissionens henstillinger nr . 811/78/EKSF og nr . 932/78/EKSF paa importen af jern - og staalprodukter med oprindelse i Bulgarien suspenderes fra datoen for denne henstillings ikrafttraeden at regne .  Ingen anden antidumpingtold eller lignende foranstaltning vil blive paalagt importen af jern - og staalprodukter henhoerende under EKSF-traktaten med oprindelse i Bulgarien medmindre Kommissionen udsteder anden henstilling herom .  Artikel 2  Denne henstilling meddeles medlemsstaterne . Den traeder i kraft for hver medlemsstat paa datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 30 . januar 1979 .  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand


title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Portugals opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52007SC0188

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Portugals opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010  /* SEK/2007/0188 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 13.2.2007SEK(2007) 188 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Portugals opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010(forelagt af Kommissionen )BEGRUNDELSEGENEREL BAGGRUNDStabilitets- og vækstpagten, der trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at den er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men reformens hovedsigte var at gøre pagten mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Portugals første stabilitetsprogram blev forelagt i december 1998. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 8. februar 1999 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.BAGGRUNDEN FOR VURDERINGEN AF DET OPDATEREDE PROGRAMKommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Portugals stabilitetsprogram, der blev forelagt den 15. december 2006, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det opdaterede stabilitetsprogram er kort beskrevet i afsnittene om:1.  de økonomiske og budgetmæssige resultater de seneste ti år2.  landets stilling under den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten (proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud)3.  den seneste vurdering af landets stilling under den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet) og4.  Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006.De seneste økonomiske og budgetmæssige resultaterEfter en fase med kraftig økonomisk vækst takket være en dynamisk indenlandsk efterspørgsel og stigende produktivitet i anden halvdel af 1990'erne som optakt til indførelsen af euroen gik konvergensprocessen i stå som følge af den lave vækst efter 2000. Dette var en følge af den utilstrækkelige forbedring af centrale dele af økonomien. For det første synes tilpasningen på udbudssiden ikke at have været tilstrækkelig til at understøtte indhentningsprocessen mere substantielt. Samtidig forsøger en række vigtige brancher stadig at indrette sig på globaliseringens vilkår. Og eftersom de offentlige indtægter er vokset langsommere end udgifterne, har landet for det andet en stor offentlig gæld, og underskuddet over for udlandet har været betydeligt, primært drevet af et handelsunderskud. For det tredje har de offentlige finanser være skrøbelige, dels fordi chancen for at konsolidere i gode tider ikke er blevet udnyttet, dels på grund af den betydelige stigning i underskuddet under den økonomiske krise.Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud indledt over for PortugalDen 20. september 2005 vedtog Rådet en beslutning i henhold til artikel 104, stk. 6, hvori det fastslog, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Portugal. Samtidig rettede Rådet i overensstemmelse med artikel 104, stk. 7, en henstilling til landet om at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2008. Portugal blev opfordret til at begrænse forværringen af landets finanspolitiske stilling i 2005 og til at sikre en korrektion af det strukturelle underskud med omkring 1,5 % af BNP i 2006 efterfulgt af en yderligere korrektion på mindst ¾ % af BNP i både 2007 og 2008.Efter udløbet af den frist på seks måneder, som Rådet havde givet den portugisiske regering til at tage effektive skridt til at nå målet for underskuddet i 2006, tog Kommissionen de portugisiske myndigheders bestræbelser op til vurdering. I en meddelelse af 22. juni 2006 konkluderede Kommissionen, at det med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger lod til, at Portugal havde taget passende skridt til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud inden for den af Rådet fastsatte frist, og at der ikke var behov for at træffe yderligere foranstaltninger som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. På sit møde den 11. juli 2006 tilsluttede Rådet sig denne vurdering.Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige programDen 14. marts 2006 afgav Rådet udtalelse om den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet, der dækkede perioden 2005-2009. Rådet var af den opfattelse, "at programmet i det store og hele er foreneligt med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2008, hvis de foranstaltninger, der bekendtgøres i programmet, og som skal styrkes for 2007 og årene derefter under hensyn til de nedadgående risici for budgetmålene, gennemføres fuldt ud". Rådet opfordrede Portugal til:i) "at vedtage og konsekvent gennemføre de strukturelle foranstaltninger, der er skitseret i programmet for at sikre en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2008 på en troværdig og holdbar måde, at sikre en fortsat tilpasning i retning af den mellemfristede målsætning, når det uforholdsmæssigt store underskud er blevet korrigeret, i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten, og at skabe sikkerhedsmargener for at klare de budgetmæssige virkninger af en eventuel uventet lav økonomisk vækstii) konsekvent at gennemføre de planlagte foranstaltninger for at kontrollere udgifterne, at forbedre budgetproceduren på alle planer i den statslige administration, eventuelt ved at gøre mere udbredt brug af bindende udgiftslofter og, som skitseret i programmet, ved at styrke mekanismerne til overvågning og kontrol af udgifter og indtægter og rapportering heromiii) at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, især ved at gennemføre de foranstaltninger, der allerede er skitseret i programmet, og ved at foretage yderligere reformer på pensions- og sundhedsområdetiv) at sørge for, at den offentlige gældskvote falder støt, ved at sikre, at den afspejler både udviklingen i nedbringelsen af det offentlige underskud og indtægterne fra de påtænkte privatiseringer, og ved nøje at overveje større offentlige investeringsprojekters betydning for gælden, blandt andet projekter i partnerskab med den private sektor."Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006Rapporten om udmøntning af Portugals nationale reformprogram blev forelagt den 20. oktober 2006 inden for rammerne af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse. I Portugals nationale reformprogram peges der på følgende hovedudfordringer/prioriterede områder: styrke budgetkonsolideringen, gennemføre en reform af den offentlige forvaltning, fremme den videnskabelige og teknologiske udvikling og højne befolkningens uddannelsesniveau.Kommissionens vurdering af dette program (vedtaget som led i den årlige situationsrapport fra december 2006 [2] ) viste, at Portugal gør store fremskridt med gennemførelsen af sit nationale reformprogram, navnlig på det makro- og mikroøkonomiske område. Der er også gjort fremskridt på beskæftigelsesområdet, navnlig via en reform af uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemet, men det vigtige spørgsmål om tilpasning af arbejdsmarkedet og om flexicurity er endnu ikke helt afklaret. Der vil være behov for en betydelig indsats på tværs af alle politikområder for til fulde at realisere programmets målsætninger, når henses til deres ambitiøse karakter og udgangspunktet for Portugal.Med henvisning til de påviste stærke og svage punkter blev Portugal opfordret til at træffe foranstaltninger på følgende områder: konsolidering af de offentlige finanser, forbedring af den offentlige forvaltning, beskyttelse af arbejdspladser og fragmenteringen af arbejdsmarkedet.Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[3] graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[4], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |-  Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Portugals opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 5, stk. 3,under henvisning til henstilling fra Kommissionen,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:5.  Den [27. februar 2007] gennemgik Rådet Portugals opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2006-2010 .6.  I henhold til det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes væksten i BNP i faste priser at stige fra 1,4 % i 2006 til 1,8 % i 2007 og 2,4 % i 2008 og derefter til 3 % om året i resten af programperioden. Vurderet med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på optimistiske vækstantagelser, navnlig i programperiodens sidste år, hvor der forventes en hurtig lukning af outputgabet. Programmets inflationsfremskrivninger forekommer realistiske.7.  I 2006 forventes det offentlige underskud at udgøre 4,6 % af BNP i henhold til Kommissionens prognoser fra efteråret 2006 og den nye opdatering, hvilket vil svare til det mål, der blev sat i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet. Ifølge den nye opdatering har man i det store og hele nået målet for både de samlede offentlige indtægter og de samlede offentlige udgifter. Opgjort i procent af BNP er begge kvoter dog noget lavere end kvoterne i Kommissionens prognoser fra efteråret 2006.8.  Programmets mellemfristede budgetstrategi tager først og fremmest sigte på at tilvejebringe en varig korrektion af de store uligevægte på de offentlige finanser, herunder især mindske det offentlige underskud til under referenceværdien på 3 % af BNP i 2008 og gennemføre en yderligere budgetkonsolidering i årene derefter. Der er planer om at tage store skridt i retning af en konsolidering af de offentlige finanser i hele programperioden: det offentlige underskud skal gradvist reduceres fra 4,6 % af BNP i 2006 til 0,4 % i 2010, og den primære saldo skal tilsvarende forbedres fra et underskud på 1,7 % af BNP i 2006 til et overskud på 2,5 % i 2010. Den planlagte reduktion af det offentlige underskud skal især tilvejebringes ved at mindske de primære udgifter, der samlet set og opgjort i faste priser skal reduceres over programperioden gennem korrigerende foranstaltninger af strukturel karakter centreret omkring dels en omstrukturering af centraladministrationen, dens personale og offentlige tjenesteydelser, dels en bedre styring af socialsikrings- og sundhedsudgifterne. I de første år af programperioden vil den finanspolitiske konsolidering også bygge på højere skatteindtægter takket være især en forhøjelse af visse skatteprocenter og en sænkning af visse skattefradrag. I programmet bekræftes den planlagte tilpasningskurs, der blev skitseret i december 2005-opdateringen af stabilitetsprogrammet, inden for rammerne af et stort set uændret makroøkonomisk scenario.9.  Den strukturelle saldo (dvs. det konjunkturkorrigerede underskud ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) beregnet efter den i fællesskab aftalte metode forventes at blive forbedret fra et underskud på omkring 3½ % af BNP i 2006 til ½ % i 2010. Over programperioden forventes den strukturelle saldo at blive reduceret med i gennemsnit næsten ¾ % af BNP om året. Programmets mellemfristede målsætning (MTO) for budgetstillingen lyder på et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP i 2010, dvs. et år tidligere, end hvad der implicit blev satset på i det foregående program. Eftersom denne MTO er mere krævende end minimumsbenchmarken (et underskud på omkring 1½ % af BNP), skulle overholdelsen heraf bidrage til at sikre en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargin mod et uforholdsmæssigt stort underskud. MTO ligger inden for de grænser, der er angivet for deltagerne i euroområdet og ERM II i stabilitets- og vækstpagten og i adfærdskodeksen, og den afspejler på korrekt vis gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.10.  Budgetresultatet kan blive dårligere end forventet, navnlig som følge af konsekvenserne af de foranstaltninger, der skal begrænse de offentlige udgifter. På baggrund af et vanskeligt makroøkonomisk klima har regeringen for nylig gennemført en række skrappe foranstaltninger med det formål at bremse stigningen i de offentlige udgifter, særlig inden for den offentlige forvaltning og sundhedssektoren og på socialsikringsområdet, og den har ligeledes fastlagt nye lovgivningsmæssige rammer for udviklingen i de offentlige finanser på regionalt og lokalt plan. Også andre foranstaltninger rettet mod den offentlige forvaltning er under udformning. Det er imidlertid meget usikkert, hvilke positive følger disse foranstaltninger vil få for budgettet, navnlig i 2008 og derefter. Eftersom konsolideringen af de offentlige finanser i høj grad står og falder med en nedskæring af udgifterne, vil yderligere fremskridt med den igangværende forbedring af budgetrammerne og indførelsen af mekanismer til vurdering af og kontrol med gennemførelsen af budgettet også bidrage til at nå budgetmålene. Som nævnt ovenfor indebærer det optimistiske makroøkonomiske scenario en risiko for, at opsvinget i den økonomiske aktivitet bliver mindre markant, og at presset på de offentlige finanser dermed kun lettes i moderat omfang. Hypoteserne vedrørende skatteelasticiteten med hensyn til den økonomiske aktivitet forekommer noget optimistiske i 2007 og er betinget af en yderligere forbedring af skatteopkrævningen, men for resten af programperioden forekommer de plausible. Endelig udgør de offentlige virksomheders resultater en budgetrisiko på mellemlang sigt.11.  På baggrund af denne risikovurdering forekommer budgetstillingen i programmet i det store og hele at være forenelig med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2008 i overensstemmelse med Rådets henstilling, forudsat at de foranstaltninger, der bebudes i programmet, gennemføres på effektiv vis i deres helhed og skærpes i tilfælde af, at den økonomiske vækst bliver lavere end forventet. Efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud satses der ifølge programmet på en tilpasning, der er i overensstemmelse med pagten. Når henses til risikoen for, at budgetmålene ikke nås, synes budgetstillingen i programmet ikke at garantere en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale konjunkturforhold indtil udgangen af programperioden. Det betyder, at MTO ikke vil blive opfyldt i 2010 som forventet i programmet. I årene efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud kan tilpasningen i retning af programmets MTO derfor nødvendiggøre, at foranstaltningerne skærpes og bringes på linje med stabilitets- og vækstpagten, der præciserer, at medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, skal sikre en årlig forbedring i deres strukturelle saldo på 0,5 % af BNP som benchmark, og at de skal gøre en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider.12.  Den offentlige bruttogæld skønnes at være steget til 67½ % af BNP i 2006, hvilket ligger over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Ifølge programmet forventes gældskvoten at stige i 2007 for derefter at falde med tæt ved 6 procentpoint over resten af programperioden. Udviklingen i gældskvoten er genstand for ovennævnte risici med hensyn til opfyldelsen af budgetmålene og den fortsatte usikkerhed om den hidtil store og gældsforøgende stock-flow-tilpasning. På baggrund af denne risikovurdering vil gældskvoten ikke falde tilstrækkeligt i retning af referenceværdien før i slutningen af programperioden.13.  Portugal har for nylig gennemført pensionsreformer med det formål at styrke holdbarheden i de offentlige finanser. Beregningerne i programmet tyder på, at den samlede vækst i udgifterne forbundet med befolkningens aldring i de kommende årtier vil blive væsentligt mindre takket være reformen, men der bliver ikke desto mindre tale om en stor vækst. Selv om den indledende budgetstilling er blevet forbedret sammenlignet med 2005, udgør den fortsat en risiko for de offentlige finansers holdbarhed, selv før der tages hensyn til de langsigtede budgetkonsekvenser af befolkningens aldring. Desuden overskrider den aktuelle bruttogældskvote traktatens referenceværdi. Alt i alt synes Portugal at stå over for en stor risiko med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed. Den planlagte budgetkonsolidering kombineret med en yderligere begrænsning af de aldersbetingede udgifter kan bidrage til at mindske disse risici.14.  Stabilitetsprogrammet indeholder en kvalitativ vurdering af den samlede virkning af rapporten fra oktober 2006 om udmøntningen af det nationale reformprogram inden for rammerne af den overordnede mellemfristede strategi. Det indeholder endvidere systematiske oplysninger om de direkte budgetomkostninger eller besparelser forbundet med de væsentligste dele af det nationale reformprogram, og programmets budgetfremskrivninger tager eksplicit hensyn til alle de følger, som foranstaltningerne i reformprogrammet vil få for de offentlige finanser. De foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser, der lægges op til i stabilitetsprogrammet, synes at være i overensstemmelse med foranstaltningerne i det nationale reformprogram. I begge programmer gennemgås forbindelserne mellem reformen af den offentlige forvaltning og den finanspolitiske konsolideringsstrategi, og de indeholder supplerende oplysninger om foranstaltningerne på forskellige politikområder.15.  Budgetstrategien i programmet er i det store og hele i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der er inkluderet i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008.16.  Hvad angår de oplysninger, der kræves i henhold til adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammer, indeholder programmet alle obligatoriske data og de fleste fakultative data[6]. På visse centrale punkter afviger det imidlertid fra den model, der er angivet i adfærdskodeksen[7].Den overordnede konklusion er, at programmet i det store og hele er foreneligt med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2008, forudsat at de foranstaltninger, der bebudes i programmet, gennemføres på effektiv vis i deres helhed og skærpes i tilfælde af, at den økonomiske vækst bliver lavere end forventet. Efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud forventes det ifølge programmet, at der vil blive gjort passende fremskridt i retning af den mellemfristede målsætning, men at der er risiko for, at budgetmålene ikke vil blive nået. Med henvisning til dels ovenstående vurdering, dels henstillingen af 20. september 2005 i henhold til artikel 104, stk. 7, opfordres Portugal til:(i) nøje at gennemføre programmets strukturelle foranstaltninger med det formål at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i 2008 og være rede til at skærpe disse foranstaltninger for at klare de budgetmæssige virkninger af en eventuel uventet lav økonomisk vækst(ii) efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud at gennemføre den påtænkte justering i retning af den mellemfristede målsætning for budgetstillingen og om nødvendigt bakke den op med mere vidtgående foranstaltninger og sikre, at gældskvoten mindskes tilsvarende(iii) at gå videre med den igangværende reform af den offentlige forvaltning og fortsætte med at styrke de budgetmæssige rammer, herunder vurderingen af og kontrollen med gennemførelsen af budgettet på alle niveauer af det offentlige, særlig med henblik på at sikre den planlagte begrænsning af de offentlige udgifter(iv) i betragtning af størrelsen af den offentlige gæld og den forventede stigning i udgifterne forbundet med befolkningens aldring at forbedre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at opfylde den mellemfristede målsætning og sikre og eventuelt forøge fordelene ved de gennemførte pensionsreformer.  Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realt BNP (% ændring) | SP dec. 2006 | 0,4 | 1,4 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | 3,0 |KOM nov. 2006 | 0,4 | 1,2 | 1,5 | 1,7 | - | - |SP dec. 2005 | 0,5 | 1,1 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | - |HICP-inflation (%) | SP dec. 20066 | 2,5 | 3,2 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 2,1 |KOM nov. 2006 | 2,1 | 2,9 | 2,2 | 2,1 | - | - |SP dec. 20056 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | - |Outputgab (% af potentielt BNP) | SP dec. 20061 | -2,5 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -0,7 | 0,2 |KOM nov. 20065 | -2,0 | -2,0 | -1,8 | -1,5 | - | - |SP dec. 20051 | -2,3 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -0,7 | - |Offentlig saldo (% af BNP) | SP dec. 2006 | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | -0,4 |KOM nov. 2006 | -6,0 | -4,6 | -4,0 | -3,9 | - | - |SP dec. 2005 | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | - |Primær saldo (% af BNP) | SP dec. 2006 | -3,3 | -1,7 | -0,7 | 0,4 | 1,5 | 2,5 |KOM nov. 2006 | -3,3 | -1,7 | -1,0 | -0,7 | - | - |SP dec. 2005 | -3,2 | -1,7 | -0,6 | 0,6 | 1,5 | - |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP dec. 20061 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |KOM nov. 2006 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | - | - |SP dec. 20051 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | - |Strukturel saldo2 (% af BNP) | SP dec. 20063 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |KOM nov. 20064 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | - | - |SP dec. 2005 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | - |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP dec. 2006 | 64,0 | 67,4 | 68,0 | 67,3 | 65,2 | 62,2 |KOM nov. 2006 | 64,0 | 67,4 | 69,4 | 70,7 | - | - |SP dec. 2005 | 65,5 | 68,7 | 69,3 | 68,4 | 66,2 | - |Anm.: |1 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet. |2 Konjunkturkorrigeret saldo (som i rækkerne ovenover), ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. |3 Programmet indeholder ingen engangsforanstaltninger eller andre midlertidige foranstaltninger. |4 Kommissionens prognoser fra efteråret 2006 indeholder ingen engangsforanstaltninger eller andre midlertidige foranstaltninger. |5 Baseret på en skønnet potentiel vækst på 1,2 % i årene 2005-2007 og 1,4 % i 2008. |6 Privatforbrugsdeflator. |Kilde: |Stabilitetsprogrammet (SP), Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2006 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råd i foråret: "Gennemførelse af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år", 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574 endelig, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.[4] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Der mangler især oplysninger om HICP-inflationen og om lønningerne inden for den offentlige sektor.[7] Programmet består af fem dele: resumé, den makroøkonomiske og budgetmæssige situation, makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser, langfristet holdbarhed i de offentlige finanser og institutioner, procedurer og budgetregler.


Avis juridique important

|

31982K1518

Kommissionens henstilling nr. 1518/82/EKSF af 11. juni 1982 om ændring af Kommissionens henstilling nr. 1835/81/EKSF om forpligtelse til offentliggørelse af prislister og salgsbetingelser samt om forbudt praksis inden for stålhandelen

EF-Tidende nr. L 169 af 16/06/1982 s. 0005 - 0006 den spanske specialudgave: Kapitel 08 bind 2 s. 0101  den portugisiske specialudgave: Kapitel 08 bind 2 s. 0101

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING Nr. 1518/82/EKSF  af 11. juni 1982  om aendring af Kommissionens henstilling nr. 1835/81/EKSF om forpligtelse til offentliggoerelse af prislister og salgsbetingelser samt om forbudt praksis inden for staalhandelen  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 63, stk. 3, og artikel 95, stk. 1 og 2, og  ud fra foelgende betragtninger:  Kommissionen har ved henstilling nr. 1835/81/EKSF (1) forpligtet medlemsstaterne til at traeffe alle noedvendige foranstaltninger til at sikre, at staaldistributionsvirksomhederne overholder prisregler og salgsbetingelser svarende til dem, som i henhold til traktatens artikel 60 og dens gennemfoerelsesbestemmelser er paalagt produktionsvirksomhederne; medlemsstaterne skal anvende de noedvendige foranstaltninger fra og med den 1. juli 1982 for at naa de maal, som er angivet i ovennaevnte henstilling;  Kommissionen har selv ved beslutning nr. 1836/81/EKSF (2) indtil 30. juni 1982 forpligtet staaldistributionsvirksomhederne til at overholde de naevnte regler for at sikre, at der straks gribes ind over for priserne paa hele staalmarkedet; anvendelsen af denne beslutning har gjort det muligt at forbedre udsigterne til en prisforhoejelse for staal;  anvendelsen af beslutning nr. 1836/81/EKSF har ligeledes vist, at de forpligtelser, som er paalagt distributionsvirksomheder i henhold til henstilling nr. 1835/81/EKSF, boer praeciseres og aendres;  som foelge af den graense paa 12 000 tons om aaret, som er angivet i artikel 2, stk. 1, andet led, i henstilling nr. 1835/81/EKSF, er de staalhandlende paa de forskellige markeder inden for Faellesskabet ikke paa samme maade underlagt de forpligtelser, som denne henstilling medfoerer, hvilket foerer til ulighed mellem regionerne i Faellesskabet; derudover har en raekke staalhandlende, hvis omsaetning ligger under denne graense, i fjerde kvartal af 1981 klart oeget deres markedsandel paa bekostning af de staalhandlende, som videresaelger mere end 12 000 tons; de bestemmelser, som er vedtaget af Kommissionen, maa ikke foere til, at der sker en aktivitetsomlaegning af denne art; derfor er det noedvendigt at nedsaette denne graense paa 12 000 tons om aaret; paa grund af den stoerre vaerdi af specialstaal og det normalt mindre maengdemaessige salg heraf er det noedvendigt at fastlaegge en saerskilt aarlig maengdegraense for videresalg for handlende, som kun saelger disse produkter;  da den nuvaerende udformning af foerste led i artikel 2, stk. 1, i henstilling nr. 1835/81/EKSF er mangetydig, er det noedvendigt at goere den klarere og naermere praecisere dens omfang;  i lighed med virksomhederne kan de handlende fritages for forpligtelsen til offentliggoerelse af priser og salgsbetingelser for visse staalkvaliteter eller -produkter, enten fordi de ikke kan sammenlignes med andre og den praktiske betydning af deres offentliggoerelse saaledes er begraenset, eller fordi de kun er af interesse for et begraenset antal saelgere og koebere, saaledes at markedsgennemsigtigheden opnaas under alle omstaendigheder, eller fordi disse staalkvaliteter og -produkter konkurrerer direkte med andre produkter, som ikke henhoerer under EKSF-traktaten;  Kommissionen fornyede for 1982 de aftaler, som siden 1978 er indgaaet med et vist antal tredjelande; af de grunde, som er angivet i beslutning nr. 527/78/EKSF (3), senest aendret ved beslutning nr. 957/82/EKSF (4), har Kommissionen for produktionsvirksomheder ophaevet muligheden for at tilpasse deres priser til tilbud fra tredjelande;  af samme grunde og af hensyn til staalmarkedets enhed i Faellesskabet - et marked inden for hvilket de handlende spiller en betydelig rolle - boer dette forbud mod tilpasning paa samme maade paalaegges distributionsvirksomhederne; dette forbud forekommer noedvendigt for som led i det faelles marked for staal at virkeliggoere traktatens maal som disse bl.a. er defineret i artikel 3; traktaten har ikke forudset dette tilfaelde; bestemmelserne i artikel 95, stk. 1, maa derfor anvendes;  hvad angaar de sanktioner, som paalaegges distributionsvirksomheder, som overtraeder de forpligtelser, der er paalagt ved henstilling nr. 1835/81/EKSF er det for at naa ovennaevnte henstillings maal tilstraekkeligt at forpligte medlemsstaterne til at fastsaette passende sanktioner; for at Kommissionen kan foelge situationen for staalhandelen, er det noedvendigt, at den med jaevne mellemrum informeres om medlemsstaternes anvendelse af bestemmelserne herom;  som foelge af de uforudsete aendringer, som maa indfoeres i henstilling nr. 1835/81/EKSF, og som skaber vanskeligheder ved forberedelsen af indfoerelsen i medlemsstaterne, maa den dato, fra hvilken medlemsstaterne skal anvende denne henstilling, udskydes; af samme grund maa den frist, inden for hvilken medlemsstaterne skal meddele Kommissionen de foranstaltninger, som ivaerksaetter ovennaevnte henstilling, forlaenges;  efter hoering af Det raadgivende Udvalg og efter samstemmende og enstemmig udtalelse fra Raadet vedroerende forbudet mod tilpasning -  VEDTAGET FOELGENDE HENSTILLING:  Artikel 1  I henstilling nr. 1835/81/EKSF foretages foelgende aendringer:  1. Artikel 1 affattes saaledes:  »Artikel 1  Medlemsstaterne gennemfoerer fra den 1. januar 1983 foranstaltninger med gyldighed til den 30. juni 1984, hvorefter de i artikel 2 omhandlende staaldistributionsvirksomheder underkastes forpligtelserne i denne henstilling, og hvorefter disse forpligtelser overholdes ved passende kontrolforanstaltninger og pengeboeder.  Medlemsstaterne underretter inden den 1. oktober 1982 Kommissionen om de trufne foranstaltninger«.  2. Foerste og andet led i artikel 2, stk. 1, affattes saaledes:  »- de fremskaffer staalleverancen helt eller delvis enten direkte fra produktionsvirksomheder i Faellesskabet eller fra tredjelande, og  - deres salgsomsaetning af staal eventuelt lagt sammen med salgsomsaetningen af staal fra deres moderselskaber og/eller datterselskaber og filialer mindst er 3 000 t/aar af specialstaal eller 6 000 t/aar af alle staalsorter, idet resultatet fra sidste regnskabsaar laegges tilgrund, og«.  3. I artikel 2 indsaettes som stk. 4:  »4. Ved specialstaal forstaas i denne henstilling baade legeret og ulegeret staal, som defineres som specialstaal i pkt. 5.2.3 og 5.3.3 i Euronorm 20/74«.  4. Den nuvaerende artikel 8 bliver artikel 8, stk. 1, og som stk. 2 indsaettes:  »2. Staalhandlende kan vaelge ikke at offentliggoere deres priser for saadanne jern- og staalprodukter, for hvilke produktionsvirksomhederne ikke er forpligtet til at offentliggoere priser og salgsbetingelser i medfoer af bestemmelserne i beslutning nr. 31/53 (1) og nr. 37/54 (2), senest aendret henholdsvis ved beslutning 72/441/EKSF (3) og ved beslutning nr. 21/63 (4).  (1) EKSF-Tidende af 4. 5. 1953, s. 111.  (2) EKSF-Tidende af 1. 8. 1954, s. 470.  (3) EFT nr. L 297 af 30. 12. 1972, s. 42.  (4) EFT af 24. 12. 1963, s. 2973/63.«.  5. I artikel 13 indsaettes:  »5. Staalhandlende skal overholde de forbud mod tilpasning til tilbud fra tredjelande, som gaelder for Faellesskabets virksomheder, som disse i oejeblikket er paalagt i medfoer af beslutning nr. 527/78/EKSF«.  6. Artikel 16 affattes saaledes:  »Artikel 16  Medlemsstaterne skal mindst én gang hvert kvartal informere Kommissionen om den gennemfoerte kontrol, eventuelt konstaterende uregelmaessigheder og anvendte sanktioner«.  Artikel 2  Denne henstilling meddeles til medlemsstaterne og offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. juni 1982.  Paa Kommissionens vegne  Étienne DAVIGNON  Naestformand  (1) EFT nr. L 184 af 4. 7. 1981, s. 9.  (2) EFT nr. L 184 af 4. 7. 1981, s. 13.  (3) EFT nr. L 73 af 15. 3. 1978, s. 16.  (4) EFT nr. L 114 af 28. 4. 1982, s. 5.


title: Henstilling med henblik på Ådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52007SC0723

Henstilling med henblik på Ådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010  /* SEK/2007/0723 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 30.5.2007SEK(2007) 723 endeligHenstilling med henblik påÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSE1. GENEREL BAGGRUNDStabilitets- og vækstpagten, der trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at den er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men reformens hovedsigte var at gøre pagten mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Østrigs første stabilitetsprogram blev forelagt i november 1998. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 18. januar 1999 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.2. BAGGRUNDEN FOR VURDERINGEN AF DET OPDATEREDE PROGRAMKommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Østrigs stabilitetsprogram, der blev forelagt den 29. marts 2007, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det nye stabilitetsprogram er kort beskrevet i afsnittene om:1.  de økonomiske og budgetmæssige resultater i de seneste ti år2.  den seneste vurdering af landets stilling under den præventive del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet) og3.  Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra september 2006.2.1. De seneste økonomiske og budgetmæssige resultaterI de seneste ti år har Østrigs økonomiske resultater været karakteriseret af en støt vækst en smule over gennemsnittet i euroområdet og fraværet af større fordrejninger. Væksten i det reale BNP, som hovedsagelig drives af eksporten, tog betydeligt af i perioden 2001-2003 som en reaktion på den globale økonomiske svækkelse, herunder især i euroområdet. Takket være landets geografiske beliggenhed var Østrig i stand til at høste store fordele af de stadig tættere bånd med Central- og Østeuropa og især af nabolandenes tiltrædelse af EU. Landet har haft en af de laveste arbejdsløsheds- og inflationsrater i euroområdet. Som følge af dets længe bestående konsensusorienterede og stærkt centraliserede lønfastsættelsespolitik lykkedes det Østrig at sænke sine enhedsarbejdsomkostninger hurtigere end euroområdets medlemmer i gennemsnit, hvilket i høj grad forbedrede landets konkurrencemæssige stilling.Hvad angår de offentlige finanser har Østrig i de seneste ti år oplevet en række betydelige konsolideringsbestræbelser, som har reduceret det høje offentlige budgetunderskud fra midten af 1990'erne og ført til en afbalanceret stilling i 2001, som dog igen blev til et lille underskud i årene derefter. Der er gennemført store reformer inden for offentlig administration, pension og sundhed med det formål at reducere det offentlige underskud, men der er stadig plads til forbedringer på disse områder.2.2. Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige programDen 14. februar 2006 vedtog Rådet sin udtalelse om det forrige opdaterede stabilitetsprogram for perioden 2005-2008. Rådet hilste "den ambitiøse strukturelle tilpasning, der er planlagt over programperioden", velkommen, men opfordrede Østrig til "at sikre sig, at programmets mellemfristede målsætning nås inden udgangen af opdateringsperioden ved nærmere at specificere og gennemføre de nødvendige foranstaltninger, der skal understøtte den planlagte budgetkonsolidering i programmets to sidste år".2.3. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra september 2006Rapporten om gennemførelsen af Østrigs nationale reformprogram blev forelagt den 25. september 2006 inden for rammerne af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse. Østrigs nationale reformprogram identificerer syv strategiske prioriterede områder: holdbarheden af de offentlige finanser, F&U og innovation, infrastruktur, international konkurrencedygtighed, miljø, arbejdsmarkedet samt undervisning og uddannelse.Kommissionens vurdering af dette program (vedtaget som led i Kommissionens situationsrapport fra 2006[2]) viste, at Østrig gør store fremskridt med hensyn til gennemførelsen af landets nationale reformprogram, navnlig på det mikroøkonomiske område. På baggrund af de stærke og svage sider, der er konstateret, blev det henstillet til Østrig, at det skulle træffe foranstaltninger på beskæftigelsesområdet, især livslang læring, skatte/dagpengesystemet og ungdomsuddannelse. Det blev endvidere anset for vigtigt, at Østrig når målet om et afbalanceret budget i 2008.Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra foråret 2007, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten"[3].I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[4], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |-  Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, 2006-2010RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 5, stk. 3,under henvisning til henstilling fra Kommissionen,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:4.  Den [9. juli 2007] gennemgik Rådet Østrigs opdaterede stabilitetsprogram, der dækker perioden 2006-2010. Efter parlamentsvalget i oktober 2006 blev der i januar 2007 dannet en ny regering, som forelagde det dobbelte budget for 2007/2008 for Parlamentet den 29. marts 2007. Samme dag blev det opdaterede stabilitetsprogram forelagt, to en halv måned efter den 15. december, som er den frist, der i adfærdskodeksen var fastsat for Østrig.5.  I det makroøkonomiske scenario, programmet er baseret på, forventes det, at væksten i det reale BNP vil aftage fra et cyklisk højdepunkt på 3,1 % i 2006 til 2½ % i gennemsnit i resten af programperioden. Vurderet på baggrund af de i øjeblikket tilgængelige oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på ret forsigtige vækstantagelser indtil 2008, idet de seneste data tyder på en noget mere robust vækst. I programperiodens yderår forekommer fremskrivningen realistisk, selv om vækstraterne er lidt højere end den gennemsnitlige potentielle vækstrate, der er beregnet af Kommissionens tjenestegrene. Programmets fremskrivninger for inflationen forekommer realistiske.6.  I 2006 udgjorde det offentlige underskud 1,1 % af BNP i forhold til et mål på 1,7 % af BNP i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet. Denne forbedring i forhold til målet skyldes den bedre end forventede konjunkturudvikling. Selv om indtægtskvoten faldt en smule i forhold til det foregående år, lå den mere end 1 procentpoint over målet. En højere end forventet vækst i BNP bidrog til faldet i udgiftskvoten i forhold til det foregående år. Udgiftskvoten steg imidlertid med mere end ½ procentpoint i forhold til målet, hvilket viser, at budgetgennemførelsen ikke var så stram som planlagt.7.  Hovedmålet for budgetstrategien er at nå et afbalanceret budget over forløbet, hvor man høster fordelene ved en administrativ reform, samtidig med at udgifterne i flere kategorier forstærkes. I forhold til den forrige opdatering afspejles sidstnævnte ved udsættelsen af budgetkonsolideringen til programperiodens yderår. I opdateringen forventes den offentlige stilling at forbedres fra et underskud på 1,1 % af BNP i 2006 til et overskud på 0,4 % i 2010. Konsolideringen, som har størst vægt i de sidste to år af programperioden, er efter planen udgiftsbaseret, med tilbageholdenhed inden for sociale udgifter og en gradvis udfasning af visse specifikke udgifter som de vigtigste faktorer. I forhold til det foregående program er den planlagte tilpasning udskudt yderligere i den nye opdatering på baggrund af et stort set mere gunstigt makroøkonomisk scenario.8.  Udsættelsen af budgettilpasningen afspejles også i den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, som kun forbedres meget gradvis fra et underskud på omkring 1 % af BNP i 2006 og først bliver til et mindre overskud ved slutningen af programperioden. Ifølge programmet påvirkes tilpasningen af indkøbet af militærudstyr mellem 2007 og 2009, som det - til forskel fra Kommissionens forårsprognose - anser for at være en underskudsforøgende engangsforanstaltning. Som i den forrige opdatering af stabilitetsprogrammet er den mellemfristede målsætning for budgetstillingen, der præsenteres i programmet, en balanceret stilling i strukturelle termer. Programmet sigter imidlertid mod, at den mellemfristede målsætning næsten skal nås i 2009 og overstiges en smule i 2010, snarere end allerede i 2008 som angivet i den forrige opdatering. Da den mellemfristede budgetmålsætning er mere krævende end den laveste benchmark (et anslået underskud på omkring 1½ % af BNP), vil opfyldelsen af den give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede målsætning ligger inden for de grænser, der i stabilitets- og vækstpagten og i adfærdskodeksen er angivet for deltagerne i euroområdet og ERM II, og den afspejler på korrekt vis gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.9.  Risiciene i forbindelse med budgetfremskrivningerne i programmet synes stort set at være afbalanceret for 2007 og 2008, men for 2009 og 2010 kan budgetresultaterne blive værre end fremskrevet til trods for realistiske makroøkonomiske antagelser. Udgiftskvoten forventes nemlig at falde betydeligt i de to sidste år. Udfasningen af specifikke udgifter, især til militærudstyr, og udgiftsbesparelserne vedrørende arbejdsløshedsunderstøttelse og pensioner, som resultat af pensionsreformen fra 2004, skulle kunne bidrage til et fald i udgiftskvoten i yderårene. På den anden side vil der blive afholdt yderligere udgifter til uddannelse, F&U og infrastruktur over programperioden, mens der fortsat er usikkerhed omkring de forventede effektivitetsgevinster i den offentlige administration. Programmet antyder til slut muligheden for yderligere skattenedsættelser finansieret gennem de planlagte udgiftsbesparelser.10.  På baggrund af denne risikovurdering er budgetstillingen i programmet måske ikke tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede målsætning nås inden 2010 som skitseret i programmet. I Kommissionens forårsprognose anslås det, at det strukturelle underskud udvides i 2007 og 2008. Gennem hele programperioden fastholdes imidlertid en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving. Tempoet i tilpasningen i retning af den mellemfristede målsætning som anført i programmet er utilstrækkelig og bør forstærkes, især i 2007 og 2008, for at være i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, hvori det hedder, at for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og i ERM II, bør den årlige forbedring i den strukturelle saldo være 0,5 % af BNP som benchmark, og at tilpasningen bør være større i økonomiske opgangstider og kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider. Der er bl.a. kun planlagt en begrænset forbedring i den strukturelle saldo mellem 2007 og 2009, hvor Østrig forventes at opleve økonomiske opgangstider. Denne konklusion bekræftes, også selv om man anser købet af militærudstyr for at udgøre en underskudsforøgende engangsforanstaltning, således som det gøres i programmet.11.  Den offentlige bruttogæld anslås at være faldet til 62,2 % af BNP i 2006, hvilket stadig er over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Ifølge programmet forventes gældskvoten at falde til under referenceværdien i 2008 for derefter at falde yderligere til 56,8 % af BNP i det sidste år af programperioden. På baggrund af risikovurderingen ser gældskvoten ud til at falde tilstrækkeligt i retning af referenceværdien i den første del af programperioden, og den vil efter planen nærme sig referenceværdien i 2007.12.  Den langsigtede budgetmæssige virkning af aldringen i Østrig ligger langt under EU-gennemsnittet, idet pensionsudgifterne på længere sigt forventes at falde som andel af BNP som følge af den store udgiftstilbageholdenhed, der forventes i forbindelse med pensionsreformen fra 2004. Den oprindelige budgetstilling, med et strukturelt primært overskud, bidrager til at lette den langsigtede budgetmæssige virkning af aldringen. Stigende primære overskud på mellemlang sigt, som bebudet i programmet, samt en stigning i beskæftigelsesgraden blandt ældre arbejdstagere vil bidrage til at dæmpe risiciene for de offentlige finansers holdbarhed. Østrig ser som helhed ud til at stå over for en lav risiko for så vidt angår de offentlige finansers holdbarhed.13.  Stabilitetsprogrammet indeholder ikke en kvalitativ vurdering af den samlede virkning, som rapporten fra september 2006 om gennemførelsen af det nationale reformprogram har inden for rammerne af den mellemfristede finanspolitiske strategi. Det giver desuden ingen systematiske oplysninger om de direkte budgetudgifter eller -besparelser ved de vigtigste reformer, der er planlagt i det nationale reformprogram, og dets budgetfremskrivninger tager ikke tydeligt hensyn til de virkninger, som foranstaltningerne i det nationale reformprogram har på de offentlige finanser. De foranstaltninger inden for de offentlige finanser, der er anført i stabilitetsprogrammet, ser ud til at være i overensstemmelse med dem, der er planlagt i det nationale reformprogram. I begge programmer angives især forventede besparelser i forbindelse med den administrative reform og en styrkelse af udgifterne til F&U.14.  Budgetstillingen i programmet er delvis i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som udgør en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008.15.  Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, indeholder programmet alle obligatoriske data og de fleste fakultative data[6].Den samlede konklusion er, at programmet – på baggrund af udsigterne til en solid vækst – forventer en langsom udvikling i retning af den mellemfristede målsætning gennem en tilpasning, der fortrinsvis sker i den sidste del af perioden, og som hovedsagelig er baseret på en udgiftstilbageholdenhed, der ikke er fuldstændig specificeret. Der er risici med hensyn til at nå budgetmålene efter 2008, og den mellemfristede målsætning vil måske ikke blive nået inden udgangen af programperioden. Den offentlige gæld vil nærme sig referenceværdien på 60 % af BNP i 2007 og fortsat falde i de efterfølgende år.På baggrund af ovenstående vurdering opfordres Østrig til at udnytte de gode økonomiske betingelser og det lavere end planlagte underskud i 2006 til at vægte den første del af perioden og styrke tilpasningen i retning af den mellemfristede målsætning, især ved en streng udgiftstilbageholdenhed og ved at udnytte eventuelle uventede skatteindtægter til konsolidering.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realt BNP (% ændring) | SP marts 2007 | 2,0 | 3,1 | 2,7 | 2,3 | 2,5 | 2,6 |KOM maj 2007 | 2,0 | 3,1 | 2,9 | 2,5 | n.a. | n.a. |SP nov. 2005 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 | n.a. | n.a. |HICP-inflation (%) | SP marts 2007 | 2,1 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 | 1,8 |KOM maj 2007 | 2,1 | 1,7 | 1,8 | 1,7 | n.a. | n.a. |SP nov. 2005 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | n.a. | n.a. |Outputgab (% af potentielt BNP) | SP marts 20071 | -1,1 | -0,3 | 0,1 | -0,1 | 0,1 | 0,3 |KOM maj 20075 | -1,1 | -0,2 | 0,5 | 0,8 | n.a. | n.a. |SP nov. 20051 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 | n.a. | n.a. |Offentlig saldo (% af BNP) | SP marts 2007 | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,4 |KOM maj 2007 | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,8 | n.a. | n.a. |SP nov. 2005 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 | n.a. | n.a. |Primær saldo6 (% af BNP) | SP marts 2007 | 1,3 | 1,9 | 2,0 | 2,1 | 2,6 | 3,1 |KOM maj 2007 | 1,3 | 1,6 | 1,8 | 1,7 | n.a. | n.a. |SP nov. 2005 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 | n.a. | n.a. |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP marts 20071 | -1,1 | -1,0 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,2 |KOM maj 2007 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | n.a. | n.a. |SP nov. 2005 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | n.a. | n.a. |Strukturel saldo2 (% af GDP) | SP marts 20073 | -1,1 | -1,0 | -0,8 | -0,4 | -0,2 | 0,2 |KOM maj 20074 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | n.a. | n.a. |SP nov. 2005 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | n.a. | n.a. |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP marts 2007 | 63,5 | 62,2 | 61,2 | 59,9 | 58,5 | 56,8 |KOM maj 2007 | 63,5 | 62,2 | 60,6 | 59,2 | n.a. | n.a. |SP nov. 2005 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 | n.a. | n.a. |Bemærkninger: |1Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet med en anslået potentiel vækst på henholdsvis 2,3 %, 2,3 %, 2,4 %, 2,4 % og 2,3 % i perioden 2006-2010. |2Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. |3Underskudsforøgende engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger taget fra programmet (indkøb af militærfly på 0,2 % af BNP i 2007, 0,4 % i 2008 og 0,1 % i 2009). |4I forhold til programmet (se bemærkning 3) anser Kommissionens prognose fra foråret 2007 ikke indkøbet af militærfly for en engangsforanstaltning, idet det er spredt over flere år og ikke i væsentlig grad øger de samlede offentlige udgifter. |5Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 2,3 %, 2,0 %, 2,2 % og 2,2 % i perioden 2005-2008. |6 Data om den primære saldo i programmet og i prognoserne fra Kommissionens tjenestegrene er ikke direkte sammenlignelige på grund af en forskellig behandling af FISIM. Data i programmet følger de definitioner, der kræves i adfærdskodeksen. For at være sammenlignelige med data i programmet skal Kommissionens data om den primære saldo justeres med ca. 0,1-0,2 % af BNP. |Kilde: |Stabilitetsprogrammet (SP), Kommissionens økonomiske prognose fra foråret 2007 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |[1] EUT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårsmøde, "Gennemførelsen af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år", 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.[4] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.[5] EUT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Der mangler imidlertid fakultative data om beskæftigelse og antallet af arbejdstimer samt lønninger i den offentlige sektor.