title: Rådets henstilling af 5. april 2022 om brobygning med henblik på et effektivt europæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (EØS-relevant tekst) 2022/C 160/01

text:
               13.4.2022

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 160/1

      RÅDETS HENSTILLING
      af 5. april 2022
      om brobygning med henblik på et effektivt europæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser
      (EØS-relevant tekst)
      (2022/C 160/01)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 165 og 166,
      som henviser til forslag fra Europa-Kommissionen, og
      som tager følgende i betragtning:

                  1.

                  Et dybere og mere effektivt tværnationalt samarbejde i sektoren for videregående uddannelse i hele Europa er afgørende for at støtte Unionens værdier, identitet og demokrati, for at opbygge modstandsdygtighed i det europæiske samfund og den europæiske økonomi og for at opbygge en bæredygtig fremtid. Stærke indbyrdes forbundne videregående uddannelsesinstitutioner er et vigtigt instrument til at tackle udfordringerne i forbindelse med den grønne og den digitale omstilling og en aldrende befolkning og andre væsentlige socioøkonomiske udfordringer gennem vidensdeling og fælles skabelse af innovative løsninger. De kan også sikre Europas evne til at fremme teknologidrevet konkurrenceevne.

                  2.

                  En brobygning, der gør det muligt for videregående uddannelsesinstitutioner at udvikle et dybere, permanent og effektivt tværnationalt samarbejde på institutionelt plan, er et vigtigt instrument til at gøre de videregående uddannelsesinstitutioner stærkere sammen og forberede studerende, personer i livslang læring, forskere og personale på en global fremtid. Videregående uddannelsesinstitutioner i hele Europa tilpasser sig en verden i hastig forandring med hurtigt skiftende discipliner og læringsmiljøer, f.eks. i forbindelse med den dobbelte grønne og digitale omstilling. Dette kræver nytænkning, nye tilgange og nye strukturer for samarbejde og mobilitet (hvor fysisk mobilitet fortsat er den vigtigste form) for studerende, personale og forskere på tværs af fagområder og på tværs af grænserne. Denne nye virkelighed, som fremmes af den digitale omstilling, vil medføre et nyt attraktivt udbud af uddannelse og nye formater og muligheder for tværnationalt samarbejde og mobilitet, personligt og online, for alle lærende, herunder for personer med færre muligheder eller fra fjerntliggende områder, som f.eks. regioner i den yderste periferi, og vil tilskynde til mangfoldighed blandt akademikere, forskere og faglige medarbejdere.

                  3.

                  Et stærkere samarbejde mellem forskellige videregående uddannelsesinstitutioner, herunder universiteter, forskningsuniversiteter, højere læreanstalter, universiteter for anvendt videnskab, højere erhvervsuddannelsesinstitutioner og højere kunstinstitutioner i hele EU, er et centralt princip, der ligger til grund for og er uløseligt forbundet med det europæiske uddannelsesområde og det europæiske forskningsrum. Et dybere tværnationalt samarbejde mellem forskellige og komplementære institutioner i hele Europa støtter fair adgang til inklusiv uddannelse og forskning af høj kvalitet, fremmer skabelse og udbredelse af viden, fremmer deling af kapacitet og infrastruktur og bidrager til deres regioners og lokalsamfunds vitalitet samt til at overvinde ugunstige og geografiske forskelle. Det kan også fremme integrationen i forsknings- og innovationsøkosystemerne samt de industrielle økosystemer. Tværnationalt samarbejde bidrager ligeledes til at frigøre det fulde potentiale i sektoren for videregående uddannelse som en drivkraft for færdigheder, kompetencer og viden, f.eks. for den dobbelte digitale og grønne omstilling, og bidrager til at gennemføre den europæiske søjle for sociale rettigheder.

                  4.

                  I Kommissionens meddelelse om etablering af det europæiske uddannelsesområde inden 2025 (1) opfordres der til et gnidningsløst og ambitiøst tværnationalt samarbejde, til at lette udstedelsen af fælles grader og til at undersøge gennemførligheden af en retlig statut for alliancer såsom Europauniversiteterne. Rådets resolution om en strategiramme for det europæiske uddannelsessamarbejde på og uden for det europæiske uddannelsesområde (2021-2030) (2) tilskynder til et tættere samarbejde, samling af viden og ressourcer og skabelse af flere mobilitetsmuligheder for studerende, akademikere og forskere, herunder gennem fuld gennemførelse af Europauniversitetsinitiativet og det europæiske studiekortsinitiativ. I sine konklusioner om initiativet Europauniversiteter – brobygning mellem videregående uddannelse, forskning, innovation og samfund: at bane vej for en ny dimension i europæisk videregående uddannelse (3) opfordrede Rådet medlemsstaterne til at fjerne hindringer for mere kompatible videregående uddannelsessystemer og undersøge gennemførligheden af fælles europæiske grader. I sine konklusioner om »uddybning af det europæiske forskningsrum: sikring af attraktive og bæredygtige karrierer og arbejdsvilkår for forskere og realisering af hjernecirkulation« (4) opfordrede Rådet Kommissionen til at støtte medlemsstaterne i udformningen af politiske foranstaltninger med henblik på et gnidningsløst og ambitiøst tværnationalt samarbejde mellem videregående uddannelsesinstitutioner i Europa, navnlig inden for akademiske karrierer og forskerkarrierer. Kommissionens meddelelse om et nyt EFR for forskning og innovation (5) og pagten for forskning og innovation i Europa (6) opfordrer til et tættere samarbejde og anerkender potentialet for omstilling af videregående uddannelser i initiativer som f.eks. Europauniversiteterne. Den europæiske dagsorden for færdigheder (7) opfordrer også til at fjerne hindringer for et effektivt og dybere tværnationalt samarbejde.

                  5.

                  Romkommunikéet fra ministrene i det europæiske område for videregående uddannelse og Rådets henstilling om fremme af automatisk gensidig anerkendelse af kvalifikationer fra videregående uddannelser og ungdomsuddannelser samt resultater af læringsophold i udlandet (8) opfordrer til at fremme og lette det tværnationale samarbejde. Europa-Parlamentets beslutning om det europæiske uddannelsesområde: en fælles holistisk tilgang (9) understreger behovet for mere samarbejde og opfordrer til, at der gøres brug af synergier mellem det europæiske uddannelsesområde, det europæiske forskningsrum og det europæiske område for videregående uddannelse.

                  6.

                  De 41 Europauniversiteter, der støttes af Erasmus+-programmet og suppleres af Horisont 2020 for så vidt angår forsknings- og innovationsdimensionen og lignende mangeårige institutionaliserede samarbejdsmodeller, giver nyttige erfaringer, samtidig med at de afprøver dybere tværnationale samarbejdsmodeller, der rækker ud over de eksisterende individuelle institutionelle strategier, den eksisterende forvaltning og de eksisterende samarbejdsøkosystemer. De er en inspirationskilde for det bredere samfund inden for videregående uddannelse til at fremme reformer på systemniveau og samtidig fremme en bedre koordinering mellem de europæiske politikker for videregående uddannelse og forskning.

                  7.

                  I denne rådshenstilling forstås ved »Europauniversiteter«’ de universiteter, der finansieres under Erasmus+-programmet, med supplerende støtte fra Horisontprogrammet for så vidt angår forsknings- og innovationsdimensionen, hvis det er relevant. »Alliancer af videregående uddannelsesinstitutioner« henviser til alle andre samarbejdsmodeller, som f.eks. videns- og innovationsfællesskaberne. Formålet med denne rådshenstilling er at fremme tværnationalt samarbejde for alle europæiske videregående uddannelsesinstitutioner ud over dem, der støttes under initiativet Europauniversiteter.

                  8.

                  Europauniversiteterne bidrager til kvaliteten af tværnationalt samarbejde gennem interinstitutionelle strategier, der kombinerer læring og undervisning, forskning, innovation og vidensoverførsel til økonomien og samfundet, og bidrager til politik- og samfundsforandringer.

                  9.

                  Alliancer inden for videregående uddannelse vil på frivilligt grundlag kunne drage fordel af institutionaliserede samarbejdsinstrumenter, som f.eks. en eventuel retlig statut for alliancer mellem videregående uddannelsesinstitutioner, der gør det muligt for dem, hvis det er relevant, at dele fælles finansielle, menneskelige, digitale og fysiske ressourcer og tjenester, at drive virtuelle universitetscampusser og interoperable platforme for fælles digitale eller blandede aktiviteter. For at uddybe det tværnationale samarbejde om effektivt at håndtere den dobbelte grønne og digitale omstilling skal udviklingen af tværfaglige moduler og udformningen af fælles grader på grundlag af fælles skabte europæiske kriterier i overensstemmelse med Bolognaprocessens instrumenter lettes yderligere på nationalt, regionalt og institutionelt plan. Fremme af fleksibel og inklusiv mobilitet og udvidelse af anvendelsen af det europæiske studiekortsinitiativ vil kunne øge mulighederne for studerende, akademikere, forskere og personale. Der er behov for tilstrækkelig langsigtet finansiering for at opbygge kapacitet og nå det fastsatte ambitionsniveau for tværnationalt samarbejde.

                  10.

                  Et tættere samarbejde mellem videregående uddannelsesinstitutioner kræver, at der tages fat på altomfattende udfordringer. Gnidningsløs etablering, ekstern kvalitetssikring og akkreditering af fælles tværnationale uddannelsesaktiviteter og -programmer på alle niveauer påvirkes af: forskellene i ekstern kvalitetssikring, uensartet gennemførelse af en automatisk gensidig anerkendelse af kvalifikationer og studieperioder i udlandet og af de tilknyttede centrale forpligtelser inden for Bolognaprocessen, herunder forskelle i gradsstrukturer, forskelle i vedtagelsen af den europæiske tilgang til kvalitetssikring af fælles programmer, forskelle i anvendelsen af det europæiske meritoverførsels- og meritakkumuleringssystem (ECTS) og en delvis anerkendelse af virtuel og blandet læring. En løsning af disse problemer og sikring af fuld gennemførelse af Bolognainstrumenterne vil mindske de administrative byrder, lette tværnationalt samarbejde og fremme gennemførelsen af innovative tværfaglige pædagogikker på tværs af forskellige lande.

                  11.

                  Europæisk tværnationalt samarbejde på institutionelt niveau er et stærkt instrument til støtte for og yderligere udvikling af omstillingen til fremragende, inkluderende, konkurrencedygtige, bæredygtige og attraktive videregående uddannelsesinstitutioner, der varetager alle deres opgaver (uddannelse, forskning, innovation og samfundstjeneste), med fordele inden for og uden for den videregående uddannelsessektor, for et Europa med viden, modstandsdygtighed og demokrati, og som afspejler vores europæiske livsstil og værdier. Det tværnationale samarbejde skal fremmes gennem en række sammenhængende europæiske og nationale foranstaltninger, effektiv gennemførelse af tilgængelige europæiske initiativer, instrumenter og værktøjer såsom Europauniversitetsinitiativet, Bolognaprocessens instrumenter eller det europæiske studiekortsinitiativ samt udforskning af mulige nye instrumenter. Disse nye instrumenter kan udvikles ved hjælp af en fællesskabende trinvis tilgang, så de videregående uddannelsesinstitutioner kan bygge broer og samarbejde mere effektivt på tværs af grænserne, og så de videregående uddannelsessystemer kan blive mere sammenhængende til gavn for hele det videregående uddannelsessamfund og skabe værdi for samfundet,

            HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE AT GØRE FØLGENDE:
      Under fuld hensyntagen til nærhedsprincippet, institutionel autonomi og akademisk frihed i overensstemmelse med de nationale forhold og i tæt samarbejde med alle relevante interessenter:

                  1.

                  Give videregående uddannelsesinstitutioner mulighed for i en fællesskabende proces at undersøge nødvendigheden af, fordelene og risiciene ved samt muligheden for at oprette institutionaliserede samarbejdsinstrumenter såsom en mulig retlig status for alliancer af videregående uddannelsesinstitutioner, f.eks. »Europauniversiteter«, med det formål at fremme et dybere samarbejde ved at dele menneskelige og tekniske kapaciteter samt data-, uddannelses-, forsknings- og innovationskapaciteter, hvis det er relevant. Gøre det muligt for dem at eksperimentere med de forskellige muligheder for et dybere samarbejde og på frivillig basis at afprøve eksisterende europæiske instrumenter såsom den europæiske gruppe for territorialt samarbejde (EGTS) (10) eller de europæiske økonomiske firmagrupper (EØFG) (11).

                  2.

                  Hvis det er relevant, tilskynde til og gøre det lettere for videregående uddannelsesinstitutioner, der deltager i tværnationalt samarbejde, at tilbyde fælles programmer og tildele fælles grader i overensstemmelse med Bolognainstrumenterne (12). I denne forbindelse og med udgangspunkt i resultaterne af de sonderende foranstaltninger, der er defineret i punkt 12, undersøge og lette gennemførelsen af et mærke for en fælles europæisk grad. Senere vil der kunne arbejdes hen imod en mulig fælles grad på alle niveauer på grundlag af fællesskabte europæiske kriterier, der skal tildeles på nationalt, regionalt eller institutionelt plan i overensstemmelse med de nationale kvalifikationsrammer.

                  3.

                  Sætte videregående uddannelsesinstitutioner i stand til, hvis det er relevant, at videreudvikle og gennemføre innovative fælles tværnationale uddannelsesaktiviteter ved at give dem mulighed for og tilskynde dem til at afprøve og gennemføre passende tilgange og foranstaltninger i forbindelse med:

                              a)

                              Adgangs- og indskrivningskriterierne for studerende og personer i livslang læring.

                              b)

                              Definitionen af indlærings- og undervisningssprogene, samtidig med at flersprogethed, hvis det er relevant, respekteres.

                              c)

                              Andelen af onlinelæring i det samlede uddannelsestilbud, den andel af mobilitet (fysisk, virtuel eller blandet) for de studerende, der indgår i den fælles uddannelsesaktivitet, samt andelen og tilrettelæggelsen af praktikophold, arbejdsbaserede læringsaktiviteter, udfordringsbaserede og tværfaglige tilgange

                              d)

                              Inddragelsen af fleksible læringsforløb såsom små læringserfaringer, der kan føre til mikroeksamensbeviser (13), hvis det er relevant.

                              e)

                              Reglerne for merittildeling og -overførsel og gennemsigtighed i klassificeringen i overensstemmelse med brugervejledningen for det europæiske meritoverførsels- og meritakkumuleringssystem (ECTS) som grundlag for tværnationale fælles programmer uden yderligere regler eller begrænsninger.

                              f)

                              Anvendelsen af oplysninger om ekstern kvalitetssikring af europæiske videregående uddannelsesprogrammer og/eller -institutioner i overensstemmelse med standarderne og retningslinjerne for kvalitetssikring i det europæiske område for videregående uddannelse (ESG), der indgår i databasen over eksterne kvalitetssikringsresultater (DEQAR), for at gennemføre automatisk gensidig anerkendelse (14) med henblik på yderligere læring i samarbejde med nationale informationscentre vedrørende akademisk anerkendelse (NARIC).

                              g)

                              Muligheden for, hvis det er relevant, at anerkende tidligere læring og validere ikkeformel og uformel læring på grundlag af gennemsigtige og rimelige kvalitetskrav og tilrettelæggelse af en passende vurdering af lærende og tildeling af relevante meritpoint for sådan læring.

                              h)

                              Muligheden for, hvis det er relevant, større fleksibilitet i forbindelse med fastlæggelsen af modellen for deres fælles grader, når der gennemføres fælles tværnationale programmer.

                  4.

                  Støtte integreret mobilitet i fælles tværnationale uddannelsesprogrammer.

                              a)

                              Støtte videregående uddannelsesinstitutioner i at integrere mobilitet (fysisk, virtuel og blandet) på en mere systematisk og fleksibel måde i deres fælles uddannelsesprogrammer på alle niveauer for at give en større gruppe af studerende, herunder lærende med færre muligheder eller fra fjerntliggende områder, som f.eks. regioner i den yderste periferi, akademikere og forskere mulighed for at drage fordel af dynamikken i det integrerede samarbejde inden for videregående uddannelse og fremme en afbalanceret udveksling af talenter.

                              b)

                              Støtte digitaliseringen af mobilitetsstyringen inden for multilaterale partnerskaber, navnlig standardisering og digitalisering af forretningsprocesser med henblik på undertegnelse af multilaterale interinstitutionelle aftaler, herunder gennem udvidelse af det europæiske studiekortsinitiativ.

                              c)

                              Arbejde hen imod mere sammenhængende tilgange til læringsmobilitet, hvis det er relevant, med hensyn til adgangs- og indskrivningssystemer, karaktersystemer, akademiske kalendere, systemer for studieafgifter, adgang til og anvendelse af videregående uddannelsesfaciliteter i sommer-/feriemånederne.

                  5.

                  Bidrage til at opretholde direkte eller indirekte finansiel støtte til dybere tværnationalt institutionelt samarbejde inden for videregående uddannelse, herunder til Europauniversiteter.

                              a)

                              Støtte alle typer videregående uddannelsesinstitutioner i at deltage i et sådant dybt institutionelt tværnationalt samarbejde, hvis det er relevant.

                              b)

                              Fremme og udvikle en kultur for tværnationalt samarbejde af kvalitet blandt videregående uddannelsesinstitutioner ved at medtage og stimulere det i den nationale politik- og prioriteringsfastsættelse, hvis det er relevant.

                              c)

                              Mobilisere tilgængelige finansieringskilder på regionalt og nationalt plan og EU-plan (15), idet der tages hensyn til de forskellige nationale finansieringsordninger til, hvor det er muligt, at matche eller supplere støtten fra Erasmus+, suppleret på synergiskabende vis af støtten fra Horisont Europa, til videregående uddannelsesinstitutioners deltagelse i Europauniversiteterne.

                  6.

                  Fremme og beskytte de centrale principper om institutionel autonomi som en forudsætning for etablering af fælles forvaltningsordninger for et dybere tværnationalt samarbejde med en bottom-up-tilgang. Sætte videregående uddannelsesinstitutioner i stand til at træffe uafhængige beslutninger om intern styring og om finansielle spørgsmål, personalespørgsmål og akademiske spørgsmål, beskytte den akademiske frihed og aktivt inddrage akademisk personale og studenterrepræsentanter i beslutningstagningen vedrørende deres institution.

                  7.

                  Styrke den gensidige tillid gennem ekstern kvalitetssikring og akkreditering af fælles uddannelsesprogrammer og andre former for fælles uddannelsestilbud udviklet af institutionelle tværnationale samarbejdsmodeller, herunder Europauniversiteter i overensstemmelse med de europæiske standarder og retningslinjer (ESG).

                              a)

                              Gå videre i retning af anvendelse af institutionelt baseret ekstern kvalitetssikring. Dette vil kunne støtte udviklingen af en ægte institutionel kvalitetskultur, der fører til større ansvarlighed og kompatibilitet mellem systemer i hele Europa, og som bygger på værktøjer og rammer, der allerede findes inden for rammerne af det europæiske uddannelsesområde, det europæiske forskningsrum og det europæiske område for videregående uddannelse.

                              b)

                              Overveje muligheden for, hvis det er relevant, at tillade selvakkreditering af programmer baseret på institutionel kvalitetssikring for at understøtte de videregående uddannelsesinstitutioners selvansvar.

                              c)

                              I lande, der er afhængige af programbaseret ekstern kvalitetssikring, overveje muligheden for at:

                                          i)

                                          muliggøre fuld gennemførelse af den europæiske tilgang til kvalitetssikring af fælles programmer (16)

                                          ii)

                                          sikre, at den eksterne evaluering af fælles tværnationale programmer kan foretages af et enkelt agentur, der er registreret i det europæiske kvalitetssikringsregister for videregående uddannelser (EQAR) (17), og at resultaterne automatisk accepteres i alle andre berørte videregående uddannelsessystemer uden at tilføje yderligere nationale krav og

                                          iii)

                                          sikre, at fornyet akkreditering af fælles tværnationale programmer følger ESG’s og den europæiske tilgangs regler (18).

                  8.

                  Hvis det er relevant, støtte udviklingen af virtuel samarbejdsbaseret læring af høj kvalitet i overensstemmelse med den generelle forordning om databeskyttelse som en integreret del af undervisning, læring og forskning for at fremme og lette inklusivt og studentercentreret tværnationalt samarbejde, der supplerer den personlige kontakt, og navnlig for at:

                              a)

                              støtte videregående uddannelsesinstitutioner i at udvikle virtuelle og online samarbejdsbaserede internationale læringsmodeller som en integreret del af blandet læring, herunder gennem engagement i lederskab, strategisk planlægning, solid og internationaliseret pædagogisk uddannelse og støttetjenester

                              b)

                              støtte videregående uddannelsesinstitutioner i som led i deres karrierevurdering i at værdsætte og anerkende den tid, som akademikere bruger på at udvikle nye innovative pædagogiske tiltag og nye forskningspraksisser gennem tværnationalt samarbejde, hvis det er relevant

                              c)

                              støtte institutionaliserede samarbejdsmodeller, herunder Europauniversiteterne i deres bestræbelser på at samle ekspertise og ressourcer med henblik på at udvikle og gennemføre fælles digitale strategier og fælles interoperabel IT-infrastruktur, f.eks. ved at give gensidig adgang til onlinelærings- og forskningsmiljøer, læringsstyringssystemer, digitale biblioteker eller platforme for masselæringskurser online (MOOC), uddannelses- og støttetjenester, problemfri adgang til søgbare, tilgængelige, interoperable og genanvendelige data (FAIR-data) og andre interoperable tjenester

                              d)

                              støtte afprøvning af og pilotprojekter med open source-løsninger med henblik på at overvinde fælles udfordringer og dermed bidrage til de videregående uddannelsessystemers interoperabilitet, digitale parathed, datasuverænitet og ansvar.

                  9.

                  Støtte videregående uddannelsesinstitutioner i at udvikle fælles tværfaglige tværnationale uddannelsesaktiviteter på alle niveauer (korte forløb, bachelor-, kandidat- og ph.d.-uddannelser).

                              a)

                              Muliggøre og fremme tværnationale udfordringsbaserede tilgange, hvor lærende fra forskellige fagområder, kulturer og lande samarbejder med forskere, virksomheder, byer, regioner, ikkestatslige organisationer og lokalsamfund om at finde kreative og innovative løsninger på globale og fælles udfordringer.

                              b)

                              Tilskynde til tilvejebringelse af muligheder for livslang læring af høj kvalitet for alle for at lette opkvalificering og omskoling, med fokus på de mest efterspurgte områder på arbejdsmarkedet, og derved bidrage til personernes personlige og faglige udvikling.

                  10.

                  Tilskynde de videregående uddannelsesinstitutioner til at inddrage studerende, akademikere, forskere og personale i forvaltningen af strukturer for grænseoverskridende samarbejde mellem videregående uddannelsesinstitutioner, idet der tages hensyn til de eksisterende demokratiske elementer af akademisk selvforvaltning, navnlig:

                              a)

                              Tilskynde de videregående uddannelsesinstitutioner til i forvaltningsstrukturerne at afspejle de lærendes og personalets stadig mere forskelligartede baggrund samt forskellige beskæftigelses- og uddannelseserfaringer i overensstemmelse med principperne om inklusion og ligestilling.

                              b)

                              Støtte kapacitetsopbygning med henblik på et stærkt og effektivt lederskab som en vigtig drivkraft for holistisk, institutionelt, tværnationalt samarbejde.

                              c)

                              Fremme kønsbalancen på alle niveauer af forvaltningsstrukturerne.

                              d)

                              Skabe muligheder for peerlæring for at tilskynde til og støtte initiativer, hvor videregående uddannelsesinstitutioner kan udveksle erfaringer og deltage i gensidig læring og udveksling af viden.

                        Det henstilles til medlemsstaterne at gennemføre denne henstilling så hurtigt som muligt. De opfordres til senest den [indsæt dato 12 måneder efter Rådets vedtagelse] at underrette Kommissionen om de tilsvarende foranstaltninger, der skal træffes på det relevante niveau for at støtte målene i denne henstilling som væsentlige skridt hen imod virkeliggørelsen af det europæiske uddannelsesområde senest i 2025;

         OPFORDRER KOMMISSIONEN TIL:

      Under fuld hensyntagen til nærhedsprincippet, institutionel autonomi og akademisk frihed i overensstemmelse med de nationale forhold og i tæt samarbejde med medlemsstaterne og alle relevante interessenter:

                  11.

                  Sideløbende med analysen af igangværende undersøgelser og andet forberedende arbejde at støtte medlemsstaterne og de videregående uddannelsesinstitutioner i at afprøve anvendelsen af eksisterende europæiske instrumenter fra og med 2022 som et skridt på vejen til at fremme et dybere, langsigtet og fleksibelt tværnationalt samarbejde og undersøge behovet for og gennemførligheden af institutionaliserede samarbejdsinstrumenter såsom en mulig retlig status for alliancer af videregående uddannelsesinstitutioner. For at blive anvendt på frivillig basis bør sådanne instrumenter lette deling af kapacitet og data og udveksling af personale, hvis det er relevant, og gennemførelse af fælles programmer med henblik på at tildele fælles grader på allianceniveau, herunder en fælles grad på grundlag af fællesskabte europæiske kriterier.
                  På grundlag af resultaterne af det forberedende arbejde og pilotprojekterne under Erasmus+ at aflægge rapport til Rådet på hvert trin med henblik på videre afgørelse.

                  12.

                  At undersøge mulighederne og de nødvendige skridt i tæt samarbejde med medlemsstaterne, videregående uddannelsesinstitutioner, studenterorganisationer og interessenter hen imod en mulig fælles grad på grundlag af et fælles sæt fællesskabte europæiske kriterier. Denne grad, der skal tildeles på frivillig basis på nationalt, regionalt eller institutionelt plan, kan attestere læringsresultater, der er opnået som led i tværnationalt samarbejde »ved at kombinere studier i flere EU-lande« (19), som det eksempelvis tilbydes på Europauniversiteterne. Den bør være let at tildele, opbevare, dele, kontrollere og autentificere, og den skal være anerkendt i hele EU. Den skal bygge på og sætte skub i gennemførelsen af Bolognainstrumenterne i medlemsstaterne.

                              a)

                              I 2022 at afprøve udvikling og gennemførelse under Erasmus+ af europæiske kriterier for tildeling af et mærke for en fælles europæisk grad. Et sådant mærke ville blive udstedt som et supplerende bevis for de kvalifikationer, der erhverves af studerende, der afslutter de fælles programmer, som gennemføres i forbindelse med tværnationalt samarbejde mellem flere videregående uddannelsesinstitutioner.

                              b)

                              På grundlag af resultaterne af dette forberedende arbejde at aflægge rapport til Rådet med henblik på videre afgørelse på hvert trin hen imod en mulig fælles grad på grundlag af fællesskabte europæiske kriterier i overensstemmelse med Bolognaprocessens instrumenter.

                  13.

                  At fortsætte videreudviklingen af Europauniversitetsinitiativet efter en bottom-up-tilgang gennem programmet Erasmus+ på grundlag af de vigtigste resultater af midtvejsevalueringen af de første alliancer. Fra og med 2022 at yde bæredygtig finansiering til vellykkede eksisterende Europauniversiteter efter en konkurrencepræget og kvalitativ indkaldelse af forslag og gøre det muligt at skabe nye universiteter baseret på principperne om geografisk balance, inklusion, høj kvalitet og ekspertise. At afprøve synergier med Horisont Europa-programmet for forsknings- og innovationsdimensionen og eventuelt andre EU-programmer senest i 2024 inden for rammerne af deres retsgrundlag. At benytte midtvejsrevisionen af FFR-programmerne til at overveje, hvordan mulige innovative tilgange kan muliggøre en bedre fælles mobilisering af EU’s finansieringskilder, ved at udnytte mulige synergier med regionale og nationale midler.

                  14.

                  I tæt samarbejde med medlemsstaterne at støtte udvidelsen af det europæiske studiekortsinitiativ, navnlig digitaliseringen af forretningsprocesser, der involverer flere underskrivere, og dataudveksling, med henblik på at reducere den administrative byrde i forbindelse med forvaltningen af studerendes og medarbejderes mobilitet og udvekslinger inden for tværnationale partnerskaber mellem videregående uddannelsesinstitutioner.

                  15.

                  Senest medio 2022 at fremlægge en omfattende køreplan med angivelse af centrale milepæle og de involverede ekspertgrupper med henblik på at udforme de nye instrumenter i fællesskab med medlemsstaterne og relevante interessenter. Køreplanen bør ajourføres regelmæssigt.

            Kommissionen opfordres til at analysere og evaluere fremskridtene med gennemførelsen af denne henstilling samt dens anvendelse i forbindelse med arbejdet med gennemførelsen af strategirammen for det europæiske uddannelsessamarbejde på og uden for det europæiske uddannelsesområde via eksisterende relevante EU-overvågnings- og rapporteringsrammer i samarbejde med medlemsstaterne og efter høring af de berørte interessenter og aflægge rapport til Rådet senest fem år efter datoen for vedtagelsen.

         Udfærdiget i Luxembourg, den 5. april 2022.

               På Rådets vegne

            R. BACHELOT-NARQUIN

               Formand

         (1)  COM(2020) 625 final.

         (2)  EUT C 66 af 26.2.2021, s. 1.

         (3)  EUT C 221 af 10.6.2021, s. 14.

         (4)  Dok. 9138/21.

         (5)  COM(2020) 628 final.

         (6)  Rådets henstilling (EU) 2021/2122 af 26. november 2021 om en pagt for forskning og innovation i Europa (EUT L 431 af 2.12.2021, s. 1).

         (7)  COM(2020) 274 final.

         (8)  EUT C 444 af 10.12.2018, s. 1.

         (9)  P9_TA(2021)0452.

         (10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1082/2006 af 5. juli 2006 om oprettelse af en europæisk gruppe for territorialt samarbejde (EGTS) (EUT L 210 af 31.7.2006, s. 19).

         (11)  Rådets forordning (EØF) nr. 2137/85 af 25. juli 1985 om indførelse af europæiske økonomiske firmagrupper (EØFG) (EFT L 199 af 31.7.1985, s. 1).

         (12)  Bolognainstrumenterne omfatter det europæiske meritoverførsels- og meritakkumuleringssystem (ECTS), tillægget til eksamensbeviser (DS), de overordnede og nationale kvalifikationsrammer (QF’er), de europæiske standarder og retningslinjer for kvalitetssikring inden for videregående uddannelser (ESG), den europæiske tilgang til kvalitetssikring af fælles programmer, det europæiske kvalitetssikringsregister for videregående uddannelser (EQAR) og databasen over eksterne kvalitetssikringsresultater (DEQAR). Konventionen om anerkendelse af kvalifikationer inden for de videregående uddannelser i Europaregionen (»Lissabonkonventionen om anerkendelse«) kan også tages i betragtning.

         (13)  »Selv om mikroeksamensbeviser ikke afviger fra eller undergraver det centrale princip om komplette uddannelsesprogrammer, kan de bidrage til at udvide læringsmulighederne for at tage hensyn til ikketraditionelle lærende og efterspørgslen efter nye færdigheder på arbejdsmarkedet«, Rådets konklusioner om initiativet Europauniversiteter – brobygning mellem videregående uddannelse, forskning, innovation og samfund: at bane vej for en ny dimension i europæisk videregående uddannelse (EUT C 221 af 10.6.2021, s. 14).

         (14)  Som defineret i Rådets henstilling af 26. november 2018 om fremme af automatisk gensidig anerkendelse af kvalifikationer på videregående uddannelsesniveau og ungdomsuddannelsesniveau samt resultater af læringsophold i udlandet (EUT C 444 af 10.12.2018, s. 1).

         (15)  Såsom Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond+, genopretnings- og resiliensfaciliteten og InvestEU-fonden.

         (16)  Tilgangen, der blev godkendt af ministrene for det europæiske område for videregående uddannelse i maj 2015, har til formål at fjerne en vigtig hindring for udviklingen af fælles programmer ved at fastsætte standarder for disse programmer, der er baseret på de aftalte værktøjer inden for det europæiske område for videregående uddannelse, uden at anvende yderligere nationale kriterier.

         (17)  Hvis nogle af de samarbejdende videregående uddannelsesinstitutioner kræver ekstern kvalitetssikring på programniveau (f.eks. hvis programakkreditering eller -evaluering er obligatorisk), bør de i henhold til den europæiske tilgang til kvalitetssikring af fælles programmer vælge et passende kvalitetssikringsagentur fra listen over EQAR-registrerede agenturer. Agenturet foretager en enkelt evaluering eller akkreditering af hele det fælles program. Resultatet skal accepteres i alle lande inden for det europæiske område for videregående uddannelse, og afhængigt af den nationale retlige ramme bør den eksterne kvalitetssikringsbeslutning træde i kraft eller anerkendes i alle de lande, hvor programmet tilbydes. EQAR er det officielle register over nationale eksterne kvalitetssikringsagenturer, der opfylder forpligtelserne i Bolognaprocessen.

         (18)  ESG-standard 1.10: Institutterne bør underkastes ekstern kvalitetssikring i overensstemmelse med ESG på et cyklisk grundlag. Den europæiske tilgang (9. Hyppighed): Det fælles program bør revideres regelmæssigt hvert 6. år, hvilket bør præciseres i den offentliggjorte beslutning.

         (19)  Konklusioner fra Det Europæiske Råd den 14. december 2017 (EUCO 19/1/17 REV 1).


title: Den Europæiske Centralbanks Henstilling af 5. april 2022 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Národná banka Slovenska (ECB/2022/16) 2022/C 160/02

text:
               13.4.2022

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 160/9

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
      af 5. april 2022
      til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Národná banka Slovenska
      (ECB/2022/16)
      (2022/C 160/02)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB’s Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

                  (2)

                  Národná banka Slovenska valgte i 2017 Deloitte Audit s.r.o. som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2017 til 2020, med mulighed for at forlænge mandatet til regnskabsårene 2021 til 2023 (1).

                  (3)

                  Mandatet for Deloitte Audit s.r.o. udløb efter revisionen af regnskabsåret 2020 i overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2017/1849 (2), og Národná banka Slovenska forlængede mandatet for Deloitte Audit s.r.o. til regnskabsåret 2021.

                  (4)

                  Forlængelsen af mandatet for Deloitte Audit s.r.o., udløb efter revisionen af regnskabsåret 2021 i overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2021/1169 (3).

                  (5)

                  Národná banka Slovenska har til hensigt at forlænge mandatet for Deloitte Audit s.r.o. til regnskabsårene 2022 og 2023. Forlængelsen er mulig i henhold til de kontraktlige aftaler mellem Národná banka Slovenska og Deloitte Audit s.r.o. —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
      Det henstilles, at Deloitte Audit s.r.o. udnævnes til eksterne revisorer for Národná banka Slovenska for regnskabsårene 2022 og 2023.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 5. april 2022.

            Christine LAGARDE

               Formand for ECB

         (1)  Den Europæiske Centralbanks henstilling ECB/2017/27 af 8. september 2017 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Národná banka Slovenska (EUT C 310 af 19.9.2017, s. 1).

         (2)  Rådets afgørelse (EU) 2017/1849 af 10. oktober 2017 om ændring af afgørelse 1999/70/EF om de nationale centralbankers eksterne revisorer, for så vidt angår de eksterne revisorer for Národná banka Slovenska (EUT L 264 af 13.10.2017, s. 5).

         (3)  Rådets afgørelse (EU) 2021/1169 af 13. juli 2021 om ændring af afgørelse 1999/70/EF om de nationale centralbankers eksterne revisorer, for så vidt angår de eksterne revisorer for Národná banka Slovenska (EUT L 255 af 16.7.2021, s. 1).


title: Rådets henstilling af 19 april 2022 om omveksling af hryvnia-pengesedler til værtsmedlemsstaternes valuta til fordel for fordrevne personer fra Ukraine 2022/C 166/01

text:
               20.4.2022

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 166/1

      RÅDETS HENSTILLING
      af 19 april 2022
      om omveksling af hryvnia-pengesedler til værtsmedlemsstaternes valuta til fordel for fordrevne personer fra Ukraine
      (2022/C 166/01)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, første og andet punktum, sammenholdt med artikel 78, stk. 2, litra c),
      som henviser til forslag fra Europa-Kommissionen, og
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Siden Ruslands invasion af Ukraine er mere end 4 millioner mennesker ankommet til Den Europæiske Union i løbet af blot få uger. Både antallet af personer, der er ankommet, og den hastighed, hvormed de er ankommet, er uden fortilfælde.

                  (2)

                  I Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/382 (1) blev det konstateret, at der er tale om massetilstrømning af fordrevne personer fra Ukraine, der har måttet forlade Ukraine som følge af en væbnet konflikt, og der blev indført midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine.

                  (3)

                  Fordrevne personer, der er omfattet af midlertidig beskyttelse eller tilstrækkelig beskyttelse i henhold til national ret i overensstemmelse med Rådets direktiv 2001/55/EF (2) og gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/382, har akutte behov for likviditet til at dække deres nødvendige udgifter. Mange af dem er ankommet med hryvnia-pengesedler og har store vanskeligheder med at få omvekslet disse pengesedler til værtslandets valuta.

                  (4)

                  Ukraines nationalbank har suspenderet vekslingen af hryvnia-pengesedler til udenlandske kontanter for at beskytte Ukraines begrænsede valutareserver.

                  (5)

                  Kreditinstitutterne i medlemsstaterne er ikke villige til at foretage valutavekslingerne på grund af den begrænsede mulighed for at omveksle hryvnia-pengesedlerne og eksponeringen for valutakursrisici.

                  (6)

                  Visse medlemsstater overvejer at indføre nationale ordninger, der skal gøre det lettere at omveksle et begrænset antal hryvnia pr. fordreven person til en fast kurs.

                  (7)

                  Omvekslingen af hryvnia-pengesedler til værtsmedlemsstaternes valuta bør lettes for at støtte fordrevne personer fra Ukraine med at opfylde deres behov, navnlig når de rejser i Unionen.

                  (8)

                  Ukraines nationalbank har henvendt sig til en række medlemsstater for at indføre nationale ordninger for køb af hryvnia-pengesedler til den officielle valutakurs.

                  (9)

                  Det vil være hensigtsmæssigt at fremme en koordineret tilgang for så vidt angår nationale ordninger, som medlemsstaterne indfører, med henblik på at give fordrevne personer fra Ukraine samme betingelser med hensyn til omveksling af hryvnia-pengesedler til værtsmedlemsstatens valuta, skabe lige vilkår for kreditinstitutterne og forhindre eventuel spekulativ adfærd på markedet.

                  (10)

                  I medfør af artikel 3 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), har Irland ved skrivelse af 11. april 2022 meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne henstilling.

                  (11)

                  I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark,

            HENSTILLER MED RESPEKT FOR NATIONALE KOMPETENCER OG UNDER HENSYNTAGEN TIL NATIONALE FORHOLD OG NATIONAL PRAKSIS:
      MÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE

                  1.

                  Formålet med denne henstilling er at gøre det lettere for fordrevne personer fra Ukraine, der er omfattet af midlertidig beskyttelse eller tilstrækkelig beskyttelse i henhold til national ret, jf. artikel 2 i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/382, at omveksle hryvnia-pengesedler til værtsmedlemsstaternes valuta.

            CENTRAL HENSTILLING

                  2.

                  En medlemsstat bør indføre en national ordning for at lette omvekslingen af hryvnia-pengesedler til dens national valuta, med følgende karakteristika:

                              a)

                              en fordreven person, der fremlægger bevis for at være berettiget til midlertidig beskyttelse i henhold til direktiv 2001/55/EF eller tilstrækkelig beskyttelse i henhold til national ret som omhandlet i gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/382, såsom den, der er omhandlet i Kommissionens meddelelse 2022/C 126 I/01 (3), bør kunne omveksle hryvnia-pengesedler til værtsmedlemsstatens valuta. I tilfælde af fordrevne uledsagede mindreårige bør en sådan omveksling foretages af den repræsentant, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, i direktiv 2001/55/EF

                              b)

                              der bør fastsættes maksimumsgrænser for det antal hryvnia, der kan omveksles pr. fordreven person. Under hensyntagen til nationale forhold bør sådanne maksimumsgrænser være på højst 10 000 hryvnia pr. fordreven person

                              c)

                              omveksling bør være gratis

                              d)

                              den gældende vekselkurs bør være den officielle valutakurs, som offentliggøres af Ukraines nationalbank

                              e)

                              den nationale ordning bør have en varighed på mindst tre måneder.

            YDERLIGERE HENSTILLINGER

                  3.

                  Med henblik på at sikre effektiv adgang til omvekslingsordningen bør medlemsstaterne bestræbe sig på at gøre bedst mulig brug af et netværk af kreditinstitutter, der deltager i omvekslingsordningen, ved gennemførelsen af denne ordning. Med henblik på at sikre at maksimumsgrænsen pr. fordreven person overholdes, bør medlemsstaterne overveje at aftale med de deltagende kreditinstitutter, hvordan man registrerer og kontrollerer identiteten af hver enkelt fordrevne person, der anvender omvekslingsordningen.

                  4.

                  Med henblik på at sikre forsvarlig økonomisk styring og i de tilfælde, hvor det er nødvendigt, bør medlemsstaterne overveje sammen med Ukraines nationalbank at aftale de nærmere ordninger for fremtidig veksling af hryvnia-pengesedler.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 19 april 2022.

               På Rådets vegne

            J.-Y. LE DRIAN

               Formand

         (1)  Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/382 af 4. marts 2022 om konstatering af massetilstrømning af fordrevne personer fra Ukraine som omhandlet i artikel 5 i direktiv 2001/55/EF og deraf følgende indførelse af midlertidig beskyttelse (EUT L 71 af 4.3.2022, s. 1).

         (2)  Rådets direktiv 2001/55/EF af 20. juli 2001 om minimumsstandarder for midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer og om foranstaltninger, der skal fremme en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelsen af disse personer og følgerne heraf (EFT L 212 af 7.8.2001, s. 12).

         (3)  Meddelelse fra Kommissionen 2022/C 126 I/01 om operationelle retningslinjer for gennemførelsen af Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2022/382 om konstatering af massetilstrømning af fordrevne personer fra Ukraine som omhandlet i artikel 5 i direktiv 2001/55/EF og deraf følgende indførelse af midlertidig beskyttelse (EUT C 126 I af 21.3.2022, s. 1).


               5.5.2022

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 184/170

      P9_TA(2021)0431
      Politiske forbindelser og samarbejdet mellem EU og Taiwan
      Europa-Parlamentets henstilling af 21. oktober 2021 til næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om politiske forbindelser og samarbejdet mellem EU og Taiwan (2021/2041(INI))
      (2022/C 184/14)

         Europa-Parlamentet,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets årlige betænkninger om FUSP og afsnittene om forbindelserne mellem EU og Taiwan,

                  —

                  der henviser til den dialogmekanisme om industripolitik mellem EU og Taiwan, som blev oprettet i 2015,

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 9. oktober 2013 om handelsforbindelserne mellem EU og Taiwan (1),

                  —

                  der henviser til Taiwans deltagelse i Enterprise Europe-netværket, European Cluster Cooperation Platform og dialogen om den digitale økonomi,

                  —

                  der henviser til kommuniké af 5. maj 2021 fra G7-landenes udenrigs- og udviklingsministre, især afsnittet om støtte til Taiwans meningsfulde deltagelse i Verdenssundhedsorganisationen og Verdenssundhedsforsamlingen,

                  —

                  der henviser til samarbejdsaftalerne om bekæmpelse af kommerciel svig og til Taiwans gennemførelse af internationale standarder for god forvaltningspraksis på skatteområdet fra 2017,

                  —

                  der henviser til Taiwans vellykkede samarbejde om og deltagelse i Den Europæiske Unions rammeprogrammer,

                  —

                  der henviser til den arbejdsmarkedshøring mellem EU og Taiwan, som blev oprettet i 2018,

                  —

                  der henviser til EU's visumfritagelse for indehavere af taiwanske pas siden 2011,

                  —

                  der henviser til EU's »ét Kina«-politik,

                  —

                  der henviser til USA's og Japans lederes fælles erklæring af 16. april 2021,

                  —

                  der henviser til USA's og Republikken Koreas lederes fælles erklæring af 21. maj 2021,

                  —

                  der henviser til Kommissionens fælles meddelelse af 10. juni 2020 med titlen »Bekæmpelse af desinformation om covid-19 — sådan får vi styr på fakta« (JOIN(2020)0008),

                  —

                  der henviser til Rådets konklusioner af 16. april 2021 om en EU-strategi for samarbejdet i Indo-Stillehavs-regionen,

                  —

                  der henviser til den fælles meddelelse af 16. september 2021 fra Kommissionen og den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om EU's strategi for samarbejdet i Indo-Stillehavsregionen (JOIN(2021)0024),

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 118,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A9-0265/2021),

                  A.

                  der henviser til, at EU og Taiwan er ligesindede partnere, som deler fælles værdier som frihed, demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincippet;

                  B.

                  der henviser til, at Kinas fortsatte militære aggressivitet og gråzoneaktiviteter samt andre former for provokation såsom spionage, cyberangreb og talenttyveri over for Taiwan udgør en alvorlig trussel mod status quo mellem Taiwan og Kina og mod freden og stabiliteten i Indo-Stillehavs-regionen og kan føre til en farlig optrapning; der henviser til, at Taiwans forsvarsminister, Chiu Kuo-cheng, erklærede, at Kina i betragtning af den løbende og betydelige opbygning kunne være i stand til at gennemføre en »fuldtonet« invasion af Taiwan inden 2025; der henviser til, at spændingerne mellem Kina og Taiwan er de værste i 40 år, og at Kina siden den 1. oktober 2021 har sendt 150 krigsfly, herunder kampfly og bombefly med atomvåben, ind i Taiwans luftforsvarsidentifikationszone; der henviser til, at denne region er af stor betydning for EU, både på grund af dets mange nære partnere der, og fordi en af dets medlemsstater, Frankrig, har oversøiske territorier der;

                  C.

                  der henviser til, at EU i 2016 forpligtede sig til at anvende alle tilgængelige kanaler til at fremme initiativer, som har til formål at fremme dialog, samarbejde og tillidsskabelse mellem begge sider af Taiwanstrædet; der henviser til, at disse ambitioner hidtil ikke er blevet opfyldt;

                  D.

                  der henviser til, at den kinesiske præsident Xi Jinping den 9. oktober 2021 lovede at stræbe efter »genforening« med Taiwan med angiveligt fredelige midler, men advarede om, at den største hindring herfor var bevægelsen til støtte for »Taiwans uafhængighed«; der henviser til, at Kinas aggressive udtalelser og handlinger giver anledning til alvorlig tvivl om en sådan fredelig tilgang; der henviser til, at en undersøgelse offentliggjort af Election Study Center ved National Chengchi University i Taipei fra juli 2021 viser, at kun 1,5 % af Taiwans befolkning støtter foreningen med det kinesiske fastland så hurtigt som muligt, mens et overvældende flertal går ind for at opretholde status quo, i det mindste på kort sigt;

                  E.

                  der henviser til, at Taiwans bestræbelser på at begrænse spredningen af coronavirus har vist sig at være blandt de mest effektive i verden; der henviser til, at Taiwans bestræbelser på at bidrage aktivt på forskellige fronter til det internationale samfunds fælles bedste under pandemien, herunder gennem talrige internationale undersøgelser, er et konkret eksempel på Taiwans adfærd som partner og bevis på, at Taiwan bør behandles som sådan; der henviser til, at dette viser, at Taiwan har kapacitet til at yde lige så værdifulde bidrag til det internationale samfund med henblik på at håndtere de mange andre udfordringer i vor tid; der henviser til, at den seneste stigning i covid-infektioner, manglen på vacciner og den kinesiske indblanding i Taiwans bestræbelser på direkte at indkøbe dem giver anledning til alvorlig bekymring;

                  F.

                  der henviser til, at EU fortsat er Taiwans største kilde til udenlandske direkte investeringer (FDI) med en samlet værdi på 48 mia. EUR frem til 2019, hvilket udgør 31 % af Taiwans indgående FDI; der henviser til, at der er et betydeligt potentiale for at øge Taiwans FDI i EU; der henviser til, at Taiwan dominerer markederne for halvlederproduktion, eftersom dets producenter fremstiller ca. 50 % af verdensproduktionen af halvledere;

                  G.

                  der henviser til, at Taiwans beliggenhed, dets afgørende rolle i globale højteknologiske forsyningskæder og dets demokratiske levevis gør det til et strategisk vigtigt land for de europæiske demokratier;

                  H.

                  der henviser til, at den samlede bilaterale handel mellem EU og Taiwan nåede op på 51 mia. EUR i 2019, og at Taiwan var EU's femtestørste handelspartner i Asien og dets 15. største handelspartner i verden;

                  1.

                  henstiller til næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Kommissionen:

                              a)

                              at arbejde tæt sammen med medlemsstaterne for at intensivere de politiske forbindelser mellem EU og Taiwan og tilstræbe et omfattende og styrket partnerskab under vejledning af EU's ét-Kina-politik; at betragte Taiwan som en central partner og demokratisk allieret i Indo-Stillehavsområdet i sin egen ret og som et robust demokrati og en teknologisk avanceret økonomi, der kan bidrage til at opretholde en regelbaseret orden midt i en intensivering af stormagtsrivaliseringen

                              b)

                              straks at indlede en konsekvensanalyse, offentlig høring og screeningsundersøgelse af en bilateral investeringsaftale med de taiwanske myndigheder som forberedelse til forhandlinger om at uddybe de bilaterale økonomiske bånd, eftersom en sådan bilateral investeringsaftale vil føre til en lempelse af kravene om »eget indhold« hos europæiske investorer og producenter i Taiwan; på baggrund af de regionale dynamikker at erindre om betydningen af de handelsmæssige og økonomiske forbindelser mellem EU og Taiwan, herunder om spørgsmål vedrørende multilateralisme og WTO, teknologi og folkesundhed og det afgørende samarbejde om kritiske forsyninger såsom halvledere; at tilskynde Taiwan til at øge investeringerne i EU og notere sig, at Taiwan er fuldgyldigt medlem af WTO

                              c)

                              at udtrykke dyb bekymring over Kinas fortsatte militære aggressivitet over for Taiwan og pres på landet, navnlig gennem Kinas betydelige investeringer i militære kapaciteter, dets angrebsøvelser og hyppige krænkelser af Taiwans luftforsvarsidentifikationszone; at opfordre Kina til øjeblikkeligt at sætte en stopper for sin igangværende indtrængen i Taiwans luftforsvarsidentifikationszone, navnlig eftersom det mellem den 1. og 4. oktober 2021 blev registreret, at omkring 150 fly var trængt ind, bl.a. jagerfly; endvidere at kritisere den opildnende kinesiske retorik, der signalerer dets tilsyneladende modstridende hensigt om at ville integrere Taiwan i det kinesiske kommunistpartis totalitære styre, samtidig med at det hævder at ville tilstræbe en fredelig udvikling af forbindelserne med Taiwan, og at insistere på, at der hverken må foretages ændringer af forbindelserne på tværs af strædet ensidigt eller imod de taiwanske borgeres vilje; indtrængende at opfordre EU og medlemsstaterne til at spille en proaktiv rolle i samarbejdet med ligesindede internationale partnere om at sikre fred og stabilitet hen over Taiwanstrædet og til at oprette partnerskaber med den demokratiske regering i Taiwan

                              d)

                              at udtrykke alvorlig bekymring over situationen i Det Øst- og Sydkinesiske Hav og gøre stærk modstand imod ethvert ensidigt forsøg på at ændre status quo og øge spændingerne; at gentage betydningen af at respektere folkeretten, navnlig FN's havretskonvention (UNCLOS) med dens bestemmelser om forpligtelsen til at bilægge tvister med fredelige midler og om opretholdelse af retten til fri sejlads og overflyvning

                              e)

                              at udtrykke alvorlig bekymring over Kinas kapacitet til at gennemføre en fuldtonet invasion af Taiwan inden 2025; på det kraftigste at fordømme Kinas hidtil usete krænkelse af Taiwans luftforsvarsidentifikationszone siden den 1. oktober 2021, som har involveret indflyvning af 150 krigsfly, herunder jagerfly og bombefly med atomvåben; at give udtryk for det synspunkt, at Kinas nylige militære provokationer sætter spørgsmålstegn ved Kinas langsigtede intentioner om at finde en fredelig løsning

                              f)

                              at minde om, at opretholdelse af fred og stabilitet i Indo-Stillehavsområdet er en central interesse for EU og dets medlemsstater; at understrege, at en militær konflikt i Taiwanstrædet ikke blot ville skabe betydelige økonomiske forstyrrelser, der ville påvirke europæiske interesser, men også i alvorlig grad ville undergrave den regelbaserede orden i regionen og demokratisk regeringsførelse med menneskerettigheder, demokrati og retsstatsprincippet i centrum

                              g)

                              at være opmærksom på, at EU i høj grad værdsætter sikkerheden i Taiwanstrædet, og at der er en direkte forbindelse mellem europæisk velstand og asiatisk sikkerhed, og at der derfor er konsekvenser for Europa, hvis en konflikt breder sig langt ud over det økonomiske område; at erklære, at Kinas foranstaltninger over for Taiwan og i Det Sydkinesiske Hav vil få konsekvenser for forbindelserne mellem EU og Kina

                              h)

                              at give udtryk for bekymring over Kinas lovgivning vedrørende Taiwan og påpege, at indførelsen af den nationale sikkerhedslov om Hongkong har gjort 2005-antiløsrivelseslovens påstand om at give Taiwan en høj grad af autonomi i tilfælde af en forening fuldstændig utroværdig

                              i)

                              at understrege betydningen af yderligere at fremme alle niveauer af partnerskabet og samarbejdet mellem EU og Taiwan, navnlig i lyset af Kinas fortsatte provokationer og militære opbygning; at fremhæve navnlig den ledende rolle, som Europa-Parlamentet kan spille med hensyn til at identificere områder for yderligere samarbejde samt klart identificere og kritisere de kinesiske provokationer og udvise solidaritet med Taiwan

                              j)

                              kraftigt at slå til lyd for Taiwans meningsfulde deltagelse som observatør i møder, mekanismer og aktiviteter i internationale organer, bl.a. Verdenssundhedsorganisationen (WHO), Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO), Den Internationale Kriminalpolitiorganisation (INTERPOL) og FN's rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC); indtrængende at opfordre medlemsstaterne og EU-institutionerne til at støtte internationale initiativer, der opfordrer til Taiwans deltagelse i internationale organisationer; igen at glæde sig over Taiwans proaktive samarbejde med det internationale samfund om at lære af covid-19-pandemien og finde de bedste måder at håndtere den på, og at understrege, at denne sag har vist, at Taiwans bidrag i WHO vil være en merværdi for sundheden og velfærden for alle dets medlemmers borgere

                              k)

                              at opfordre til flere økonomiske, videnskabelige, kulturelle, politiske og mellemfolkelige udvekslinger, møder og samarbejdsaktiviteter mellem EU og Taiwan og udvekslinger med deltagelse af repræsentanter for medlemsstaterne, herunder på højeste niveau, for fuldt ud at afspejle det dynamiske, mangesidede og tætte samarbejde mellem EU og Taiwan som ligesindede partnere; at fordømme Kinas trusler om repressalier og pres mod Miloš Vystrčil, formanden for det tjekkiske Senat, på grund af hans besøg i Taiwan i august 2020 og at bemærke, at Den Tjekkiske Republik og alle andre suveræne lande har ret til at udvikle et økonomisk og kulturelt samarbejde med Taiwan

                              l)

                              fortsat at støtte inddragelsen af Taiwan i EU's strategi for Indo-Stillehavsregionen; med tilfredshed at notere sig, at Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik for nylig har offentliggjort EU-strategien for samarbejdet i Indo-Stillehavsregionen, hvori det bemærkes, at Kinas betydelige militære opbygning har ført til stigende spændinger i regionale hotspots såsom det Syd- og Østkinesiske Hav og Taiwanstrædet, og bekræftes, at det er afgørende for EU at styrke samarbejdet med regionale partnere for at sikre fred, stabilitet og velstand på tværs af strædet; indtrængende at opfordre EU til fortsat at arbejde tæt sammen med andre ligesindede partnere gennem EU-strategien for samarbejdet i Indo-Stillehavsregionen for at tackle Kinas assertive holdning i regionen og styrke den regelbaserede orden i betragtning af EU's egne interesser i regionen

                              m)

                              fortsat at vedtage initiativer til at styrke bilaterale økonomiske forbindelser og mellemfolkelige kontakter, navnlig blandt unge, og herunder den akademiske verden, civilsamfundet, idræt, kultur og uddannelse, og ligeledes partnerskaber mellem byer og regioner; at rose de nuværende bypartnerskaber mellem europæiske og taiwanske byer og at tilskynde til diplomati mellem byer som et redskab til at hjælpe Taiwan med at deltage i internationale initiativer, hvilket vil gøre det muligt for Taiwan at omgå kinesiske forsøg på yderligere at øge landets diplomatiske isolation

                              n)

                              at tilskynde til europæisk og taiwansk samarbejde i mediesektoren med henblik på at diversificere det kinesisksprogede medielandskab i EU og tilvejebringe et alternativ til kinesisk kontrollerede medieforetagender

                              o)

                              at tilskynde EU og medlemsstaterne til at bidrage til at øge bevidstheden i Europa om situationen i Taiwanstrædet og kompleksiteten af forbindelserne mellem Taiwan og Kina gennem etablering og finansiering af særlige programmer og forskning rettet mod samfundet som helhed; at understrege betydningen af at investere i en inklusiv debat på tværs af medlemsstaterne og oplyse den europæiske offentlighed om risiciene ved et autoritært fremstød i Indo-Stillehavsområdet gennem Kinas assertive holdning og dets bestræbelser på at undergrave demokratiet, navnlig i Taiwan, og konsekvenserne for demokratier i hele verden, hvis sådanne trusler ikke håndteres

                              p)

                              at opfordre til dialog og samarbejde med Taiwan i alle industrisektorer og forsyningskæder, navnlig fremspirende industrier og industrier af strategisk betydning såsom elektroniske køretøjer, robotteknologi og intelligent produktion samt halvlederteknologier

                              q)

                              at støtte yderligere styrkelse af initiativer, der giver EU mulighed for at indgå i partnerskaber med Taiwan inden for IKT, bioteknologi, sundhed og sikkerhed, og at arbejde på konkret samarbejde og konkrete initiativer mellem EU's konnektivitetsstrategi og Taiwans nye sydgående politik; at yde stærk støtte til en intensivering af begge parters partnerskab inden for halvledere

                              r)

                              at anerkende Taiwans centrale rolle i strategiske industrier såsom den femte generation af kommunikationsinfrastruktur (5G), eftersom landet er hjemsted for verdens største støberi og den førende producent af halvledere; at understrege, at mikrochips i fremtiden vil spille en central rolle i udformningen af verdensordenen, og at enhver, der har kontrol med design og fremstilling af mikrochips, vil udstikke kursen i det 21. århundrede; at minde om, at den afbrydelse af de globale forsyningskæder, som pandemien har forårsaget, har sat Taiwan i centrum for den teknologiske drivkraft og også har fået EU til at indse sine egne sårbarheder og har understreget, at det haster med at overveje, hvordan dets afhængighed af eksterne aktører kan mindskes; derfor indtrængende at opfordre til øget samarbejde med Taiwan for at støtte EU's dagsorden for dets grønne og digitale omstilling og EU's bestræbelser på at diversificere værdi- og forsyningskæderne, eftersom pandemien har øget efterspørgslen efter begge, hvilket understreger behovet for flere investeringer og øget politisk støtte, navnlig i værdikæder af strategisk betydning, såsom mikroelektronik, selvkørende køretøjer og kunstig intelligens (AI), som er områder, hvor Taiwan spiller en central rolle

                              s)

                              at glæde sig over afholdelsen af det første europæiske investeringsforum nogensinde i Taiwan i september 2020 og tilskynde til flere bilaterale investeringer i begge retninger; indtrængende at opfordre til en forøgelse af sådanne investeringer, navnlig i industrier, hvor Taiwan er førende, dvs. kritiske teknologier, herunder halvledere, som vil støtte EU's bestræbelser på at styrke sin egen mikroelektroniske kapacitet; at notere sig, at EU og Taiwan efter dialogen mellem Taiwan og EU om den digitale økonomi i 2020 bør bygge videre på deres drøftelser om forskning og teknologisk samarbejde, blockchain, AI, cybersikkerhedscertificering, dataøkonomi og digital konnektivitet med henblik på at identificere yderligere synergier, udvide den politiske udveksling om udviklingen af den digitale økonomi og etablere mere omfattende partnerskaber

                              t)

                              at glæde sig over Taiwans frivillige tilsagn om at bidrage til at bekæmpe den globale opvarmning og derved bidrage til at gennemføre målene i Parisaftalen om klimaændringer

                              u)

                              at tilskynde EU og medlemsstaterne til at uddybe samarbejdet med Taiwan om at bekæmpe desinformation fra ondsindede tredjelande, herunder udveksling af bedste praksis, fælles tilgange til at fremme mediefrihed og journalistik, uddybe samarbejdet om cybersikkerhed og cybertrusler, øge borgernes bevidsthed og forbedre befolkningens generelle digitale færdigheder med henblik på at styrke vores demokratiske systemers modstandsdygtighed; at støtte et intensiveret samarbejde mellem relevante europæiske og taiwanske tænketanke på dette område

                              v)

                              at overveje at lære af Taiwans erfaringer med at bekæmpe desinformation fra fastlandet, der går efter Taiwans mediefrihed ved at anvende sociale medieplatforme, der infiltrerer taiwanske TV-medier og trykte medier for at påvirke den offentlige mening og forsøge at undergrave valg i Taiwan; at rose Taiwan for at betragte mediekendskab som et nyttigt og afgørende redskab til at uddanne borgerne i at identificere desinformation og dermed for at indarbejde mediekendskab i skolernes læseplaner

                              w)

                              at understrege, at fordelene ved Taiwans bestræbelser på at bekæmpe desinformation og falske nyheder rækker ud over Taiwan og ikke kun påvirker samfundet på øen, men også det kinesisktalende samfund i Hongkong og andre sydøstasiatiske lande

                              x)

                              at fordømme Kinas forsøg på at miskreditere den taiwanske regerings håndtering af pandemien; at rose Taiwans effektive bottom-up-tilgang, der ledes af landets borgere, til at foretage faktatjek af nyheder og oplysninger ved hjælp af teknologi såsom AI med henblik på at intensivere indsatsen og sætte faktatjekkere i stand til at identificere de mest skadelige påstande, der udbredes på sociale medieplatforme, og dermed standse spredningen heraf

                              y)

                              at minde om, at den trussel, som Taiwan står over for som følge af Kinas desinformationsaktiviteter, er en del af et større problem, som demokratier over hele verden står over for i en tid, hvor kommunikationsteknologier er centrale for den geopolitiske konkurrence om globalt lederskab; at minde om, at Kina sammen med andre ikke-demokratiske lande også fortsat udgør en stor trussel mod demokratier i Europa gennem desinformationskampagner, en trussel, der er blevet betydeligt større i forbindelse med pandemien, som det blev bemærket i EU-Udenrigstjenestens rapport fra juni 2020; at notere sig, at samarbejde om bekæmpelse af desinformation derfor er i både EU's og Taiwans interesse

                              z)

                              yderligere at fremme det eksisterende samarbejde om forskning og innovation mellem EU og Taiwan i Horisont Europa-rammeprogrammet (2021-2027); indtrængende at opfordre til, at flere taiwanske forskere deltager i Horisont Europa i fremtiden

                              aa)

                              yderligere at fremme turisme og ungdomsudvekslinger med Taiwan gennem initiativer som f.eks. arbejdsferie, Erasmus-programmer eller Taiwan-Europe Connectivity Scholarship og undersøge mulighederne for samarbejde inden for videregående uddannelse og andre områder med det formål at styrke kinesisk og taiwansk ekspertise i Europa og bidrage til en bedre forståelse af Europa i Taiwan

                              ab)

                              at tilskynde EU og dets medlemsstater til at styrke samarbejdet med Taiwan inden for den globale samarbejds- og uddannelsesramme (Global Cooperation and Training Framework (GCTF)), som er en regional samarbejdsplatform for kapacitetsopbygnings- og uddannelsesprogrammer for tredjelande i hele verden

                              ac)

                              at ændre navnet på det europæiske kontor for økonomi og handel i Taiwan til »Den Europæiske Unions kontor i Taiwan« for at afspejle det brede omfang af vores forbindelser

                              ad)

                              at glæde sig over planerne om at oprette et taiwansk repræsentationskontor i Litauen; at fordømme den kinesiske regerings reaktion på at indføre økonomiske sanktioner over for Litauen; at udtrykke sin støtte til og solidaritet med Litauen i denne henseende, at træffe passende foranstaltninger og at opfordre Rådet til at gøre det samme

                              ae)

                              at rose Taiwan som en enestående partner med hensyn til at fremme menneskerettigheder og religionsfrihed i Indo-Stillehavsområdet; at anerkende Taiwans resultater med hensyn til at foregå med et godt eksempel i regionen med landets stærke erfaringer med respekt for de grundlæggende frihedsrettigheder, både økonomiske og sociale, og politiske og kulturelle rettigheder, herunder fremskridt med hensyn til LGBTQI-personers rettigheder og oprindelige samfunds rettigheder; at anmode EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder og EU's særlige udsending for fremme af religions- og trosfrihed om at deltage i internationale menneskerettighedskonventioner i Taiwan og om at tage konkrete skridt til at samarbejde med Taiwan om at fremme menneskerettigheder, sociale rettigheder, religionsfrihed, den digitale økonomi og bæredygtig vækst i udviklingslandene i Indo-Stillehavsområdet

                              af)

                              at styrke samarbejdet med Taiwan med henblik på at udveksle bedste praksis for håndteringen af covid-19-pandemien, iværksætte initiativer for at lette indkøb af vacciner og fortsætte med at styrke EU's samarbejde med Taiwan om sundhed og kontrol med overførbare sygdomme; at rose den taiwanske regering og dens befolkning for deres relativt vellykkede inddæmning af pandemien i deres land og for deres generøsitet med at tilbyde andre lande hjælp; at minde om, at Taiwans effektive reaktion var baseret på gennemsigtighed, åbenhed og anvendelse af teknologi i samarbejde med samfundet, en tilgang, der bygger på offentlighedens tillid

                              ag)

                              at rose den solidaritet, som Taiwan har udvist over for EU ved at donere over syv millioner kirurgiske mundbind til adskillige medlemsstater under pandemiens alvorlige tidlige måneder og donere fem mundbindsproduktionslinjer til Den Tjekkiske Republik; at opfordre til, at denne solidaritet gengældes

                              ah)

                              fortsat at tilskynde til udveksling af efterretninger mellem medlemsstaterne og Taiwan og til fælles bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet

                              ai)

                              at anerkende, at USA og Japan for første gang har fremhævet betydningen af fred og stabilitet i Taiwanstrædet i den fælles erklæring fra et nyligt bilateralt topmøde, som derefter blev efterfulgt af en lignende erklæring fra G7 i begyndelsen af maj; indtrængende at opfordre EU til at samarbejde med andre ligesindede partnere såsom Australien, New Zealand, Indien, Japan, Sydkorea og USA og overveje at indbyde Taiwan til sammen med dets partnere at deltage i eksisterende platforme og arbejdsgrupper om kritiske industrier

                              aj)

                              at tilskynde de medlemsstater, der ikke har en aftale om undgåelse af dobbeltbeskatning og forebyggelse af skatteunddragelse eller en aftale om udveksling af oplysninger vedrørende skattesager med Taiwan, til at indlede forhandlinger om sådanne aftaler så hurtigt som muligt;

                  2.

                  pålægger sin formand at sende denne henstilling til Rådet, Kommissionen og næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik samt til Taiwans regering.

         (1)  EUT C 181 af 19.5.2016, s. 52.