title: Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Irlands nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2020 2020/C 282/07

text:
               26.8.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 282/39

      RÅDETS HENSTILLING
      af 20. juli 2020
      om Irlands nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2020
      (2020/C 282/07)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
      som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
      som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
      som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen den årlige strategi for bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2020 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Irland blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet.

                  (2)

                  Den 26. februar 2020 blev landerapporten for 2020 for Irland offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Irlands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 9. juli 2019 (3) (»de landespecifikke henstillinger fra 2019«), opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og Irlands fremskridt med opfyldelsen af sine nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 26. februar 2020. Kommissionen konkluderede af sin analyse, at Irland er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Disse ubalancer vedrører navnlig store offentlige og private gældsbeholdninger samt en stor nettogæld over for udlandet.

                  (3)

                  Den 11. marts 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen officielt covid-19-udbruddet for en global pandemi. Den har skabt en alvorlig folkesundhedsmæssig krisesituation for borgere, samfund og økonomier. Den har sat de nationale sundhedssystemer under alvorligt pres, forstyrret de globale forsyningskæder, skabt volatilitet på de finansielle markeder, udløst efterspørgselschok og har haft negative konsekvenser for adskillige brancher. Den udgør en trussel mod folks job og indtægter samt mod virksomhedernes forretning. Den har ført til et større økonomisk chok, som allerede har alvorlige konsekvenser i Unionen. Den 13. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den opfordrede til en koordineret økonomisk reaktion på krisen, der inddrager alle aktører såvel på nationalt plan som på EU-plan.

                  (4)

                  Adskillige medlemsstater har enten erklæret undtagelsestilstand eller truffet kriseforanstaltninger. Sådanne kriseforanstaltninger bør være strengt forholdsmæssige, nødvendige, begrænset i tid og i overensstemmelse med europæiske og internationale standarder. De bør være genstand for demokratisk kontrol og underlagt uafhængig domstolsprøvelse.

                  (5)

                  Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul. Den generelle undtagelsesklausul som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (4) letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I meddelelsen af 20. marts 2020 fandt Kommissionen i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-pandemien, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul var opfyldt, og anmodede Rådet om at tilslutte sig denne konklusion. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. De var enige om, at det alvorlige økonomiske tilbageslag kræver en resolut, ambitiøs og koordineret reaktion. Aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul giver mulighed for midlertidigt at afvige fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. For så vidt angår den korrigerende del kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret finanspolitisk kurs. Den generelle undtagelsesklausul suspenderer ikke procedurerne under stabilitets- og vækstpagten. Den tillader medlemsstaterne at fravige de budgetkrav, der normalt ville gælde, og sætter Kommissionen og Rådet i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger til koordinering af politikken inden for rammerne af pagten.

                  (6)

                  Der er brug for en vedholdende indsats for at begrænse og kontrollere spredningen af covid-19-pandemien, styrke de nationale sundhedssystemers modstandsdygtighed, afbøde de socioøkonomiske konsekvenser af pandemien ved hjælp af støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder og husholdninger og sikre passende sundheds- og sikkerhedsforhold på arbejdspladsen med henblik på genoptagelsen af den økonomiske aktivitet. Unionen bør fuldt ud anvende de mange redskaber, den råder over, til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på disse områder. Samtidig bør medlemsstaterne og Unionen arbejde sammen om at tilrettelægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilvejebringe en tilbagevenden til normalt fungerende samfund og økonomier og til bæredygtig vækst, idet blandt andet den grønne og den digitale omstilling integreres, og der trækkes på erfaringerne fra krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har fremhævet, hvordan fleksibiliteten i det indre marked giver mulighed for at tilpasse sig ekstraordinære forhold. For at sikre en hurtig og gnidningsløs overgang til genopretningsfasen og den frie bevægelighed for varer, tjenester og arbejdstagere bør de særlige foranstaltninger, der forhindrer det indre marked i at fungere normalt, afskaffes, så snart de ikke længere er absolut nødvendige. Den aktuelle krise har vist, hvor nødvendigt det er at have kriseberedskabsplaner i sundhedssektoren. Forbedrede indkøbsstrategier, diversificerede forsyningskæder og strategiske lagre af vigtige forsyninger udgør nogle af de centrale elementer for udformningen af mere omfattende kriseberedskabsplaner.

                  (8)

                  Unionens lovgivere har allerede foretaget ændringer af de relevante lovgivningsmæssige rammer ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 (5) og (EU) 2020/558 (6) for at sætte medlemsstaterne i stand til at anvende alle uudnyttede midler under de europæiske struktur- og investeringsfonde til at imødegå covid-19-pandemiens ekstraordinære virkninger. Disse ændringer vil bidrage til større fleksibilitet og forenkle og strømline procedurerne. For at lette likviditetspresset kan medlemsstaterne desuden drage fordel af en medfinansieringssats på 100 % fra Unionens budget i regnskabsåret 2020-2021. Irland opfordres til fuldt ud at udnytte disse muligheder til at hjælpe de personer og brancher, der er mest berørt.

                  (9)

                  Covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser vil sandsynligvis blive ujævnt fordelt på tværs af regioner på grund af forskelle i specialiseringsmønstre. Der er således en betydelig risiko for en uddybning af de regionale forskelle i Irland. Da der samtidig er risiko for en midlertidig destabilisering af konvergensprocessen mellem medlemsstaterne, kræver den aktuelle situation målrettede politiske tiltag.

                  (10)

                  Irland fremlagde den 21. april 2020 sit nationale reformprogram for 2020 og den 30. april 2020 sit stabilitetsprogram for 2020. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

                  (11)

                  Irland er på nuværende tidspunkt omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og af gældsreglen.

                  (12)

                  Ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 forventer regeringen en forringelse af den samlede saldo fra et overskud på 0,4 % af bruttonationalproduktet (BNP) i 2019 til et underskud på 7,4 % af BNP i 2020. Underskuddet forventes at falde til 4,1 % af BNP i 2021. Efter at være faldet til 58,8 % af BNP i 2019 forventes den offentlige gældskvote ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 at stige til 69,1 % i 2020. De makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter er behæftet med stor usikkerhed på grund af covid-19-pandemien.

                  (13)

                  Som reaktion på covid-19-pandemien og som led i en koordineret EU-tilgang har Irland truffet rettidige budgetmæssige foranstaltninger til at øge sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 beløber disse budgetmæssige foranstaltninger sig til 2,0 % af BNP. Foranstaltningerne omfatter beskæftigelses- og arbejdsløshedsstøtte i en periode på 12 uger (omkring 1,4 % af BNP) samt yderligere udgifter til at øge kapaciteten i og adgangen til sundhedssystemet (omkring 0,6 % af BNP). Irland har også bebudet foranstaltninger, der, skønt de ikke vil have direkte budgetvirkning, vil bidrage til at give virksomhederne likviditetsstøtte, og som ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 anslås at beløbe sig til omkring 0,3 % af BNP. Disse omfatter kreditgarantier og diverse låneordninger, suspension af strafrenter og bøder for visse forsinkede betalinger fra arbejdsgivere, suspension af gældsinddrivelsesaktiviteter samt betalingspauser på op til tre måneder på virksomhedslån. Den 2. maj 2020 bebudede regeringen en ny pakke af foranstaltninger vedrørende gæld og egenkapitalstøtte til fordel for virksomheder til omkring 2 % af BNP, som hverken er medtaget i stabilitetsprogrammet for 2020 eller i Kommissionens prognose. Overordnet set stemmer de foranstaltninger, som Irland har truffet, overens med retningslinjerne i Kommissionens meddelelse af 13. marts 2020. En fuldstændig gennemførelse af kriseforanstaltningerne og af finanspolitiske støtteforanstaltninger vil bidrage til at opretholde finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, forudsat at finanspolitikken efterfølgende atter fokuserer på at sikre en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, så snart den økonomiske situation giver mulighed herfor.

                  (14)

                  Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020, som tager udgangspunkt i en uændret politik, forventes Irlands offentlige saldo at udgøre –5,6 % af BNP i 2020 og –2,9 % af BNP i 2021. Den offentlige gældskvote ventes at nå op på 66,4 % af BNP i 2020 og 66,7 % af BNP i 2021.

                  (15)

                  Den 20. maj 2020 offentliggjorde Kommissionen en rapport udarbejdet i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3, som følge af Irlands planlagte overskridelse i 2020 af tærsklen for det offentlige underskud på 3 % af BNP. Overordnet set fremgår det af Kommissionens analyse, at underskudskriteriet som defineret i traktaten og i forordning (EF) nr. 1467/97 ikke er blevet opfyldt.

                  (16)

                  Irland blev hårdt ramt af covid-19-pandemien i første halvdel af 2020, idet den lagde et enormt pres på sundhedssystemet. Irland traf hurtigt kriseforanstaltninger for at styrke sundhedssystemet samt inddæmningsforanstaltninger for at bekæmpe pandemien, og disse har allerede lagt en dæmper på den økonomiske aktivitet i visse brancher. Regeringen traf også en bred vifte af økonomiske foranstaltninger til så vidt muligt at afbøde covid-19-krisens konsekvenser. Disse omfatter løntilskudsordninger til beskyttelse af arbejdspladser, velfærdsydelser, midlertidige forbud mod at hæve lejen eller sætte folk på gaden samt likviditets- og kreditstøtteforanstaltninger til fordel for virksomheder. Selv om formålet med disse foranstaltninger er at afbøde det økonomiske chok som følge af pandemien, er der stadig stor risiko for et markant produktionstab, betydelige konkurser og insolvenserklæringer samt for en stigning i ledigheden og i antallet af personer i risiko for fattigdom.

                  (17)

                  Allerede før covid-19-pandemien havde hospitalerne nået næsten fuld kapacitet, idet belægningsgraden for akutsengepladser er blandt de højeste i OECD-landene. Dette skyldes primært, at der ikke er universel adgang til primær sundhedspleje, og at man derfor i høj grad er afhængig af hospitalspleje. Udfordringerne med at rekruttere og fastholde personale har med tiden skabt mangel på plejepersonale i visse regioner og på nogle hospitaler. Der er ikke tilstrækkelig adgang til langtidspleje i hjemmet, og en sådan pleje er ikke omfattet af lovbestemte krav og rettigheder, og den gældende politik har dermed fremmet institutionel pleje. Covid-19 har skabt et hidtil uset pres på sundhedssystemet. Der blev truffet rettidige kriseforanstaltninger til at øge hospitalernes kapacitet og levere midlertidige universelle sundhedsydelser. På mellemlang sigt er Irland imidlertid nødt til at gøre noget ved de strukturelle begrænsninger af effektiviteten, fleksibiliteten og modstandsdygtigheden af samt adgangen til sit sundhedssystem. Den ambitiøse Sláintecare-reform ventes at skabe et alment tilgængeligt og bæredygtigt sundhedssystem. Gennemførelsesplanerne skal imidlertid forbedres for så vidt angår delmål, idet der redegøres for fremskridt med hensyn til adgangen til offentlig primær sundhedspleje i gennemførelsesperioden, indtil der er opnået universel sundhedsdækning. Fastsættelsen af klare delmål og frister og indførelsen af en robust overvågningsramme kunne bidrage til en rettidig gennemførelse af den universelle sundhedsdækning. Gennemførelsen af reformer af langtidsplejen, herunder nye måder at arbejde på i nærområderne gennem støtte til hjemmepleje og omorganisering af plejeressourcerne, vil muligvis kræve, at der gøres status over de eksisterende faciliteter og foretages fremskrivninger af den fremtidige efterspørgselsvækst med henblik på at udarbejde en rimelig mangelanalyse, der følges op af en gennemførelsesplan.

                  (18)

                  Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020 forventes arbejdsløsheden at stige til 7,4 % i 2020 og falde en smule til 7 % i 2021. Regeringen har som reaktion på pandemien truffet betydelige politiske tiltag til støtte for indkomsterne og beskæftigelsen, navnlig i form af arbejdsfordelingsordninger, som fortsat bør gennemføres hurtigt. Ordningerne skal tages op til revision og bør forlænges, hvis det er nødvendigt for at hjælpe med at fastholde folk i beskæftigelse eller bevare deres indkomst. Det relativt høje antal personer, der lever i husholdninger med lav arbejdsintensitet, kræver, at der gøres flere bestræbelser på at fremme individualiserede aktiveringsstrategier. Irland oplever fortsat udfordringer med hensyn til fattigdom, kvaliteten af jobs og beskæftigelsesstøtte, herunder for personer med handicap, og disse vil sandsynligvis blive mere udtalte som følge af pandemien. Den aktuelle situation gør det nødvendigt at fortsatte arbejdet med opkvalificering og omskoling, i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, for at imødegå de skiftende behov på arbejdsmarkedet og forberede arbejdsstyrken på klima- og energiomstillingerne samt omstillingen til en cirkulær økonomi. Der er konstateret mangel på kvalificeret arbejdskraft inden for boligbyggeriet, og der ventes at opstå lignende mangler i andre sektorer, efterhånden som omstillingen skrider frem. I forbindelse med covid-19-pandemien er det vigtigt at sikre, at digitaliseringen på uddannelses- og erhvervsområdet ikke øger den uddannelsesmæssige og sociale ulighed.

                  (19)

                  Regeringen har truffet adskillige foranstaltninger til at understøtte boligudbuddet, hvilket har øget det årlige antal af færdigbyggede boliger med næsten 57 % over de seneste to år frem til september 2019. Sammen med effektive makroprudentielle værktøjer lader dette til at have bidraget til at dæmpe stigningen i boligpriserne. Antallet af færdigbyggede boliger er dog stadig ikke tilstrækkeligt til at dække efterspørgslen. Mange husholdninger har vanskeligt ved at finde en bolig til en overkommelig pris, og inflationen på lejemarkedet er fortsat høj. Bedre infrastrukturer kunne sammen med fysisk planlægning spille en afgørende rolle med hensyn til at øge boligudbuddet. Hvis de administrative mangler i forbindelse med afgiften på ubebygget jord blev afhjulpet, kunne dette desuden bidrage til at forbedre prisoverkommeligheden på mellemlang sigt. Manglen på sociale boliger udgør fortsat en vigtig udfordring med hensyn til at fremme inklusion, også af de mest sårbare. Nyere politiske tiltag har øget udbuddet af sociale boliger, men godt 68 700 husstande stod stadig på ventelister i Irland i juni 2019. Der er behov for en yderligere indsats for at dække behovet blandt de resterende husstande på ventelisten og blandt potentielle nye ansøgere. Ud af de godt 10 000 hjemløse, der er registreret i Irland, er 3 500 børn. Det giver anledning til bekymring med hensyn til den potentielle risiko for endnu større ulighed, rodfæstet fattigdom og social udstødelse. Enlige forældre med børn er en af de grupper, der oftest er ramt af hjemløshed. Der er fortsat store forskelle mellem regioner og mellem land og by, idet 69 % af alle voksne hjemløse er koncentreret i Dublin og de omkringliggende kommuner.

                  (20)

                  Det nationale banksystem udgør en vigtig kilde til likviditet for de irske virksomheder. Små og mellemstore virksomheder (SMV'er) og virksomheder, der ikke kan stille sikkerhed eller ikke allerede har et eksisterende forhold til en långiver, kan have vanskeligt ved at få rettidig adgang til lån. De irske myndigheder og bankerne har truffet en række foranstaltninger til at afhjælpe virksomhedernes og husholdningernes finansielle vanskeligheder. Det er vigtigt, at disse foranstaltninger tilvejebringer den fornødne likviditet og fremmer holdbare saneringsløsninger for låntagere, som udelukkende befinder sig i vanskeligheder på grund af udbruddet, og som derfor kan forventes atter at blive levedygtige efter en overgangsperiode. Kun med en sådan afbalanceret tilgang kan virksomhederne og husholdningerne overvinde de midlertidige udfordringer, uden at det undergraver den (allerede lave) rentabilitet og de indledende fremskridt, Irland har gjort i de senere år med hensyn til at forbedre banksektorens finansielle stabilitet. Ved udformningen og gennemførelsen af disse foranstaltninger er det vigtigt at tage hensyn til banksektorens modstandsdygtighed.

                  (21)

                  For at fremme den økonomiske genopretning vil det være vigtigt at fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer, herunder gennem relevante reformer. For at Irland kan sætte gang i økonomien, kræver det, at der gøres fremskridt med de ambitiøse investeringer på miljø-, klima-, energi- og infrastrukturområdet. Irland har indtil videre haltet bagefter med hensyn til nedbringelsen af kulstofemissioner. Drivhusgasemissionerne inden for transport og i byggeindustrien er høje og er fortsat med at stige. Irland vil ikke opfylde sit 2020-mål for energieffektivitet og vedvarende energi. Irland er afhængig af energiimport og er en af de medlemsstater, der har de højeste elpriser, hvilket risikerer at påvirke både miljøet og virksomhedernes konkurrenceevne negativt. Irlands omstilling til en klimaneutral økonomi vil kræve betydelige private og offentlige investeringer over en længere periode i bl.a. vedvarende energi, elinfrastruktur, energieffektivitet og bæredygtig transport. Klimahandlingsplanen er et troværdigt initiativ til at vende den nuværende emissionskurs. Hvis ambitionerne skal munde ud i konkrete resultater, vil det kræve en effektiv og vedholdende gennemførelse af politiske tiltag og foranstaltninger. Programmeringen for Fonden for Retfærdig Omstilling for 2021-2027, som er genstand for et forslag fra Kommissionen, kan hjælpe Irland med at imødegå nogle af de udfordringer, der følger af omstillingen til en klimaneutral økonomi, navnlig i det område, der er omhandlet i bilag D til landerapporten for 2020. Det vil sætte Irland i stand til at gøre bedst muligt brug af fonden.

                  (22)

                  Irlands bestræbelser på at reducere produktionsforskellene mellem indenlandske sektorer og de sektorer, der henvender sig til udlandet, er fortsat begrænsede. Direkte støtte gennem Disruptive Technologies Innovation Fund til fordel for samarbejde mellem virksomheder og offentlige forskningscentre, eksempelvis til samarbejdsprojekter mellem erhvervslivet — herunder SMV'er — og forskningsorganer, ville være en fordel. Selv om Irland yder relativt meget offentlig støtte til virksomheder, gennemføres denne støtte primært gennem en skattefradragsordning for forskning og udvikling. Mens de seneste ændringer i 2020-budgettet gør skattefradraget mere attraktivt for SMV'er, er der dog en tendens til, at det kommer større multinationale selskaber til gode. I regeringens udspil »Future Jobs Ireland« udpeges nogle nøgleforanstaltninger, der kan bidrage til at afhjælpe svaghederne i den indenlandske økonomi, navnlig initiativer til at styrke nationale virksomheders produktivitet, særligt SMV'er. Det er vigtigt, at disse foranstaltninger gennemføres effektivt. Krisen har også fremhævet behovet for øget digitalisering af SMV'er, navnlig med hensyn til distancearbejdsløsninger, uddannelse af arbejdstagere og cybersikkerhed. Digital infrastruktur er afgørende for at øge SMV'ernes produktivitet og fremme iværksætteri. Kun 5 % af ejendommene i landdistrikterne har adgang til ultrahurtigt bredbånd, hvilket er langt under EU-gennemsnittet på 29 %, og Irland er også en af de dyreste medlemsstater med hensyn til fast bredbåndsdækning. Der er undertegnet en aftale om en større offentlig investering inden for rammerne af den nationale bredbåndsplan for at imødegå infrastrukturmanglerne, og det er nu vigtigt at følge udviklingen nøje og sikre en rettidig udrulning af det offentligt støttede ultrahurtige bredbåndsnet, navnlig i landdistrikterne.

                  (23)

                  Bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning er vigtig for at gøre skattevæsenet mere effektivt og retfærdigt, således som det erkendes i henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet 2020. De afsmittende virkninger af skatteyderes aggressive skatteplanlægning på tværs af medlemsstaterne kræver en koordineret indsats fra nationalt politisk hold som supplement til EU-lovgivningen. Irland har taget skridt til at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning ved at gennemføre initiativer vedtaget både på internationalt og på europæisk plan samt ved selv at træffe yderligere nationale foranstaltninger. De store royalties- og udbyttebetalinger i procent af BNP tyder imidlertid på, at Irlands skatteregler udnyttes af virksomheder, der beskæftiger sig med aggressiv skatteplanlægning, og der bør foretages en undersøgelse af de nationale foranstaltningers effektivitet. En udvidelse af skattegrundlaget kunne sikre indtægterne bedre mod økonomiske udsving og individuelle stød og give de automatiske stabilisatorer mulighed for at fungere bedre. Den høje koncentration af selskabsskatter, hvor de ti største virksomheder tegner sig for 45 % af selskabsskatten, deres volatilitet og potentielt midlertidige karakter understreger sammen med selskabsskattens stigende andel af det samlede skatteprovenu (toppede med 18,7 % i 2018) risikoen ved en overdreven afhængighed af disse indtægter til finansieringen af faste løbende udgifter.

                  (24)

                  Skønt der er gjort en indsats for at styrke rammerne for bekæmpelse af hvidvask, er Irland stadig udsat som følge af landets internationalt orienterede økonomi, der indebærer en betydelig tilstrømning af udenlandske direkte investeringer, samt tilstedeværelsen af komplekse retlige strukturer med udenlandske sponsorer. Den nationale risikovurdering er blevet revideret, så der tages bedre højde for den faktiske risikoeksponering, som erhvervsdrivende, der leverer tjenester til virksomheder og truster, er udsat for. Et utilstrækkeligt kendskab til den risikoeksponering, som disse erhvervsdrivende står over for, medfører en lav indberetningssats for mistænkelige transaktioner. Tilsynet er ikke intensivt nok til at afhjælpe disse udfordringer, og der anvendes ikke en risikobaseret tilgang, hvilket hæmmer effektiviteten af rammerne for bekæmpelse af hvidvask. Der er blevet oprettet et nationalt register over reelle ejere for virksomheder for at begrænse hemmeligholdelse og identificere de reelle ejere. Kvaliteten af de modtagne oplysninger og registrets effektivitet bør overvåges løbende.

                  (25)

                  Hvor de landespecifikke henstillinger, der fremgår af denne henstilling (»de landespecifikke henstillinger fra 2020«), har fokus på at imødegå pandemiens socioøkonomiske konsekvenser og lette den økonomiske genopretning, omhandlede de landespecifikke henstillinger fra 2019 også reformer, der er væsentlige for at imødegå strukturelle udfordringer på mellemlang og lang sigt. De landespecifikke henstillinger fra 2019 er stadig relevante, og de vil fortsat være genstand for overvågning i forbindelse med næste års europæiske semester. Det gælder også de landespecifikke henstillinger fra 2019 vedrørende investeringstiltag inden for den økonomiske politik. Alle de landespecifikke henstillinger fra 2019 bør tages med i betragtning i den strategiske programmering af midlerne under samhørighedspolitikken efter 2020, herunder ved afbødningsforanstaltninger og exitstrategier i forbindelse med krisen.

                  (26)

                  Det europæiske semester danner rammen for løbende samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken i Unionen, hvilket kan bidrage til en bæredygtig økonomi. Medlemsstaterne har i deres nationale reformprogrammer for 2020 gjort status over de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af De Forenede Nationers mål for bæredygtig udvikling (»verdensmålene«). Ved at sikre en fuldstændig efterlevelse af de landespecifikke henstillinger fra 2020 vil Irland bidrage til opfyldelsen af verdensmålene og til de fælles bestræbelser på at sikre konkurrencedygtig bæredygtighed i Unionen.

                  (27)

                  Det er afgørende at sikre en nøje samordning af økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union for at opnå en hurtig genopretning og overvinde de økonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien. Irland bør som en medlemsstat, der har euroen som valuta, sikre, at dets politikker fortsat er i overensstemmelse med henstillingerne fra 2020 vedrørende euroområdet og koordineret med henstillingerne for de øvrige medlemsstater, der har euroen som valuta, under samtidig hensyntagen til de politiske retningslinjer fra Eurogruppen.

                  (28)

                  Som led i det europæiske semester 2020 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Irlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2020. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2020, det nationale reformprogram for 2020 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de landespecifikke henstillinger, der er rettet til Irland i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Irland, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

                  (29)

                  Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2020, og dets udtalelse (7) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

                  (30)

                  Rådet har på baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering gennemgået det nationale reformprogram for 2020 og stabilitetsprogrammet for 2020. De landespecifikke henstillinger fra 2020 tager hensyn til nødvendigheden af at håndtere covid-19-pandemien og lette den økonomiske genopretning som et nødvendigt første skridt for at muliggøre en tilpasning af ubalancer. De landespecifikke henstillinger fra 2020, der direkte adresserer de makroøkonomiske ubalancer, som Kommissionen konstaterede i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011, er afspejlet i henstilling 1, 2 og 4,

            HENSTILLER, at Irland i 2020 og 2021 iværksætter tiltag med henblik på at:

                  1.

                  træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå covid-19-pandemien, understøtte økonomien og støtte det efterfølgende opsving, føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det, forbedre adgangen til sundhedssystemet og styrke dets modstandsdygtighed, bl.a. ved at imødekomme sundhedspersonalets behov og sikre universel dækning med hensyn til primær sundhedspleje

                  2.

                  understøtte beskæftigelsen gennem kompetenceudvikling, imødegå risikoen for manglende IT-færdigheder, herunder i uddannelsessektoren, øge udbuddet af sociale boliger og boliger til overkommelige priser

                  3.

                  fortsat yde støtte til virksomheder, navnlig SMV'er, især ved hjælp af foranstaltninger, der sikrer deres likviditet, fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer for at fremme den økonomiske genopretning, målrette investeringer mod den grønne og den digitale omstilling, navnlig ren og effektiv produktion og anvendelse af energi, bæredygtig offentlig transport, vandforsyning og -behandling, forskning og innovation samt digital infrastruktur

                  4.

                  udvide skattegrundlaget, øge indsatsen for at tage fat på elementer i skattesystemet, der letter aggressiv skatteplanlægning, herunder udgående betalinger, sikre et effektivt tilsyn med og en effektiv håndhævelse af reglerne for bekæmpelse af hvidvask af penge for så vidt angår udbydere af tjenester til truster eller selskaber.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2020.

               På Rådets vegne

            J. KLOECKNER

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301 af 5.9.2019, s. 35.

         (4)  Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 af 30. marts 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013 og (EU) nr. 508/2014 for så vidt angår særlige foranstaltninger til mobilisering af investeringer i medlemsstaternes sundhedssystemer og andre dele af deres økonomier som reaktion på covid-19-udbruddet (investeringsinitiativ som reaktion på coronavirusset) (EUT L 99 af 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/558 af 23. april 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013 og (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår særlige foranstaltninger med henblik på at give ekstraordinær fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af de europæiske struktur- og investeringsfonde som reaktion på covid-19-udbruddet (EUT L 130 af 24.4.2020, s. 1).

         (7)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


title: Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Grækenlands nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Grækenlands stabilitetsprogram for 2020 2020/C 282/08

text:
               26.8.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 282/46

      RÅDETS HENSTILLING
      af 20. juli 2020
      om Grækenlands nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Grækenlands stabilitetsprogram for 2020
      (2020/C 282/08)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
      som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
      som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
      som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
      som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
      som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
      som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
      som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
      som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen den årlige strategi for bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2020 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 17. december 2019 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Grækenland blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet.

                  (2)

                  Den 26. februar 2020 blev landerapporten for 2020 for Grækenland offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Grækenlands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 9. juli 2019 (3) (»de landespecifikke henstillinger fra 2019«), og Grækenlands fremskridt med opfyldelsen af sine nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 26. februar 2020. Kommissionen konkluderede af sin analyse, at Grækenland er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. De konstaterede ubalancer vedrørte navnlig den høje offentlige gæld, det store omfang af misligholdte lån på bankernes balancer og den eksterne sektor i en kontekst, hvor den potentielle vækst stadig er lav og arbejdsløsheden er høj.

                  (3)

                  Den 11. marts 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen officielt covid-19-udbruddet for en global pandemi. Den har skabt en alvorlig folkesundhedsmæssig krisesituation for borgere, samfund og økonomier. Den har sat de nationale sundhedssystemer under alvorligt pres, forstyrret de globale forsyningskæder, skabt volatilitet på de finansielle markeder, udløst efterspørgselschok og har haft negative konsekvenser for adskillige brancher. Den udgør en trussel mod folks job og indtægter samt mod virksomhedernes forretning. Den har ført til et større økonomisk chok, som allerede har alvorlige konsekvenser i Unionen. Den 13. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den opfordrede til en koordineret økonomisk reaktion på krisen, der inddrager alle aktører såvel på nationalt plan som på EU-plan.

                  (4)

                  Adskillige medlemsstater har enten erklæret undtagelsestilstand eller truffet kriseforanstaltninger. Sådanne kriseforanstaltninger bør være strengt forholdsmæssige, nødvendige, begrænset i tid og i overensstemmelse med europæiske og internationale standarder. De bør være genstand for demokratisk kontrol og underlagt uafhængig domstolsprøvelse.

                  (5)

                  Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul. Den generelle undtagelsesklausul som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (4) letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I meddelelsen af 20. marts 2020 fandt Kommissionen i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-pandemien, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul var opfyldt, og anmodede Rådet om at tilslutte sig denne konklusion. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. De var enige om, at det alvorlige økonomiske tilbageslag kræver en resolut, ambitiøs og koordineret reaktion. Aktiveringen af den generelle undtagelsesklausul giver mulighed for midlertidigt at afvige fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. For så vidt angår den korrigerende del kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret finanspolitisk kurs. Den generelle undtagelsesklausul suspenderer ikke procedurerne under stabilitets- og vækstpagten. Den tillader medlemsstaterne at fravige de budgetkrav, der normalt ville gælde, og sætter Kommissionen og Rådet i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger til koordinering af politikken inden for rammerne af pagten.

                  (6)

                  Der er brug for en vedholdende indsats for at begrænse og kontrollere spredningen af covid-19-pandemien, styrke de nationale sundhedssystemers modstandsdygtighed, afbøde de socioøkonomiske konsekvenser af pandemien ved hjælp af støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder og husholdninger og sikre passende sundheds- og sikkerhedsforhold på arbejdspladsen med henblik på genoptagelsen af den økonomiske aktivitet. Unionen bør fuldt ud anvende de mange redskaber, den råder over, til at understøtte medlemsstaternes bestræbelser på disse områder. Samtidig bør medlemsstaterne og Unionen arbejde sammen om at tilrettelægge de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilvejebringe en tilbagevenden til normalt fungerende samfund og økonomier og til bæredygtig vækst, idet blandt andet den grønne og den digitale omstilling integreres, og der trækkes på erfaringerne fra krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har fremhævet, hvordan fleksibiliteten i det indre marked giver mulighed for at tilpasse sig ekstraordinære forhold. For at sikre en hurtig og gnidningsløs overgang til genopretningsfasen og den frie bevægelighed for varer, tjenester og arbejdstagere bør de særlige foranstaltninger, der forhindrer det indre marked i at fungere normalt, afskaffes, så snart de ikke længere er absolut nødvendige. Den aktuelle krise har vist, hvor nødvendigt det er at have kriseberedskabsplaner i sundhedssektoren. Forbedrede indkøbsstrategier, diversificerede forsyningskæder og strategiske lagre af vigtige forsyninger udgør nogle af de centrale elementer for udformningen af mere omfattende kriseberedskabsplaner.

                  (8)

                  Unionens lovgivere har allerede foretaget ændringer af de relevante lovgivningsmæssige rammer ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 (5) og (EU) 2020/558 (6) for at sætte medlemsstaterne i stand til at anvende alle uudnyttede midler under de europæiske struktur- og investeringsfonde til at imødegå covid-19-pandemiens ekstraordinære virkninger. Disse ændringer vil bidrage til større fleksibilitet og forenkle og strømline procedurerne. For at lette likviditetspresset kan medlemsstaterne desuden drage fordel af en medfinansieringssats på 100 % fra Unionens budget i regnskabsåret 2020-2021. Grækenland opfordres til fuldt ud at udnytte disse muligheder til at hjælpe de personer og brancher, der er mest berørt.

                  (9)

                  De socioøkonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien vil sandsynligvis være ulige fordelt i de græske regioner på grund af forskellige specialiseringsmønstre, navnlig i de regioner, der er stærkt afhængige af turismen og mere generelt af direkte kontakt med forbrugerne. Dette indebærer en betydelig risiko for, at de regionale og territoriale forskelle inden for Grækenland øges, hvilket vil forværre den tendens, der allerede er observeret, til at forskellene mellem hovedstaden og især ø- og bjergregionerne, der blev øget under finanskrisen, vil blive endnu større. Kombineret med risikoen for et midlertidigt kollaps af konvergensprocessen mellem medlemsstaterne kræver den aktuelle situation målrettede politiske tiltag.

                  (10)

                  Den 30. april 2020 fremlagde Grækenland sit nationale reformprogram for 2020 og sit stabilitetsprogram for 2020. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

                  (11)

                  Grækenland er på nuværende tidspunkt underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen.

                  (12)

                  Ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 forventer regeringen en forringelse af den samlede saldo fra et overskud på 1,5 % af bruttonationalproduktet (BNP) i 2019 til et underskud på 4,7 % af BNP i 2020. Underskuddet forventes at falde til 0,2 % af BNP i 2021. Efter at være faldet til 176,6 % af BNP i 2019 forventes den offentlige gældskvote ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 at stige til 188,8 % i 2020 og derefter at falde igen til 176,8 % i 2021. Der er risici, der danner grundlag for budgetprognoserne, nemlig igangværende retstvister og forpligtelser til offentlig tjeneste. De makroøkonomiske og finanspolitiske udsigter er behæftet med stor usikkerhed på grund af covid-19-pandemien.

                  (13)

                  Som reaktion på covid-19-pandemien og som led i en koordineret EU-tilgang har Grækenland truffet rettidige budgetmæssige foranstaltninger til at øge sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2020 beløber disse budgetmæssige foranstaltninger sig til 5,4 % af BNP. Disse foranstaltninger omfatter midlertidig økonomisk støtte til lønmodtagere, selvstændige, individuelle virksomheder og visse liberale erhverv, der er ramt af pandemien, udbetaling af tilbagebetalingspligtige forskud til virksomheder med nedsat omsætning, betaling af socialsikringsbidrag for ansatte, som har fået deres arbejdskontrakter suspenderet, udsættelse af skatter og socialsikringsbidrag, herunder skatteafdragsordninger, i mindst tre måneder for alle virksomheder, selvstændige og lønmodtagere, der er berørt af covid-19-pandemien, et tilskud til renter på lån til små og mellemstore virksomheder (»SMV'er«) og højere sundhedsudgifter. Grækenland har også bebudet foranstaltninger, der, skønt de ikke vil have direkte budgetvirkning, vil bidrage til at give virksomhederne likviditetsstøtte. Disse foranstaltninger omfatter en kontant sikkerhedsstillelse til støtte for bankernes udlån via Hellenic Development Bank. Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020 betragtes alle udsættelser af skattebetaling dog også som likviditetsforanstaltninger uden en negativ budgetvirkning i 2020. Overordnet set stemmer de foranstaltninger, som Grækenland har truffet, overens med retningslinjerne i Kommissionens meddelelse af 13. marts 2020. En fuldstændig gennemførelse af kriseforanstaltningerne og af finanspolitiske støtteforanstaltninger vil bidrage til at opretholde finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt, forudsat at finanspolitikken efterfølgende atter fokuserer på at sikre en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, så snart den økonomiske situation giver mulighed herfor.

                  (14)

                  Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020, som tager udgangspunkt i en uændret politik, forventes Grækenlands offentlige underskud at udgøre 6,4 % af BNP i 2020 og 2,1 % af BNP i 2021. Den offentlige gældskvote forventes at nå op på 196,4 % af BNP i 2020 og 182,6 % i 2021.

                  (15)

                  Den 20. maj 2020 offentliggjorde Kommissionen en rapport udarbejdet i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3, som følge af Grækenlands manglende overholdelse af gældsreglen i 2019 og den planlagte overskridelse i 2020 af tærsklen for det offentlige underskud på 3 % af BNP. Overordnet set fremgår det af Kommissionens analyse, at gældskriteriet som defineret i traktaten og i forordning (EF) nr. 1467/97 er opfyldt, mens underskudskriteriet ikke er opfyldt.

                  (16)

                  Hvad angår covid-19-pandemien, synes Grækenlands hurtige reaktion og håndhævelse af restriktionerne at være en effektiv fremgangsmåde at dømme ud fra det forholdsvis lave antal tilfælde af infektioner, der hidtil er bekræftet. De økonomiske virkninger af covid-19-krisen forventes dog at blive alvorlige, da Grækenland sammenlignet med andre medlemsstater er meget afhængig af sine turist- og transportsektorer. I turistsektoren kan Grækenland miste en stor del af indtægterne i forhold til 2019. Turismen er den græske økonomis vigtigste eksport af tjenester og tegnede sig for 45 % af eksporten af tjenester. Desuden forventes skibsfartssektoren, der tegner sig for 40 % af eksporten af tjenester, også at blive påvirket af et fald i efterspørgslen, efterhånden som den globale samhandel svækkes som følge af pandemien. På grund af nedlukningsforanstaltningerne, de lavere disponible indkomster og den øgede arbejdsløshed forventes den indenlandske efterspørgsel at falde betydeligt.

                  (17)

                  Grækenland iværksatte i lyset af covid-19-udbruddet sin nationale pandemiplan og indførte hurtigt en række hidtil usete foranstaltninger, herunder en streng karantæne og fysisk distancering, navnlig for personer, der var mistænkt for at have haft kontakt med personer, der var bærere af virusset. Myndighederne vedtog en bred vifte af foranstaltninger til at afbøde de økonomiske og sociale virkninger for op mod 10,5 % af BNP i 2020. Foranstaltningerne medfører finanspolitiske foranstaltninger på 5 % af BNP med en budgetmæssig nettovirkning på 3,7 % af BNP og midlertidige skatteudsættelser svarende til yderligere 1,9 % af BNP samt kontant sikkerhedsstillelse for forretningsbankers nye udlån, som kan udgøre op til 3,6 % af BNP. Den offentlige sundhedssektor har modtaget en ekstraordinær tilførsel på 273 mio. EUR, som f.eks. vil dække ansættelse af 2 000 ekstra medarbejdere i sundhedssektoren, køb af sundhedsrelateret udstyr og forsyninger og styrket screening.

                  (18)

                  For fortsat at håndtere covid-19-pandemien skal sundhedssystemets kapacitet, tilgængelighed og modstandsdygtighed forbedres. Direkte betalinger for private sundhedsydelser og uformelle betalinger — som er tæt forbundet med ineffektiv forvaltning af hospitaler — er stadig et omfattende fænomen. Dette fører til uligheder. Adgangen til sundhedspleje er stadig et problem, og antallet af patienternes selvrapporterede uopfyldte behov er blandt de højeste i Unionen med store forskelle mellem indkomstgrupper og beskæftigelsesstatus. Egenbetalingsandelen har ikke været tilstrækkeligt indtægtsbestemt til at beskytte sårbare grupper. Dette forværres af overforsyningen og dermed overforbruget af ofte overdrevent dyre lægemidler. For at tackle dette problem er Grækenland i færd med at gennemføre en ambitiøs reform af den primære sundhedspleje for på kort sigt at give adgang til væsentlige tjenester af høj kvalitet og på længere sigt at tilbyde et omfattende kontrolbaseret system for hele befolkningen. De første indikationer tyder på, at dette reelt er afgørende for at beskytte borgerne og begrænse spredningen af virusset, idet det sikres, at systemets fulde kapacitet kan anvendes til behandling af patienter i overensstemmelse med deres behov. Der er endnu ikke fundet en bæredygtig løsning for sundhedsudgifterne, da den finanspolitiske holdbarhed for det meste sikres af et system med tilbagebetaling af beløb (clawback), der i stigende grad er under pres på grund af utilstrækkelige strukturforanstaltninger. Selv om der på det seneste er truffet visse opmuntrende foranstaltninger, er systemet med centraliserede indkøb stadig svagt. I 2018 lå de offentlige sundhedsudgifter under gennemsnittet i Unionen, selv ved medregning af værdien af tilbagebetalingsbeløbene, som tilfører ca. 1 % af BNP. Der er behov for øget effektivitet samt yderligere finansielle ressourcer for at forbedre sundhedssystemernes effektivitet, tilgængelighed og generelle modstandsdygtighed.

                  (19)

                  Der er behov for foranstaltninger for at afbøde covid-19-krisens konsekvenser for arbejdstagere og virksomheder. Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2020 vil ledigheden stige til 19,9 % i 2020, før den igen falder til 16,8 % i 2021. Grækenland har allerede indført en midlertidig ordning, der letter arbejdsomkostningerne for virksomheder, som har fået deres aktiviteter suspenderet eller er blevet hårdt ramt, samtidig med at den beskytter ansættelseskontrakter og sikrer indkomststøtte til de berørte arbejdstagere. Gennemførelsen af en omfattende ordning med nedsat arbejdstid vil imidlertid være en mere bæredygtig og fleksibel løsning, og myndighederne har taget skridt i den retning ved at vedtage beskæftigelsesstøtteordningen SYN-ERGASIA, der skal udrulles fra den 15. juni til den 15. oktober 2020. En sådan ordning vil gøre det muligt for virksomhederne at nedsætte arbejdstiden på en moduleret måde, der svarer til graden af begrænsningen af deres aktiviteter, samtidig med at driften af disse fremstillingsindustrier opretholdes og det undgås, at de midlertidige afskedigelser bliver strukturelle. En udvidelse af fleksible arbejdsordninger såsom telearbejde, som hidtil har været begrænset i Grækenland sammenlignet med andre medlemsstater, vil også bidrage til at bevare den økonomiske aktivitet og beskæftigelsen under forhold med nedlukning og fysisk distancering.

                  (20)

                  Covid-19-krisen risikerer på ny at forværre den sociale situation for store dele af befolkningen og øge uligheden med hensyn til indkomst. Før pandemiens udbrud var den andel af den græske befolkning, der var i risiko for fattigdom eller social udstødelse, stadig en af de højeste i Unionen; børn og personer i den arbejdsdygtige alder er udsat for større risiko end ældre. Fattigdommen blandt personer i arbejde, adgangen til boliger til overkommelige priser og energifattigdommen har også været betydelige problemer. For at afbøde virkningerne af krisen vil det være afgørende at sikre en passende indkomsterstatning for alle berørte arbejdstagere og selvstændige, herunder dem, der er konfronteret med manglende adgang til social beskyttelse. Det vil også være vigtigt at støtte de mest sårbare personer, herunder inaktive personer og personer, der udfører sort arbejde, ved at styrke de sociale sikkerhedsnet. Eftersom der sandsynligvis vil være flere personer, som vil falde tilbage på de grundlæggende sikkerhedsnet, vil det være vigtigt sørge for en mere tilstrækkelig mindsteindkomststøtte. Det er nødvendigt med en omfattende adgang til sociale tjenester for de dårligst stillede og mest sårbare befolkningsgrupper, herunder personer med handicap, flygtninge og asylansøgere. Desuden er langtidsplejetjenesterne ikke tilstrækkeligt udviklet. Grækenland bør også yderligere fremme adgangen til boliger til overkommelige priser, navnlig for husholdninger, der er i risiko for fattigdom, f.eks. ved at indføre en ordning for at hjælpe sårbare boligejere med et realkreditlån.

                  (21)

                  Covid-19-krisen har stoppet den positive udvikling på arbejdsmarkedet, der er konstateret i de seneste år, og arbejdsløsheden forventes på ny at stige. For at understøtte et solidt opsving i beskæftigelsen i perioden efter krisen er det nødvendigt, at Grækenland gennemfører reformer for at øge effektiviteten af politikkerne for at få folk i arbejde, navnlig via uddannelsesprogrammer. Det vil være af afgørende betydning at øge den offentlige arbejdsformidlings kapacitet til at yde vedvarende og individualiseret støtte til jobsøgende. Grækenland skal lægge særlig vægt på unge og kvinder, som er mere berørt af manglen på beskæftigelsesmuligheder. Der er også plads til forbedring af den sociale dialog ved at støtte arbejdsmarkedsparternes aktive og meningsfulde deltagelse i den politiske beslutningstagning, herunder i udformningen og gennemførelsen af foranstaltninger til håndtering af konsekvenserne af covid-19-krisen. Regeringen bør fokusere sin indsats på at forbedre de grundlæggende færdigheder for alle, herunder digitale færdigheder. Det er meget vigtigt at tage hånd om dårlige uddannelsesresultater, forbedre de erhvervsrettede uddannelser og øge mulighederne for voksenuddannelse. For at mindske misforholdet mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer og fremskynde opsvinget på arbejdsmarkedet er det afgørende at øge uddannelsernes kvalitet og arbejdsmarkedsrelevans.

                  (22)

                  Regeringen har, siden den indledte sin indsats mod covid-19-udbruddet, med rette fokuseret mest på at yde bæredygtig likviditetsstøtte, herunder driftskapital, til de berørte virksomheder, navnlig SMV'er og mikrovirksomheder, især gennem lån og garantier. I henhold til de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte har Grækenland indført tre ordninger med henblik på at øge virksomhedernes kapitallikviditet, nemlig: i) en ordning med forskud, der skal tilbagebetales, ii) en ordning med kontant sikkerhedsstillelse til dækning af banklån, og iii) en rentetilskudsordning for løbende lån. Det er vigtigt, at banksektoren i denne proces — med støtte fra myndighederne — varetager sin rolle som mellemled med hensyn til at opretholde den nødvendige kreditstrøm på grundlag af en passende vurdering af kreditrisikoen og fornuftige kreditstandarder, samtidig med at den nøje rapporterer om en eventuel forringelse af aktivernes kvalitet. Det vil være afgørende at støtte banksektorens kapacitet til at tilbyde gældsomlægningsløsninger til levedygtige låntagere, der er ramt af krisen, for at sikre aktivernes kvalitet og samtidig styrke den økonomiske genopretning.

                  (23)

                  For at fremme den økonomiske genopretning vil det være vigtigt at fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer, herunder gennem relevante reformer. Øgede vækstfremmende investeringer i prioriterede sektorer vil bidrage til at understøtte den langsigtede vækst og mindske de regionale forskelle. I 2019 opfyldte de offentlige investeringer ikke de planlagte mål og faldt med mere end 1 % af BNP efter en tilsvarende underpræstation i de foregående år. Myndighederne begyndte at tage fat på den vedvarende underudnyttelse ved at udarbejde et »nationalt udviklingsprogram« for at styrke reglerne for udvikling, forvaltning, finansiering og gennemførelse af støttede projekter samt en handlingsplan til at forbedre prognoserne for og overvågningen af offentlige investeringer. I betragtning af den vigtige rolle, som offentlige investeringer vil spille med hensyn til at kickstarte den økonomiske genopretning efter covid-19-krisen, er det helt afgørende at tackle eventuelle resterende administrative hindringer og forberede en række nye projekter. Oprettelsen af en specifik projektforberedelsesfacilitet vil kunne forbedre og fremskynde de offentlige investeringer yderligere. En mere effektiv gennemførelse af de offentlige investeringer vil stimulere væksten yderligere på grund af multiplikatoreffekten. Grækenland kan også drage fordel af mere effektive og bæredygtige offentlige indkøb som en integreret del af bestræbelserne på at forbedre og rationalisere de offentlige udgifter samt sikre et konkurrencepræget erhvervsmiljø. Dette vil kræve, at man afhjælper de identificerede mangler, som f.eks. det vedvarende fænomen med unormalt lave tilbud, gennem passende lovgivningsmæssige og administrative foranstaltninger.

                  (24)

                  For at puste nyt liv i Grækenlands økonomi er det også nødvendigt, at man afhjælper visse langsigtede svagheder og udnytter de potentielle fremtidige muligheder. De sektorer, hvor der er betydelige investeringsbehov, er bl.a. transport- og logistiksektorerne, hvor der især er behov for støtte til jernbaner, trafiksikkerhed og opgradering af intermodale knudepunkter, samt sektoren for forvaltning af fast affald og byspildevand, hvor der er behov for miljømæssigt bæredygtige investeringer. Grækenlands omstilling til en klimaneutral økonomi vil også kræve betydelige private og offentlige investeringer over en længere periode. Visse planlagte investeringer, f.eks. små projekter inden for energieffektivitet, renovering af bygninger og projekter for vedvarende energi, vil kunne fremrykkes og bidrage til den økonomiske genopretning efter covid-19. I forbindelse med forberedelserne af genopretningsforanstaltninger på mellemlang sigt kan der drages fordel af investeringer, der er planlagt i medlemsstaternes nationale energi- og klimaplaner, lister over projekter af fælles interesse og planer for infrastrukturudvikling. De dermed forbundne investeringer kan omfatte forbindelserne på tværs af landegrænserne til import og eksport af energi mellem nabomedlemsstater for at sikre en bæredygtig energiforsyning til mennesker og virksomheder i Grækenland og foranstaltninger til sikring af en retfærdig omstilling for de regioner, der er mest berørt af Grækenlands ambitiøse plan om at gå væk fra brunkulsbaseret energiproduktion. Programmeringen for Fonden for Retfærdig Omstilling for 2021-2027, som er genstand for et forslag fra Kommissionen, kan hjælpe Grækenland med at imødegå nogle af de udfordringer, der følger af omstillingen til en klimaneutral økonomi, navnlig i de områder, der er omhandlet i bilag D til landerapporten for 2020. Det vil sætte Grækenland i stand til at gøre bedst muligt brug af fonden.

                  (25)

                  Trods visse fremskridt i de foregående år er det nødvendigt, at Grækenland fremskynder sine bestræbelser på at forbedre sine resultater på det digitale område, bl.a. ved at anvende digitale værktøjer og tjenester i den offentlige forvaltning, retssystemet og erhvervslivet. Det vil især være vigtigt for den offentlige forvaltning og genopretningsfasen, at man opretholder det momentum og de fordele, der er opnået med lanceringen af en række digitale tjenester, siden covid-19-udbruddet satte ind. En strategisk tilgang til at fremskynde anvendelsen af digitale teknologier i alle økonomiske sektorer, herunder i den offentlige forvaltning, og interoperabiliteten mellem forskellige informationssystemer, navnlig databasen for markedsovervågning, vil bidrage til at udligne produktivitetsforskellen i forhold til medlemsstater, der har euroen som valuta, og mindske den administrative byrde. Det er også en prioritet at forbedre adgangen til net med meget høj kapacitet og udbredelsen af højhastighedsinternet. For så vidt angår digitale færdigheder ligger Grækenland fortsat under gennemsnittet i Unionen, da kun 51 % af alle personer i alderen 16-74 år i 2019 syntes at have grundlæggende digitale færdigheder, sammenlignet med et gennemsnit i Unionen på 58 %. En digital opkvalificering vil gøre det muligt for alle i Grækenland at få lige adgang til e-tjenester, hjælpe virksomhederne med at gøre effektiv brug af telearbejde og e-værktøjer og give alle lærende i skoler, universiteter eller voksenuddannelser mulighed for at deltage fuldt ud i fjernundervisning. Der bør især fokuseres på personer fra dårligt stillede miljøer, herunder flygtninge og asylansøgere, og personer, der bor i fjerntliggende områder eller landdistrikter.

                  (26)

                  Efter den vellykkede gennemførelse af programmet for finansiel bistand under den europæiske stabilitetsmekanisme i 2018 er Grækenland underlagt skærpet overvågning i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 472/2013 (7). Med indledningen af skærpet overvågning af Grækenland i henhold til Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/1192 (8) og (EU) 2019/338 (9) anerkendes det faktum, at Grækenland på mellemlang sigt fortsat vil skulle vedtage foranstaltninger for at tage fat på kilderne eller de mulige kilder til de makroøkonomiske ubalancer, samtidig med at der gennemføres strukturreformer for at støtte en robust og holdbar økonomisk vækst. Grækenland gav på mødet i Eurogruppen den 22. juni 2018 tilsagn om at fortsætte alle de vigtigste reformer, der blev vedtaget under programmet, indtil de er fuldt gennemført. Grækenland gav også tilsagn om at gennemføre særlige foranstaltninger inden for budgetpolitik samt finans- og strukturpolitik, social velfærd, finansiel stabilitet, arbejds- og produktmarkederne, privatisering, retssystemets funktionsdygtighed, offentlig forvaltning og bekæmpelse af korruption. Disse strukturreformer er i stigende grad vigtige for Grækenlands bestræbelser på at genstarte sin økonomi. En vellykket gennemførelse og fuldførelse af disse reformer vil i høj grad kunne bidrage til at understøtte Grækenlands vækst på mellemlang og lang sigt. Grækenland er omfattet af kvartalsvis rapportering om fremskridtene med gennemførelsen af sine tilsagn som led i den skærpede overvågning, hvor en positiv rapport hvert halve år kan bane vej for frigivelsen af betalinger af gældslettelsestiltag til en værdi af 0,7 % af BNP årligt. Frigivelsen af de første to betalinger af politisk betingede gældstiltag til en værdi af 970 mio. EUR og 767 mio. EUR blev vedtaget af Eurogruppen i henholdsvis april 2019 og december 2019. Den sjette rapport om skærpet overvågning til vurdering af de fremskridt, som Grækenlands har gjort med gennemførelsen af sine tilsagn, blev offentliggjort den 20. maj 2020.

                  (27)

                  Hvor de landespecifikke henstillinger, der fremgår af denne henstilling (»de landespecifikke henstillinger fra 2020«), har fokus på at imødegå covid-19-pandemiens socioøkonomiske konsekvenser og lette den økonomiske genopretning, omhandlede de landespecifikke henstillinger fra 2019 også reformer, der er væsentlige for at imødegå strukturelle udfordringer på mellemlang og lang sigt. De landespecifikke henstillinger fra 2019 er stadig relevante, og de vil fortsat være genstand for overvågning i forbindelse med næste års europæiske semester. Det gælder også de landespecifikke henstillinger fra 2019 vedrørende investeringstiltag inden for den økonomiske politik. Alle de landespecifikke henstillinger fra 2019 bør tages med i betragtning i den strategiske programmering af midlerne under samhørighedspolitikken efter 2020, herunder ved afbødningsforanstaltninger og exitstrategier i forbindelse med krisen.

                  (28)

                  Det er især meget vigtigt i den nuværende situation at fastholde fokus på omstruktureringen af bankerne for at opretholde den finansielle stabilitet og frigøre kapacitet i banksektoren til gøre det muligt at finansiere den økonomiske genopretning. Banksektoren er blevet mere modstandsdygtig, hvilket har ført til en ophævelse af kontrollen med kapitalbevægelser i september 2019, men risiciene og udfordringerne er fortsat store. De omfatter bl.a. et fortsat stort antal misligholdte lån, en kapitalposition, der er i overensstemmelse med kapitalkravene, men som står over for et voksende kapitalbehov på mellemlang sigt, og en lav rentabilitet, som afhænger af væksten i långivningen. Som følge heraf er de græske banker særligt udsatte for risikoen for øgede finansieringsomkostninger og en ny forringelse af aktivernes kvalitet som følge af covid-19-pandemien. Tiltag for at fremme et velfungerende sekundært marked for misligholdte lån sideløbende med nye udlån og levedygtige langsigtede låneomlægninger i overensstemmelse med fornuftige kreditstandarder kan spille en central rolle i opfyldelsen af det dobbelte mål om at afbøde udbruddets konsekvenser for aktivernes kvalitet og samtidig afhjælpe problemet med misligholdte lån. Gennemførelsen af en reform af de retlige rammer, der åbner mulighed for en ubegrænset håndhævelse af sikkerhedsstillelse fra skyldnere, kan være et væsentligt skridt i denne retning.

                  (29)

                  Det europæiske semester danner rammen for løbende samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken i Unionen, hvilket kan bidrage til en bæredygtig økonomi. Medlemsstaterne har i deres nationale reformprogrammer for 2020 gjort status over de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af De Forenede Nationers mål for bæredygtig udvikling (»verdensmålene«). Ved at sikre en fuldstændig efterlevelse af de landespecifikke henstillinger fra 2020 vil Grækenland bidrage til opfyldelsen af verdensmålene og til de fælles bestræbelser på at sikre konkurrencedygtig bæredygtighed i Unionen.

                  (30)

                  Det er afgørende at sikre en nøje samordning af økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union for at opnå en hurtig genopretning og overvinde de økonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien. Grækenland bør som en medlemsstat, der har euroen som valuta, sikre, at dets politikker fortsat er i overensstemmelse med henstillingerne fra 2020 vedrørende euroområdet og koordineret med henstillingerne for de øvrige medlemsstater, der har euroen som valuta, under samtidig hensyntagen til de politiske retningslinjer fra Eurogruppen.

                  (31)

                  Som led i det europæiske semester 2020 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Grækenlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2020. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2020, det nationale reformprogram for 2020 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de landespecifikke henstillinger, der er rettet til Grækenland i 2019. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Grækenland, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

                  (32)

                  Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Grækenlands stabilitetsprogram for 2020, og dets udtalelse (10) afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

                  (33)

                  Rådet har på baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering gennemgået det nationale reformprogram for 2020 og stabilitetsprogrammet for 2020. De landespecifikke henstillinger fra 2020 tager hensyn til nødvendigheden af at håndtere covid-19-pandemien og lette den økonomiske genopretning som et nødvendigt første skridt for at muliggøre en tilpasning af ubalancer. De landespecifikke henstillinger fra 2020, der direkte adresserer de makroøkonomiske ubalancer, som Kommissionen konstaterede i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011, er afspejlet i henstilling 1, 2, 3 og 4 nedenfor.

            HENSTILLER, at Grækenland i 2020 og 2021 iværksætter tiltag med henblik på at:

                  1.

                  træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå covid-19-pandemien, understøtte økonomien og støtte det efterfølgende opsving, føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det, styrke sundhedssystemets modstandsdygtighed og sikre tilstrækkelig og lige adgang til sundhedspleje

                  2.

                  afbøde de beskæftigelsesmæssige og sociale virkninger af covid-19-krisen, bl.a. ved at indføre foranstaltninger som f.eks. ordninger med nedsat arbejdstid og sørge for effektiv aktiveringsstøtte

                  3.

                  hurtigt iværksætte foranstaltninger til at sikre likviditet og løbende kreditstrøm og anden finansiering til økonomien med særlig fokus på de SMV'er, der er hårdest ramt af krisen, fremrykke modne offentlige investeringsprojekter og tilskynde til private investeringer for at fremme den økonomiske genopretning, målrette investeringer mod den grønne og den digitale omstilling, navnlig mod sikker og bæredygtig transport og logistik, ren og effektiv produktion og anvendelse af energi, miljøinfrastruktur og digital infrastruktur med meget høj kapacitet samt digitale færdigheder, forbedre effektiviteten og digitaliseringen i den offentlige forvaltning og fremme den digitale omstilling i virksomhederne

                  4.

                  fortsætte og fuldføre reformer i overensstemmelse med de tilsagn, der efter programgennemførelsen blev givet i Eurogruppen den 22. juni 2018, for at genstarte en bæredygtig økonomisk genopretning efter den gradvise lempelse af de begrænsninger, der er pålagt på grund af covid-19-udbruddet.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2020.

               På Rådets vegne

            J. KLOECKNER

               Formand

         (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301 af 5.9.2019, s. 42.

         (4)  Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/460 af 30. marts 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013 og (EU) nr. 508/2014 for så vidt angår særlige foranstaltninger til mobilisering af investeringer i medlemsstaternes sundhedssystemer og andre dele af deres økonomier som reaktion på covid-19-udbruddet (investeringsinitiativ som reaktion på coronavirusset) (EUT L 99 af 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/558 af 23. april 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1301/2013 og (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår særlige foranstaltninger med henblik på at give ekstraordinær fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af de europæiske struktur- og investeringsfonde som reaktion på covid-19-udbruddet (EUT L 130 af 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 472/2013 af 21. maj 2013 om skærpelse af den økonomiske og budgetmæssige overvågning af medlemsstater i euroområdet, der har eller er truet af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet (EUT L 140 af 27.5.2013, s. 1).

         (8)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/1192 af 11. juli 2018 om indledning af skærpet overvågning over for Grækenland (EUT L 211 af 22.8.2018, s. 1).

         (9)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/338 af 20. februar 2019 om forlængelse af skærpet overvågning over for Grækenland (EUT L 60 af 28.2.2019, s. 17).

         (10)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.