				|

		52011SC0823

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Lithuaniaand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Lithuania, 2011-2014

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Litauens nationale reformprogram for 2011
med Rådets udtalelse
om Litauens opdaterede konvergensprogram for 2011-2014
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk. 3,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle
Udvalg, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd
Europa-Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse,
Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som
vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge
EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de
overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske
politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog Rådet en afgørelse
om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[3], som tilsammen udgør de
"integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at
tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske
politik og beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første
årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk
styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret
politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.
(4)
Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd
sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i
overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts
2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det
understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og
finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af
arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede
medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger,
der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale
reformprogrammer.
(5)
Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige
de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn
i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer
og nationale reformprogrammer.
(6)
Den 28. april 2011 afleverede Litauen sit
opdaterede konvergensprogram for perioden 2011-2014 og sit nationale
reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem
de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(7)
Den litauiske økonomi er ved at komme sig oven på
en alvorlig økonomisk krise, hvor BNP faldt med ikke mindre end 17 %, da
nedgangen i den hjemlige efterspørgsel blev forstærket af et voldsomt fald i
verdenshandelen. Arbejdsmarkedet reagerede hurtigt på krisen, og
arbejdsløsheden steg til rekordhøjde og toppede med 18,3 % midt i 2010 efter at
have været helt nede på 4,2 % i starten af 2008. En stringent efterlevelse af
currency board-arrangementet, støttet af en betydelig finanspolitisk
konsolidering sammen med en justering af lønnen i den private sektor og
foranstaltninger for at styrke stabiliteten i det finansielle system,
medvirkede til at stabilisere økonomien. Efterhånden som der kom gang i den
globale økonomi igen, og den litauiske økonomi genvandt konkurrenceevnen, røg
eksporten i vejret, og der var på ny økonomisk vækst i 2010. I 2011 er
opsvinget begyndt at tage fart, efterhånden som den hjemlige efterspørgsel er
vokset. Men selv om arbejdsløsheden forventes at falde hurtigt, vil den fortsat
ligge på et tocifret niveau.
(8)
Baseret på vurderingen af det opdaterede
konvergensprogram i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af
den opfattelse, at det makroøkonomiske scenario, der danner grundlag for
2011-konvergensprogrammet, er plausibelt. Selv om det er baseret på noget mere
favorable vækstantagelser for 2011, er det i det store hele på linje med
Kommissionens prognose for 2012. Ifølge programmet skal underskuddet ned under
3 %-referenceværdien i 2012, hvilket er i overensstemmelse med Rådets
frist, men planen underbygges ikke tilstrækkeligt af foranstaltninger for 2012.
Den accelererende fremdrift i økonomien kan føre til bedre budgetresultater for
2011 end forventet i programmet. Hvis de midlertidige
konsolideringsforanstaltninger, der udløber ved udgangen af 2011, ikke
forlænges og suppleres af væsentlige permanente tiltag, er der dog risiko for,
at budgetmålene for 2012 ikke nås, trods de forbedrede makroøkonomiske
udsigter. Den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats i perioden
2010-2012 ligger et godt stykke under de 2,25 % af BNP, som Rådet anbefalede i
sin henstilling af 16. februar 2010 i forbindelse med proceduren for
uforholdsmæssigt store underskud. Da den økonomiske vækst og skatteindtægterne
er betydeligt større end forventet, da Rådet vedtog henstillingen, bør den
finanspolitiske indsats give mulighed for en hurtigere reduktion af
underskuddet og hurtigere fremskridt mod det mellemfristede mål. Den
mellemfristede målsætning om et strukturelt overskud på 0,5 % af BNP
forventes ikke opfyldt inden for programperioden.
(9)
I betragtning af den omfattende justering, der skal
til for at opfylde målet for underskuddet i 2012 og gøre fremskridt mod det
mellemfristede mål, samt behovet for at sikre den nødvendige samfinansiering
for at fremskynde udnyttelsen af midlerne fra EU's strukturfonde og fremme
produktive investeringer i økonomien, bliver det en vanskelig opgave at
fastlægge yderligere konsolideringsforanstaltninger. Effektivitetsforbedringer
i den offentlige sektor vil give mulighed for videre udgiftsbesparelser, uden
at kvaliteten af de offentlige serviceydelser forringes. Hvis der ikke
gennemføres yderligere reformer, vil de aldersrelaterede udgifter stige
hurtigere end EU-gennemsnittet i de kommende årtier. I juni 2010 godkendte
regeringen hovedtrækkene i en omfattende reform af socialsikrings- og pensionssystemet.
Forslaget omfattede en væsentlig forøgelse af pensionsalderen, ændringer i
pensionsberegningen og integration af statslige pensioner i den generelle
socialsikringsordning. Det er afgørende for den finanspolitiske holdbarhed på
lang sigt, at alle aspekter af disse forslag vedtages og gennemføres, og det
vil desuden kunne medvirke til at øge udbuddet af arbejdskraft, ved at der
skabes et stærkere incitament for ældre arbejdstagere til at blive på
arbejdsmarkedet, samtidig med at det vil sikre pensionernes tilstrækkelighed.
For at opnå langsigtet finanspolitisk holdbarhed skal der desuden en stærkere
finanspolitisk ramme til. I opløbet til krisen forhindrede den finanspolitiske
ramme nemlig ikke gentagne omfattende revisioner af udgiftsmålene og en
procyklisk vækst i udgifterne, der var finansieret af uforudsete indtægter. En
overdrevent stor stigning i udgifterne, finansieret af boomrelaterede
indtægter, var kilden til de store finanspolitiske ubalancer, der viste sig
under krisen, og bidrog også til en overophedning af økonomien.
(10)
Arbejdsløsheden i Litauen er en af de højeste i EU.
Den umiddelbare opgave er at sikre, at den hurtige stigning ikke bliver
strukturel. En meget stram arbejdsmarkedsregulering og faktorer i
socialsikringssystemet, der gør det mindre attraktivt at arbejde, fører til et
dårligt fungerende arbejdsmarked. Hvis de foranstaltninger, der træffes på
disse områder, kombineres med tilstrækkeligt finansierede aktive
arbejdsmarkedsforanstaltninger, kan det medvirke til at mindske risikoen for,
at den høje arbejdsløshed bliver strukturel, og reducere den omfattende sorte
økonomi.
(11)
Litauiske statsejede virksomheder tegner sig for
omkring 18 % af BNP. De viser fortsat tilbøjelighed til manglende effektivitet
og utilfredsstillende økonomiske resultater. En vellykket reform af de
statsejede virksomheder vil også styrke konkurrencen og forbedre
forretningsvilkårene. I 2010 indledte Litauen en reform i fem vigtige sektorer.
Reformen opstillede retningslinjer for aktindsigt i forbindelse med statsejede
virksomheder, der danner grundlag for regeringens ansvarlighed. Regeringens
resolution om forbedring af effektiviteten, der blev vedtaget i december 2010,
dannede yderligere en troværdig ramme om reformen. Disse tiltag er og bliver
dog rammer og retningslinjer, og i resolutionen savnes en række af de centrale
foranstaltninger, der oprindelig var foreslået, og som ville have sikret, at
regulerings- og ejerskabsfunktionerne blev adskilt.
(12)
Energiintensiteten i den litauiske økonomi er
blandt de højeste i EU. Dette hænger i vid udstrækning sammen med
boligopvarmningen, hvor dårligt vedligeholdte lejlighedsblokke tegner sig for
størstedelen af problemet. Til trods for, at der allerede i 2004 blev vedtaget
en strategi for at takle dette problem, er der kun foretaget få investeringer.
Desuden er antallet af bilejere steget kraftigt, mens indtægterne fra energi-
og transportafgifter er faldet i forhold til BNP og skatterne på
arbejdsindkomst (væsentligt mere end EU-gennemsnittet). Hvis der rettes op på
de lave energiafgifter, herunder i forbindelse med registrerings- og
ejendomsafgifterne for køretøjer, vil det støtte den finanspolitiske
konsolidering på kort sigt og samtidig give incitament til en mere effektiv
energiudnyttelse.
(13)
Generelt er reguleringsrammerne for virksomheder i
Litauen gunstige, men landet scorer forholdsvis lavt, når det gælder vilkårene
for opstart af virksomheder, tidsforbruget og omkostningerne til udstedelse af
byggetilladelser samt beskyttelsen af investorer. Hvis reglerne på disse områder
forbedres, vil det medvirke til at stimulere jobskabelsen og væksten. En reform
af konkurrencepolitikken vil forbedre vilkårene yderligere, men det går
langsomt fremad, især i energisektoren og fødevaredetailhandelen. Når den
reviderede nationale strategi for uafhængighed på energiområdet er på plads,
vil det lægge en dæmper på bekymringerne over forsyningssikkerheden og skabe
grundlag for større konkurrence i elproduktionssektoren. Gennemførelsen af den
tredje EU-lovpakke om gas- og elektricitetsmarkedet vil forbedre konkurrencen
på detailenergimarkedet. Hvad angår fødevaredetailhandelen vedtog Litauen i
2009 en lov, der forbyder detailhandelsvirksomheder at benytte unfair metoder.
Der er dog fortsat utilstrækkelig konkurrence i sektoren, delvis på grund af
sektorens struktur og en ueffektiv markedsregulering. Koncentrationen af
fødevarekæder har været stigende, og de fire største detailhandelsvirksomheder
tegnede sig for 72 % af det samlede salg i 2008.
(14)
Litauen har givet en række tilsagn under europluspagten[4]. For at styrke den
finanspolitiske holdbarhed vil landet vedtage lovgivning, der gør det lettere
for finansministeriet at opbygge reserver til vanskelige økonomiske perioder,
og som fremmer en ansvarlig inflationsbekæmpende budgetpolitik. Der er også
varslet en række vigtige foranstaltninger som led i en reform af pensions- og
socialsikringssystemet. Beskæftigelsesforanstaltningerne går især ud på at øge
beskæftigelsen, bekæmpe illegalt og sort arbejde og fremme fleksible
ansættelsesaftaler. For at forbedre virksomhedsvilkårene har Litauen givet
tilsagn om at styrke erhvervsinspektoraterne, øge transparensen og reducere den
administrative byrde, der påhviler virksomhederne. Disse tilsagn henviser til
alle fire områder i pagten. Generelt afspejler de reformdagsordenen i
konvergensprogrammet og det nationale reformprogram. Rækken af foranstaltninger
på beskæftigelsesområdet vil, såfremt de gennemføres, yde et velkomment bidrag
til øget efterspørgsel efter arbejdskraft. Disse tilsagn er blevet vurderet og
taget i betragtning i henstillingerne.
(15)
Kommissionen har vurderet konvergensprogrammet og
det nationale reformprogram, herunder tilsagnene under europluspagten[5]. Den har ikke blot taget hensyn
til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i
Litauen, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler
og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring
i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale
beslutninger. På denne baggrund mener Kommissionen, at der bør fastsættes
nærmere foranstaltninger for at sikre, at budgetmålene for 2012 opfyldes. Der
bør også tages yderligere skridt til at ændre pensionssystemet for at styrke
den finanspolitiske holdbarhed og tilskynde folk til at blive længere på
arbejdsmarkedet, forbedre arbejdsmarkedets funktion, gennemføre reformpakken om
statsejede virksomheder, forbedre energieffektiviteten og hæve den lave skat på
energiforbruget samt styrke konkurrencen i visse sektorer.
(16)
På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen
til Rådets henstilling af 2. juni 2010 i medfør af artikel 126, stk. 7, i
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har Rådet undersøgt
2011-opdateringen af Litauens konvergensprogram, og Rådets udtalelse[6] afspejles især i henstillingens
nr. 1) og 2). Under hensyntagen til Det Europæiske Råds konklusioner af 25.
marts 2011 har Rådet gennemgået Litauens nationale reformprogram,
HENSTILLER, at Litauen i perioden
2011-2012 træffer foranstaltninger med henblik på følgende:
1)           Litauen bør vedtage yderligere
finanspolitiske foranstaltninger af permanent karakter i forbindelse med
2012-budgettet for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud.
Håndhævelsen af skattelovgivningen bør styrkes, og det økonomiske opsving bør
udnyttes fuldt ud til at nedbringe underskuddet hurtigere og gøre fremskridt
hen imod det mellemfristede mål med mindst 0,5 % af BNP om året. Den
finanspolitiske ramme bør styrkes, især ved at der indføres håndhævelige og
bindende udgiftslofter i budgetrammen på mellemlang sigt.
2)           Den foreslåede lovgivning til
gennemførelse af pensionssystemreformen bør vedtages. For at øge deltagelsen på
arbejdsmarkedet bør der tages skridt til at fjerne de skattemæssige elementer,
der gør det mindre attraktivt at arbejde for personer, der har nået eller
nærmer sig pensionsalderen.
3)           Der bør skabes øget fleksibilitet på
arbejdsmarkedet, ved at arbejdsloven ændres, så den bliver mere fleksibel og
tillader en bedre udnyttelse af tidsbegrænsede kontrakter. Den relevante
lovgivning, særlig loven om kontanthjælpsydelser, bør ændres for at sikre, at
socialsikringssystemet ikke indeholder elementer, der gør det mindre attraktivt
at arbejde.
4)           Alle aspekter af reformpakken om
statsejede virksomheder bør gennemføres inden udgangen af 2011, herunder
adskillelse af regulerings- og ejerskabsfunktioner, klare virksomhedsmål, øget
åbenhed og adskillelse af forretningsmæssige og andre aktiviteter.
5)           Bygningernes energieffektivitet bør
forbedres gennem en hurtig gennemførelse af holdingfonden, og skattebyrden bør
flyttes over på energiforbruget, i første omgang via afgifterne på registrering
og ejerskab af passagerkøretøjer.
6)           Der bør tages skridt til at forbedre
vilkårene for opstart af nye virksomheder og udstedelsen af byggetilladelser
samt til at styrke konkurrencen i energisektoren og detailhandelen.
Udfærdiget i Bruxelles, den
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT C … af …, s…
[3]               Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af
19. maj 2011.
[4]               Nærmere oplysninger om tilsagnene i europluspagten
findes i SEK(2011) 723.
[5]               SEK(2011) 723.
[6]               Jf. artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr.
1466/97.


				|

		52013PC0388

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om ophævelse af beslutning 2004/918/EF om et uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn /* COM/2013/0388 final - 2013/ () */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om ophævelse af beslutning 2004/918/EF om et
uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 12,
under henvisning til henstilling fra
Kommissionen og
ud fra følgende betragtninger:
(1)       Rådet fastslog den 5. juli
2004 i henhold til artikel 104, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det
Europæiske Fællesskab (TEF), at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud
i Ungarn, og vedtog i henhold til artikel 104, stk. 7, i TEF en henstilling med
henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til
ophør senest i 2008[1].
(2)       Den 18. januar 2005
konstaterede Rådet i henhold til artikel 104, stk. 8, i TEF, at Ungarn ikke
havde truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af dets
henstilling, og udstedte en ny henstilling efter artikel 104, stk. 7, i TEF den
8. marts 2005, hvori det bekræftede fristen, nemlig 2008, for korrektionen af
det uforholdsmæssigt store underskud. Den 8. november 2005 fastslog Rådet, at
Ungarn for anden gang ikke havde efterkommet henstillingerne i henhold til
artikel 104, stk. 7, i TEF. Det rettede derfor en tredje henstilling i henhold
til artikel 104, stk. 7, i TEF til Ungarn den 10. oktober 2006, hvori fristen
for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud blev udsat til 2009.
Den 7. juli 2009 konkluderede Rådet, at de ungarske myndigheder kunne anses for
at have truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af henstillingen
fra oktober 2006, og reviderede på baggrund af den alvorlige økonomiske nedgang
henstillingen efter artikel 104, stk. 7, i TEF og satte igen en ny frist for
korrektionen, nemlig 2011. Den 27. januar 2010 konkluderede Kommissionen, at
Ungarn havde truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets
seneste henstillinger, hvilket Rådet tilsluttede sig i sine konklusioner den
16. februar 2010, men henledte opmærksomheden på en række betydelige
risici.
(3)       I overensstemmelse med
artikel 126, stk. 8, i TEUF fastslog Rådet den 24. januar 2012, at Ungarn ikke
havde truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets
henstilling fra juli 2009 inden for den frist, der var fastlagt i nævnte
henstilling. Selv om traktatens referenceværdi på 3 % af BNP ikke blev
overskredet i 2011, var dette ikke baseret på en strukturel og holdbar
korrektion, men afhang af betydelige engangsindtægter. Dette var ledsaget af en
anslået kumuleret strukturel forværring i 2010 og 2011 på mere end 2 % af
BNP i forhold til en anbefalet kumuleret finanspolitisk forbedring på
0,5 % af BNP. Selv om myndighederne i 2012 var i færd med at gennemføre
strukturelle foranstaltninger, der i vidt omfang forventedes at opveje den
tidligere forværring, vil traktatens referenceværdi på 3 % af BNP også i 2012
blive overholdt udelukkende takket være engangsforanstaltninger svarende til
ca. 1 % af BNP og vil i 2013 formodentlig blive overskredet.
(4)       Den 13. marts 2012 vedtog Rådet
i henhold til artikel 126, stk. 7, i TEUF en ny henstilling til Ungarn om
bringe det uforholdsmæssigt store underskud til ophør senest i 2012. De
ungarske myndigheder blev især anmodet om at træffe følgende foranstaltninger:
i) bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest
i 2012 på en troværdig og holdbar måde; ii) iværksætte en yderligere
finanspolitisk indsats på mindst ½ % af BNP for at sikre, at man når
underskudsmålet for 2012 på 2,5 % af BNP; og iii) at træffe de nødvendige
yderligere foranstaltninger af strukturel art, der er behov for til at sikre,
at underskuddet i 2013 forbliver et godt stykke under tærsklen på 3 % af
BNP. Samtidig blev det henstillet, at den offentlige gældskvote hurtigst muligt
skulle bringes tilbage på en nedadgående kurs for at sikre tilstrækkelige
fremskridt henimod opfyldelsen af gældsreduktionsmålet. Budgettilpasningen
skulle også støttes af de foreslåede forbedringer af rammerne for den
finanspolitiske styring. Rådet fastsatte den 13. september 2012 som frist for
den ungarske regering til at træffe virkningsfulde foranstaltninger. Også den
13. marts 2012 besluttede Rådet at suspendere en del af forpligtelserne fra
Samhørighedsfonden for 2013 til Ungarn (i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets
forordning (EF) nr. 1084/2006).
(5)       Den 30. maj 2012 konkluderede
Kommissionen på grundlag af konvergensprogrammet for 2012 og en yderligere
specificering af spareforanstaltningerne, at Ungarn havde truffet
virkningsfulde foranstaltninger med hensyn til korrektionen af det
uforholdsmæssigt store underskud. Navnlig forventedes det offentlige underskud
at nå 2,5 % af BNP i 2012 og forblive et godt stykke under traktatens
referenceværdi på 3 % af BNP i 2013 i overensstemmelse med Rådets henstilling
fra marts. Det blev desuden bekræftet, at der var gjort visse fremskridt med at
forbedre rammerne for den finanspolitiske styring, selv om de generelle
fremskridt på dette område kunne anses for at have været langsomme. På den
baggrund vedtog Kommissionen den 30. maj et forslag om at ophæve suspensionen
af forpligtelserne fra Samhørighedsfonden. Den 22. juni 2012 tilsluttede Rådet
sig denne vurdering og vedtog en afgørelse om ophævelse af suspensionen af
forpligtelserne fra Samhørighedsfonden.
(6)       I henhold til artikel 4
i protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud,
der er knyttet som bilag til traktaterne, er det Kommissionens ansvar at
tilvejebringe de data, der skal benyttes til gennemførelse af proceduren. Som
led i gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette
oplysninger om offentligt underskud og offentlig gæld og andre relaterede
variabler to gange årligt, nemlig inden den 1. april og inden den 1.
oktober, jf. artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af
25. maj 2009 om gennemførelse af den protokol om proceduren i
forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab[2].
(7)       Når det overvejes, om en
afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud bør ophæves, vedtager Rådet en
afgørelse på grundlag af indberettede data. Desuden bør en afgørelse om
eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud alene ophæves, hvis
Kommissionens prognoser viser, at underskuddet ikke vil overstige traktatens
referenceværdi på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden[3].
(8)       På grundlag af de af
Kommissionen (Eurostat) fremlagte data i overensstemmelse med artikel 14 i
forordning (EF) nr. 479/2009 efter indberetning fra Ungarn inden den 1. april
2013, Kommissionens prognose fra foråret 2013 og vurderingen af yderligere
korrigerende foranstaltninger, der blev vedtaget den 13. maj 2013 i et
regeringsdekret, er følgende konklusioner begrundede:
–
I 2012 udgjorde det offentlige underskud til
1,9 % af BNP på baggrund af en betydelig finanspolitisk indsats. Dette
resultat blev også opnået takket være engangsindtægter på ¾ % af BNP,
herunder de større end budgetterede engangsindtægter på 0,2 % af BNP i
relation til yderligere overførsel af aktiver fra den private til den
offentlige pensionssøjle. Det vedtagne budget for 2012 sigtede mod et underskud
på 2,5 % af BNP på grundlag af en vækst på 0,5 %. Budgettet indeholdt
en ekstraordinær reserve på 1,1 % af BNP og en lang række konsolideringsforanstaltninger,
navnlig: i) indtægtsforøgende foranstaltninger på ca. 1¾ % af BNP,
herunder forhøjelser af indirekte skatter og socialsikringsbidrag, ii)
strukturelle foranstaltninger på udgiftssiden på ¾ % af BNP som f.eks. en
revision af sociale ydelser, og iii) udgiftsbegrænsninger på ¼ % af BNP i
den offentlige sektor, herunder en nominel fastfrysning af lønninger i de
fleste sektorer. For at opveje de stadig ringere vækstudsigter vedtog
regeringen to centrale yderligere korrigerende pakker i april og oktober (svarende
til i alt 0,7 % af BNP), som hovedsageligt omfatter yderligere
nedskæringer i bevillingerne til budgetinstitutioner, hvoraf ca. halvdelen er
blevet gennemført. Desuden blev saldoen for den lokale offentlige sektor
forbedret med ca. 0,7 % af BNP sammenlignet med de budgetterede planer,
hovedsagelig på grund af deres lave investeringsaktivitet. I forbindelse med
situationsrapporten fra oktober 2012 om proceduren i forbindelse med
uforholdsmæssigt store underskud EDP blev det officielle underskudsmål for 2012
opjusteret fra 2,5 % til 2,7 % af BNP. Generelt har de effektivt
gennemførte korrigerende foranstaltninger på ca. 3 % af BNP, der er
vedtaget af centralregeringen, og forbedringen af den lokale offentlige sektors
saldo på sigt ført til et underskud på 1,9 % af BNP, dvs. at resultatet er
0,6 % af BNP bedre end det oprindelige underskudsmål. Aktiveringen af de
budgetterede ekstraordinære reserver har opvejet budgetafvigelserne, som til
dels skyldes, at de makroøkonomiske forhold har været ringere end forventet.
–
I det ungarske konvergensprogram for 2013 forventes
det offentlige underskud at blive på 2,7 % af BNP i både 2013 og 2014. I
Kommissionens prognose fra foråret 2013 er der dog forudset et underskud på
3,0 % af BNP i 2013 og 3,3 % af BNP i 2014, hvilket tyder på, at det
uforholdsmæssigt store underskud ikke er blevet bragt til ophør på en varig
måde. Den 13. maj 2013 efter forelæggelsen af Kommissionens prognose fra
foråret 2013 vedtog den ungarske regering yderligere korrigerende
foranstaltninger, der brutto svarer til ca. 0,3 % og 0,7 % af BNP for
henholdsvis 2013 og 2014. I Kommissionens opdaterede finanspolitiske vurdering,
hvori der tages hensyn til disse yderligere korrigerende foranstaltningers
positive indvirkning på nettounderskuddet, forventes der et underskud på
2,7 % i 2013 og 2,9 % i 2014. Derfor forventes underskuddet at
forblive under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i løbet af
prognoseperioden. Ifølge Kommissionens skøn vil den konjunkturkorrigerede
budgetsaldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige
foranstaltninger, desuden ligge på - ¾ % og -1½ % af BNP i 2013 og
2014 og dermed være i overensstemmelse med den ungarske mellemfristede
målsætning på -1,7 % af BNP.
–
Gældskvoten faldt fra et højdepunkt på næsten
82 % i 2010 til 79,2 % i 2012 takket være betydelige
engangskapitaloverførsler i forbindelse med afskaffelsen af den obligatoriske
private pensionssøjle og en række konsolideringsforanstaltninger Ifølge
konvergensprogrammet for 2013 vil gældskvoten fortsat falde til 78,1 % og
77,2 % i henholdsvis 2013 og 2014 og derefter fortsætte med at falde. Selv
når der tages højde for virkningen af de nye konsolideringsforanstaltninger,
der blev vedtaget den 13. maj 2013, forudser Kommissionen, at gældskvoten kommer
til at ligge ca. 1 procentpoint højere i både 2013 og 2014.
(9)       Hvad angår den
finanspolitiske styring opfordrede Rådet de ungarske myndigheder til at
fastlægge en reelt bindende mellemfristet ramme og udvide finansrådets
analytiske kompetencer, så det får vetoret for det årlige budget. I
konvergensprogrammet for 2013 bebudes det, at man vil arbejde videre på dette
område i efteråret 2013. Fremskridtene vil fortsat blive nøje overvåget inden
for rammerne af det europæiske semester.
(10)     Rådet erindrer om, at Ungarn
fra 2013, altså året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store
underskud, bør opretholde en finanspolitisk linje, der er i overensstemmelse
med den mellemfristede målsætning, herunder overholde benchmarket for udgifter
og gøre tilstrækkelige fremskridt henimod overholdelse af gældskriteriet i
overensstemmelse med artikel 2, stk. 1a, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97
af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i
forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[4].
(11)     I henhold til traktatens
artikel 126, stk. 12, skal en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt
stort underskud ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den
pågældende medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.
(12)     Efter Rådets opfattelse er det
uforholdsmæssigt store underskud i Ungarn blevet korrigeret, og beslutning
2004/918/EF bør derfor ophæves —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ud fra en samlet vurdering kan det
konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Ungarn er
blevet korrigeret.
Artikel 2
Beslutning 2004/918/EF ophæves.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til Ungarn.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               Alle dokumenter i relation til proceduren i forbindelse
med uforholdsmæssigt store underskud for Ungarn kan findes på:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/hungary_en.htm
[2]               EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1.
[3]               I overensstemmelse med ”Specifikationer om
gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for
stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form” som vedtaget af Det
Økonomiske og Finansielle Udvalg den 3. september 2012. Se også:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf

[4]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.


title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Ungarns opdaterede konvergensprogram, 2005-2008

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52006SC0024

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Ungarns opdaterede konvergensprogram, 2005-2008  /* SEK/2006/0024 endelig udg. */

	Bruxelles, den 11.1.2006SEK(2006) 24 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Ungarns opdaterede konvergensprogram, 2005-2008(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEBaggrundStabilitets- og vækstpagten, der trådte i kraft den 1. juli 1998, bygger på målet om sunde offentlige finanser som et middel til at skabe bedre forudsætninger for stabile priser og en stærk, bæredygtig vækst, der kan skabe flere arbejdspladser. Denne pagt blev ændret for første gang i 2005 med en reform, der anerkendte det bidrag, pagten kan yde til at fremme finanspolitisk disciplin, men samtidig tog sigte på at styrke dens effektivitet og økonomiske fundament samt skabe sikkerhed for holdbare offentlige finanser på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i denne pagt, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen og årlige opdateringer af disse programmer (de medlemsstater, der har indført den fælles valuta, skal fremlægge (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og de medlemsstater, der endnu ikke har indført den, skal fremlægge (opdaterede) konvergensprogrammer). Ungarns første konvergensprogram blev forelagt i maj 2004. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet udtalelse om det den 5. juli 2004 efter en henstilling fra Kommissionen og efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. Efter samme procedure skal de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderes af Kommissionen og gennemgås af det ovennævnte udvalg, mens Rådet også kan undersøge dem.I disse programmer skal medlemsstaterne opstille en mellemfristet målsætning for deres budgetstilling og redegøre for de politiske foranstaltninger, de vil iværksætte for at opnå og fastholde den, med angivelse af, hvilke økonomiske antagelser de bygger på. Efter reformen af stabilitets- og vækstpagten skal den mellemfristede målsætning differentieres for hvert enkelt land på baggrund af de økonomiske og budgetmæssige forskelle i EU, også hvad angår den finanspolitiske risiko for manglende holdbarhed. Reformen indebar også et krav om en mere symmetrisk tilgang til finanspolitikken over hele konjunkturforløbet med øget budgetdisciplin i økonomiske opgangsperioder, mens der ved midlertidige afvigelser fra den mellemfristede målsætning eller tilpasningskurs kan tages hensyn til "større strukturreformer" med verificerbare indvirkninger på den langsigtede holdbarhed.Under hensyn til de prognoser, Kommissionens tjenestegrene opstillede i efteråret 2005, adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til vurdering af det potentielle output og konjunkturkorrigerede saldi samt de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der er inkluderet i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008, har Kommissionen gennemgået den opdatering af konvergensprogrammet, Ungarn netop har fremlagt, og på grundlag af nedenstående vurdering vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse om det.Vurdering(1) 2005-opdateringen af Ungarns konvergensprogram blev forelagt Rådet og Kommissionen den 1. december. Det dækker årene fra 2005 til 2008. Det opdaterede program følger stort set den model for stabilitets- og konvergensprogrammer, der opstilles i den nye adfærdskodeks. Den giver alle de obligatoriske oplysninger og størsteparten af de fakultative data ifølge den nye adfærdskodeks, men der er dog visse uoverensstemmelser med ENS95 vedrørende behandlingen af FISIM og registreringen af militærudgifter. Programmet indeholder ingen detaljerede data om tidligere og forventede engangsposter. Det fastsætter heller ikke eksplicit den mellemfristede målsætning for budgetstillingen som krævet i adfærdskodeksen.(2) Den 5. juli 2004 fastslog Rådet, at Ungarn havde et uforholdsmæssigt stort underskud, og afgav efter artikel 104, stk. 7, henstilling om, at det blev korrigeret. Efter i januar 2005 at have fastslået, at dets henstilling ikke var blevet efterkommet, afgav Rådet den 8. marts 2005 nye henstillinger efter artikel 104, stk. 7, hvori den gentog, at der skulle rettes op på det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008, hvilket er det år, de ungarske myndigheder havde sat som mål i konvergensprogrammet fra maj 2004 og fastholdt i opdateringen fra december 2004 i overensstemmelse med tilpasningskursen i denne opdatering. Bl.a. henstillede Rådet til de ungarske myndigheder, at de skulle træffe effektive foranstaltninger til at opfylde underskudsmålet for 2005 og gøre timingen og gennemførelsen af eventuelle skattenedsættelser betinget af, at underskudsmålene for årene 2005-2008 blev opfyldt. Det samme synspunkt kom til udtryk i Rådets udtalelse om 2004-opdateringen af konvergensprogrammet, der også blev vedtaget den 8. marts 2005. Den 8. november 2005 fastslog Rådet ved en beslutning efter artikel 104, stk. 8, at Ungarn ikke havde efterkommet Rådets henstillinger fra marts. Det er nu nødvendigt, at Rådet afgiver en ny henstilling efter artikel 104, stk. 7, om korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud.(3) Efter vedtagelsen af en omfattende økonomisk reformpakke i midten af 1990'erne fulgte en periode med høje, stabile vækstrater og lavere inflation, der blev understøttet af en sund makroøkonomisk politik og relevante strukturreformer. Men i 2001 begyndte de offentlige udgifter at stige kraftigt, og generøse lønaftaler resulterede i betydelige makroøkonomiske uligevægte. Selv om væksten nu er blevet mere afbalanceret, og løn- og inflationsstigningerne er taget af i forhold til 2003, kæmper Ungarn fortsat med store underskud på budgettet og betalingsbalancen. I opdateringen forventes en stabil BNP-vækst i faste priser på omkring 4 %, og den vil i programperioden bl.a. blive drevet af investeringerne og eksporten. Dette vækstscenario stemmer stort set overens med de prognoser, Kommissionens tjenestegrene opstillede i efteråret[3]. Men forventningerne for det sidste år i programperioden, hvor der ifølge Kommissionens beregninger baseret på den i fællesskab aftalte metode bliver et positivt outputgab, forekommer noget optimistiske. På denne baggrund forekommer vækstprognoserne i opdateringen plausible, men noget optimistiske hen imod slutningen af programperioden. Opdateringens mellemfristede prognose for underskuddet på betalingsbalancen virker plausibel, selv om den forventede nedbringelse afhænger af, at den skrappe finanspolitiske stramning, der tales om i opdateringen, gennemføres sammen med strukturreformer, der kan bringe det potentielle output i vejret. Opdateringens inflationsprognoser falder helt i tråd med Kommissionens.(4) Den ungarske pengepolitik går fortsat ud på at kombinere inflationsmål med en valutabinding. Konvergensprogrammet bekræfter, at Ungarn fastholder 2010 som det år, hvor Ungarn vil slutte sig til euroområdet. Efter at have toppet på over 7 % ved midten af 2004 i forhold til samme tidspunkt året før faldt inflationen hurtigt ned til under 4 % i første halvdel af 2005. De aftagende reallønsstigninger og den faldende indenlandske efterspørgsel har sammen med en stærkere importkonkurrence efter tiltrædelsen af EU bidraget til at få inflationstakten bragt ned. Den stigende tendens i forint-kursen over for euroen vendte i oktober 2005, hvor en stigende frygt blandt investorerne for et finanspolitisk skred og øget usikkerhed om, hvornår euroen vil blive indført, gav stødet til en gradvis depreciering. Ved midten af december 2005 lå forinten 3 % under den kurs, den havde ved årets begyndelse. De lange rentesatser i Ungarn ligger fortsat et godt stykke over renterne i de andre nye medlemsstater. Efter et gradvist fald fra 7,2 % i januar til 5,6 % i september 2005, der bl.a. skyldtes en forbedring af tilliden på markederne, steg obligationsafkastet (og spændet) over for euroområdet kraftigt i oktober og har siden da ligget på omkring 7 %, til dels som en reaktion på øget frygt blandt investorerne for et finanspolitisk skred.(5) Det opdaterede program fastholder 2008 som måldatoen for at få bragt det uforholdsmæssige underskud ud af verden. Den forventede udvikling i underskuddet er 6,1 % af BNP i 2005, 4,7 % i 2006, 3,3 % i 2007 og 1,9 % i 2008, hvilket svarer til en årlig nedbringelse på 1,4 procentpoint af BNP. Den primære saldo følger en tilsvarende tidsprofil. Der er i disse budgetprognoser ikke taget hensyn til engangsposter (især militærindkøb på 0,3 procentpoint af BNP i både 2006 og 2007) og virkningen af Eurostats beslutning af 2. marts 2004 om klassificeringen af fuldt finansierede pensionsordninger, der ligger på mellem 1 og 1,5 % af BNP, og som vil blive indregnet i opdateringen i foråret 2007[4]. Det kraftige fald i indtægtskvoten på ca. 3,5 procentpoint af BNP, der hovedsagelig skyldes den netop indførte femårige skattenedsættelsesstrategi, ventes at blive mere end opvejet af et fald i udgiftskvoten på ca. 7,5 procentpoint af BNP fra 2005 til 2008.(6) 2005-målet blev forhøjet i september 2005 af de ungarske myndigheder fra de 3,6 % af BNP, der var indeholdt i opdateringen fra december 2004, til 6,1 % af BNP. Af Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2005 fremgår det, at dette reviderede mål for 2005 var inden for rækkevidde. De seneste disponible kontantdata bekræfter dette synspunkt.(7) I opdateringen forudses en forbedring af den strukturelle saldo fra -5,7 % af BNP i 2005 til -2,1 % af BNP i 2008 (heri ikke medregnet virkningerne af pensionsreformen og engangsposterne). Den mellemfristede målsætning kan ikke udledes af de budgetprognoser, der opstilles i programmet.(8) Det er umuligt at vurdere de kort- og mellemfristede budgetvirkninger af de strukturforanstaltninger, der skitseres i programmet, navnlig inden for den offentlige sektor og sundheds- og uddannelsessektoren, fordi der ikke er sat tal på dem. Desuden kan de budgetmæssige virkninger blive værre end forventet i programmet, ikke mindst på baggrund af, at man tidligere gentagne gange ikke har kunnet opfylde målene. I deres efterårsprognose forudså Kommissionens tjenestegrene et underskud på 6,7 % af BNP (heri medregnet militærflyene), hvilket kan betyde, at trendunderskuddet kan blive højere end forudset i programmet. I 2006 er udgiftsstramningerne på 4 procentpoint af BNP i forhold til 2005-budgettet ikke baseret på klart definerede og kvantificerede foranstaltninger. I de sidste år vil der kunne opstå regnskabsproblemer og merudgifter i forbindelse med flytningen af investeringer i motorveje til OPP-projekter, det forventede rentefald kommer måske slet ikke, og der er usikkerhed om skattereformens virkninger - den kan muligvis resultere i lavere indtægter.(9) I betragtning af ovenstående risikovurdering må den budgetstrategi, der er indeholdt i programmet, dokumenteres nærmere, for at man kan forvisse sig om, at den vil føre til den korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden 2008, som Rådet henstillede til.(10) Gældskvoten forudses at stige til 58,4 % af BNP i 2006 og derefter at falde til 56,2 % af BNP ved programperiodens udgang som følge af den kontinuerlige nedbringelse af det offentlige underskud. Når man også tager hensyn til de kumulerede udgiftsvirkninger af pensionsreformen, der udgør en udgiftsbyrde på fra 3 % i 2004 til 6 % i 2008, vil gældskvoten overstige referenceniveauet på 60 %. En sammenligning mellem den prognose, Kommissionens tjenestegrene opstillede i efteråret 2004, og den aktuelle opdatering viser, at hovedforskellene i den vurdering, der anlægges af udviklingen i gældskvoten, ligger i, at budgetprognoserne er mere optimistiske i opdateringen.(11) Hvad angår de offentlige finansers holdbarhed, ser Ungarn ud til at stå over for en høj risiko på grund af de forventede budgetudgifter til den aldrende befolkning. Bruttogældskvoten ligger i dag tæt på referenceniveauet og ventes at ville stige i årene frem til 2050. Ungarn gennemførte pensionsreformer i slutningen af 1990'erne med det formål at dæmme op for fremtidige stigninger i pensionsudgifterne, hvilket bidrog til at mindske budgetvirkningen af befolkningens aldring. Stigningerne i statens pensionsudgifter kan dog blive større end forudset i opdateringen, hvilket bør give anledning til, at man nøje overvåger de faktorer, der kan antages at udløse sådanne udgiftsstigninger, og udviklingen i pensioner og andre aldersrelaterede udgifter. Desuden er det nuværende store strukturelle underskud med til at øge risiciene for holdbarheden. Det er derfor nødvendigt at gennemføre en omfattende konsolidering af de offentlige finanser på mellemlang sigt og styrke budgetstillingen yderligere for at mindske risiciene for de offentlige finanser[5].(12) De planlagte foranstaltninger inden for de offentlige finanser, der skitseres i opdateringen, stemmer ikke overens med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer, der er inkluderet i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Ungarn har ikke efterkommet Rådets anden henstilling af 8. marts 2005 efter artikel 104, stk. 7, inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, således som Rådet traf beslutning om den 8. november 2005 på grundlag af traktatens artikel 104, stk. 8. Opdateringen opererer med en flerårig ramme, der sigter mod at få rettet op på det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008, selv om der er sandsynlighed for, at budgetresultaterne bliver værre end forudset, og de detaljerede data og tal, der er nødvendige for at kunne vurdere strukturforanstaltningernes kort- og mellemfristede virkninger, mangler.(13) Ungarns nationale reformprogram, som blev fremlagt den 14. oktober 2005 som led i den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, peger på en gradvis og fortsat nedbringelse af det offentlige underskud som den største udfordring, landet står over for. Budgetvirkningerne af reformforanstaltningerne i det nationale reformprogram er afspejlet i budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet, når der er tale om skattenedsættelserne. Opdateringen beskriver det nyligt vedtagne femårige skattenedsættelsesprogram og fremlægger en række planer for reform af den offentlige sektor uden dog at sætte de nødvendige data og tal på. Disse planer stemmer stort set overens med det nationale reformprogram, der blev fremlagt den 14. oktober 2005.(14) I lyset af ovenstående vurdering vil det være hensigtsmæssigt, at Ungarn senest den 1. september 2006 fremlægger en revideret opdatering af konvergensprogrammet, der identificerer konkrete strukturelle foranstaltninger, som stemmer fuldt overens med landets mellemfristede tilpasningskurs. I mellemtiden bør Ungarn gøre det fornødne for at opfylde budgetmålsætningerne for 2006 og årene derefter.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Ungarns opdaterede konvergensprogram, 2005-2008RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[6], særlig artikel 9, stk. 3,under henvisning til henstilling fra Kommissionen,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:1.  Den [24. januar 2006] gennemgik Rådet Ungarns opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2005-2008. Det opdaterede program følger i store træk den model for stabilitets- og konvergensprogrammer, der er fastlagt i den nye adfærdskodeks. Det indeholder alle de obligatoriske data, der kræves i den nye adfærdskodeks, og desuden de fleste af de fakultative data, men der er visse uoverensstemmelser med E NS95 vedrørende behandlingen af FISIM og registreringen af militærudgifter. Programmet indeholder ingen oplysninger om tidligere og forventede fremtidige engangsposter. Det fastsætter heller ikke eksplicit den mellemfristede målsætning for budgetstillingen som krævet i adfærdskodeksen.2.  Efter vedtagelsen af en omfattende økonomisk reformpakke i midten af 1990'erne fulgte en periode med høje, stabile vækstrater og lavere inflation, der blev understøttet af en sund makroøkonomisk politik og hensigtsmæssige strukturreformer. Men i 2001 begyndte de offentlige udgifter at stige kraftigt, og generøse lønaftaler resulterede i betydelige makroøkonomiske uligevægte. Selv om væksten nu er blevet mere afbalanceret, og løn- og inflationsstigningerne er taget af i de senere år, kæmper Ungarn fortsat med store underskud på budgettet og betalingsbalancen. I det makroøkonomiske scenario, der blev fremlagt i forbindelse med opdateringen i december 2005, blev det forudset, at den reale BNP-vækst ville blive drevet af investeringerne og eksporten og holde sig på omkring 4 % i resten af programperioden. Vurderet med udgangspunkt i de oplysninger, der foreligger på nuværende tidspunkt, synes dette scenario at bygge på plausible væksthypoteser, men forekommer optimistisk i det sidste af årene. Den forventede nedbringelse af underskuddet på betalingsbalancen afhænger af, at den skrappe finanspolitiske stramning føres ud i livet sammen med strukturreformer, der kan få det potentielle output i vejret. Programmets inflationsprognoser virker realistiske.3.  Den 5. juli 2004 fastslog Rådet ved en beslutning, at Ungarn havde et uforholdsmæssigt stort underskud, og henstillede på grundlag af artikel 104, stk. 7, til, at der blev rettet op på det senest i 2008 i overensstemmelse med den tilpasningskurs, der er fastlagt i Ungarns konvergensprogram fra maj. Efter i januar 2005 ved en beslutning efter artikel 104, stk. 8, at have fastslået, at Ungarn ikke havde efterkommet dets henstilling, afgav Rådet den 8. marts 2005 en ny henstilling efter artikel 104, stk. 7, hvori det fastholdt, at der skulle være rettet op på det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008. Rådet henstillede til de ungarske myndigheder, at de skulle træffe effektive foranstaltninger til at opfylde underskudsmålet for 2005 som fastsat i det opdaterede konvergensprogram og gøre timingen og gennemførelsen af eventuelle skattenedsættelser betinget af, at underskudsmålene i samme opdaterede konvergensprogram blev opfyldt. Det samme synspunkt kom til udtryk i Rådets udtalelse om 2004-opdateringen af konvergensprogrammet, der også blev vedtaget den 8. marts 2005. Det opdaterede program fastholder 2008 som måldatoen for at korrigere underskuddet. Opdateringen forventer følgende udvikling i det offentlige underskud: 6,1 % af BNP i 2005, 4,7 % af BNP i 2006, 3,3 % af BNP i 2007 og 1,9 % af BNP i 2008, hvilket svarer til en årlig nedbringelse på 1,4 procentpoint af BNP. Den primære saldo følger en tilsvarende tidsprofil. Der er i disse budgetprognoser ikke taget hensyn til engangsposter og virkningen af Eurostats beslutning af 2. marts 2004 om klassificeringen af fuldt finansierede pensionsordninger, der ligger på mellem 1 og 1,5 % af BNP, og som vil blive indregnet i opdateringen i foråret 2007[7]. 2005-målet blev forhøjet i september 2005 af de ungarske myndigheder fra de 3,6 % af BNP, der var indeholdt i opdateringen fra december 2004, til 6,1 % af BNP. Af Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2005 fremgår det, at dette reviderede mål for 2005 var inden for rækkevidde. De seneste disponible kontantdata bekræfter dette synspunkt.4.  I opdateringen forudses en forbedring af den strukturelle saldo fra -5,7 % af BNP i 2005 til -2,1 % af BNP i 2008 (heri ikke medregnet virkningerne af pensionsreformen). Der kan ikke udledes nogen mellemfristet budgetmålsætning af budgetfremskrivningerne i programmet.5.  Virkningerne for budgettet kan blive meget værre end forudset i programmet, eftersom udgiftsstramningen i 2006 og strukturtilpasningerne i de sidste år af programperioden ikke er baseret på klart definerede og kvantificerede foranstaltninger. Desuden er der flere risikomomenter, der kan bringe denne strategi i fare.6.  I lyset af denne risikovurdering er der behov for en nærmere dokumentation for den budgetstrategi, der er fastlagt i programmet, for at sikre, at den i overensstemmelse med Rådets henstillinger kan føre til en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008, som er det sidste programår.7.  Gældskvoten anslås at være nået op på 57,7 % af BNP i 2005. I programmet forventes gældskvoten at aftage med ca. 1,5 procentpoint over hele programperioden. Men i betragtning af de ovennævnte risikomomenter i relation til budgetmålene er der sandsynlighed for, at udviklingen i gældskvoten bliver mindre gunstig end forudset i programmet.8.  Hvad angår de offentlige finansers holdbarhed, ser Ungarn ud til at stå over for en høj risiko på grund af de forventede budgetudgifter til den aldrende befolkning. Bruttogældskvoten ligger i dag tæt på referenceniveauet og ventes at ville stige i årene frem til 2050. Ungarn gennemførte pensionsreformer i slutningen af 1990'erne med det formål at dæmme op for fremtidige stigninger i pensionsudgifterne, hvilket bidrog til at reducere budgetvirkningen af befolkningens aldring. Stigningerne i statens pensionsudgifter kan dog blive større end forudset i opdateringen, hvilket bør give anledning til, at man nøje overvåger de faktorer, der kan antages at udløse sådanne udgiftsstigninger, og udviklingen i pensioner og andre aldersrelaterede udgifter. Desuden er det nuværende store strukturelle underskud med til at øge risikoen for holdbarheden. Det er derfor nødvendigt at gennemføre en omfattende konsolidering af de offentlige finanser på mellemlang sigt og styrke budgetstillingen yderligere for at mindske risiciene for holdbarheden i de offentlige finanser[8].9.  De planlagte foranstaltninger inden for de offentlige finanser, der skitseres i opdateringen, stemmer ikke overens med de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer, der er inkluderet i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Ungarn har ikke efterkommet Rådets anden henstilling af 8. marts 2005 efter artikel 104, stk. 7, inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, således som Rådet traf beslutning om den 8. november 2005 på grundlag af traktatens artikel 104, stk. 8. Opdateringen opererer med en flerårig ramme, der sigter mod at få rettet op på det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2008, selv om der er sandsynlighed for, at budgetresultaterne bliver værre end forudset.10.  Ungarns nationale reformprogram, som blev fremlagt den 14. oktober 2005 som led i den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, peger på en gradvis og fortsat nedbringelse af det offentlige underskud som den største udfordring, landet står over for. Budgetvirkningerne af reformforanstaltningerne i det nationale reformprogram er afspejlet i budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet, når der er tale om skattenedsættelserne. Opdateringen beskriver det nyligt vedtagne femårige skattenedsættelsesprogram og fremlægger en række planer for reform af den offentlige sektor uden dog at sætte de nødvendige data og tal på. Disse planer stemmer stort set overens med det nationale reformprogram.I lyset af ovenstående vurdering finder Rådet, at Ungarn senest den 1. september 2006 bør fremlægge en revideret opdatering af konvergensprogrammet, der identificerer konkrete strukturelle foranstaltninger, som stemmer fuldt overens med landets mellemfristede tilpasningskurs. I mellemtiden bør Ungarn gøre det fornødne for at opfylde budgetmålsætningerne for 2006 og årene derefter.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Real BNP-vækst (% ændring) | KP dec. 20056 | 4,2 | 4,0 | 4,1 | 4,0 | 4,0 |KOM nov. 2005 | 4,2 | 3,7 | 3,9 | 3,9 | - |KP dec2004 | 3,9 | 4,0 | 4,2 | 4,3 | 4,6 |HICP-inflation (%) | KP dec. 2005 | 6,8 | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 |KOM nov. 2005 | 6,8 | 3,7 | 2,0 | 3,0 | - |KP dec2004 | 6,8 | 4,5 | 4,0 | 3,5 | 3,0 |Outputgab (% af det potentielle BNP) | KP dec. 20052 | -1,3 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 |KOM nov. 20057 | -0,9 | -0,7 | -0,3 | 0,2 | - |KP dec20042 | - | - | - | - | - |Offentlig saldo (% af BNP) | KP dec. 2005 | -5,4 | -6,1 | -4,78 | -3,38 | -1,9 |KOM nov. 2005 | -5,4 | -6,1 | -6,7 | -6,9 | - |KP dec2004 | -4,5 | -3,6 | -2,9 | -2,2 | -1,6 |Primær saldo (% af BNP) | KP dec. 2005 | -1,1 | -2,5 | -1,5 | -0,3 | +0,8 |KOM nov. 2005 | -1,5 | -2,2 | -3,0 | -3,4 | -. |KP dec. 2004 | -0,5 | 0,0 | 0,2 | 0,6 | 1,0 |Cyklisk korrigeret saldo (% af BNP) | KP dec. 20052 | -4,8 | -5,7 | -4,5 | -3,3 | -2,2 |KOM nov. 2005 | -5,3 | -5,8 | -6,6 | -7,0 | - |KP dec. 20042 | - | - | - | - | - |Strukturel saldo3 (% of BNP) | KP dec. 20054 | - | - | - | - | - |KOM nov 20055 | -5,3 | -6,3 | -7,6 | -8,5 | - |KP dec. 2004 | - | - | - | - | - |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | KP dec. 2005 | 57,2 | 57,7 | 58,48 | 57,98 | 56,28 |KOM nov. 2005 | 57,4 | 57,2 | 58,0 | 59,2 | - |KP dec. 2004 | 57,3 | 55,5 | 53,0 | 50,6 | 48,3 |Anmærkninger: 1 I budgetfremskrivningerne er ikke medregnet virkningerne af Eurostats beslutning af 2. marts 2004 om klassificeringen af fuldt finansierede pensionsordninger, der skal gennemføres inden opdateringen i foråret 2007. Hvis denne virkning medregnes, vil den offentlige saldo ifølge det opdaterede program ligge på 6,5 % af BNP i 2004, 7,4 % af BNP i 2005, 6,1 % i 2006, 4,7 % i 2007 og 3,4 % i 2008, mens den offentlige bruttogæld vil ligge på 60,3 % af BNP i 2004, 61,5 % i 2005, 63,0 % i 2006, 63,2 % i 2007 og 62,3 % i 2008 (se også fodnote 8). 2 Beregnet af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet. 3 Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rubrikker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 4 Programmet giver ingen oplysninger om engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 5 Engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger ifølge Kommissionens prognose fra efteråret 2005. 6 Før FISIM-fordeling (efter FISIM-fordeling 4,6 % i 2004; 4,2 % i 2005; 4,3 % i 2006; 4,1 % i 2007 og 4,1 % i 2008). 7 Baseret på en anslået potentiel vækst på henholdsvis 3,7 %, 3,5 %, 3,5 % og 3,4 % i årene 2004-2007. 8 Heri ikke medregnet militærindkøb på 0,3 % af BNP i både 2007 og 2008. Kilder: Konvergensprogrammet (KP), Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2005 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |[1] EFT L 209 af 2.8.1997. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg om "specifikationer for gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes form og indhold", som ØKOFIN-Rådet godkendte den 11. oktober 2005.[3] Det bemærkes, at Kommissionens prognoser stadigvæk blev udarbejdet på basis af tidsserier, der ikke omfattede FISIM-fordelingen, mens opdateringen indeholder en oversigt over vækstens fordeling, herunder FISIM-fordelingen (samtidig med at den for at lette sammenligninger også viser den samlede vækstrate uden FISIM). Underskuds- og gældskvoter er beregnet på grundlag af BNP-serierne før FISIM-fordeling.[4] Hvis denne virkning medregnes, vil den offentlige saldo ifølge det opdaterede program ligge på 7,4 % af BNP i 2005, 6,1 % i 2006, 4,7 % i 2007 og 3,4 % i 2008, mens den offentlige bruttogæld vil ligge på 60,3 % af BNP i 2004, 61,5 % i 2005, 63,0 % i 2006, 63,2 % i 2007 og 62,3 % i 2008. Men heri er stadigvæk ikke medregnet køb af militærfly svarende til yderligere 0,3 procentpoint af BNP i både 2006 og 2007.[5] Nærmere oplysninger om holdbarheden på lang sigt findes i den tekniske vurdering af programmet fra Kommissionens tjenestegrene, som vil blive offentliggjort på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Hvis denne virkning medregnes, vil den offentlige saldo ifølge det opdaterede program ligge på 7,4 % af BNP i 2005, 6,1 % i 2006, 4,7 % i 2007 og 3,4 % i 2008, mens den offentlige bruttogæld vil ligge på 60,3 % af BNP i 2004, 61,5 % i 2005, 63,0 % i 2006, 63,2 % i 2007 og 62,3 % i 2008. Men heri er stadigvæk ikke medregnet køb af militærfly svarende til yderligere 0,3 procentpoint af BNP i både 2006 og 2007.[8] Nærmere oplysninger om holdbarheden på lang sigt findes i den tekniske vurdering af programmet fra Kommissionens tjenestegrene, som vil blive offentliggjort på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Vigtig juridisk meddelelse

|

52008PC0835

Henstilling fra Kommissionen til Rådet om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger på Fællesskabets vegne om indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale med Republikken Guinea  /* KOM/2008/0835 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 3.12.2008KOM(2008) 835 endeligHENSTILLING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDETom bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger på Fællesskabets vegne om indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale med Republikken GuineaHENSTILLING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDETom bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger på Fællesskabets vegne om indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale med Republikken GuineaBEGRUNDELSEDen 28. marts 1983 indgik Fællesskabet og Republikken Guinea en fiskeriaftale om fiskeri ud for Guineas kyst[1], hvor den sidste protokol[2], der trådte i kraft den 26. april 2004, og som fastsætter de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen, udløber den 31. december 2008.Kommissionen foreslår, at der forhandles en ny protokol, som er bedre tilpasset de konstaterede muligheder og behov inden for medlemsstaternes flåde, i overensstemmelse med Rådets konklusioner fra 2004 om fiskeripartnerskabsaftalerne. Undertegnelse af en ny protokol inden udløbsdatoen for den nuværende protokol kunne bidrage til at sikre kontinuiteten i fiskeriaktiviteterne.Derudover - og for at tage hensyn til Rådets konklusioner fra 2004 om fiskeripartnerskabsaftalerne - bør der forhandles en ny fiskeripartnerskabsaftale i stedet for den nuværende fiskeriaftale med Republikken Guinea.Rådet anmodes derfor om at godkende de forhandlingsdirektiver, der er vedlagt som bilag til denne henstilling.2. HENSTILLINGPå baggrund af ovenstående henstiller Kommissionen derfor, at:-  Rådet bemyndiger Kommissionen til at indlede og føre forhandlinger med henblik på indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale med Republikken Guinea-  Kommissionen fører disse forhandlinger i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab-  Rådet godkender de forhandlingsdirektiver, der er vedlagt som bilag til denne henstilling.Udfærdiget i Bruxelles, den .På Kommissionens vegneMedlem af KommissionenBILAGForhandlingsdirektiverFormålet med forhandlingerne er at indgå en fiskeripartnerskabsaftale mellem Fællesskabet og Republikken Guinea på grundlag af Rådets konklusioner af 15. juli 2004, som er baseret på Kommissionens meddelelse af 23. december 2002.For at sikre, at denne partnerskabsaftale kan tjene til at fremme et bæredygtigt og ansvarligt fiskeri, vil Kommissionen basere forhandlingerne på følgende målsætninger:-  fastlæggelse af fiskerimulighederne for EF-fartøjer under hensyntagen til både aktørernes reelle udnyttelse af fiskerimulighederne i den nuværende protokol, fremtidsudsigterne for fiskeriaktiviteterne, ressourcesituationen og Republikken Guineas mulighed for at gennemføre en politik for en bæredygtig forvaltning af ressourcerne-  hensyntagen til den bedste tilgængelige videnskabelige rådgivning-  styrkelse af dialogen om sektorpolitikken med det formål at tilskynde til indførelse af en ansvarlig fiskeripolitik i sammenhæng med målsætningerne for landets udvikling, navnlig for så vidt angår kontrol med og overvågning af fiskeriet, forvaltning af ressourcerne og forbedring af hygiejnen i forbindelse med fiskevarer.[1] Rådets forordning (EØF) nr. 971/83 af 28. marts 1983 – EFT L 111 af 27. april 1983, s. 1.[2] Rådets forordning (EØF) nr. 830/2004 af 26. april 2004 om indgåelse af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og regeringen for Republikken Guinea om fiskeri ud for Guineas kyst, for perioden 1. januar 2004 til 31. december 2008 – EUT L 127 af 29.4.2004, s. 31.


				|

		52013DC0377

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Sveriges nationale reformprogram for 2013 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2012-2016 /* COM/2013/0377 final - 2013/ () */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Sveriges nationale reformprogram for 2013
og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2012-2016

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk. 2,
som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer[2],
særlig artikel 6, stk. 1, som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[3],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[4],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
og
som tager følgende i betragtning:
(1)       Den 26. marts 2010 godkendte
Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske
politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge EU's potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)       På baggrund af Kommissionens
forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede
retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker
(2010-2014) og den 21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for
medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[5],
som tilsammen udgør de "integrerede retningslinjer". Medlemsstaterne
blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres
nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)       Den 29. juni 2012 vedtog
stats- og regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en
sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i
Euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og
politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af
medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa
2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)       Den 6. juli 2012 vedtog Rådet
en henstilling om Sveriges nationale reformprogram for 2012 og afgav en
udtalelse om Sveriges opdaterede konvergensprogram for 2011-2015.
(5)       Den 28. november 2012 vedtog
Kommissionen den årlige vækstundersøgelse[6],
som markerer starten på det europæiske semester i 2013 for samordning af den
økonomiske politik. Den 28. november 2012 vedtog Kommissionen ligeledes på
basis af forordning (EU) nr. 1176/2011 om forebyggelse og korrektion af
makroøkonomiske ubalancer rapporten om varslingsmekanismen[7], hvori Sverige blev udpeget som
en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående
undersøgelse.
(6)       Den 14. marts 2013
tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af
finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af
vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og
vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder
for erhvervslivet, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og
de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)       Den 10. april 2013
offentliggjorde Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for
Sverige[8],
jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 om forebyggelse og korrektion af
makroøkonomiske ubalancer. Kommissionens analyse førte til den konklusion, at
Sverige oplever makroøkonomiske ubalancer, som kræver overvågning og politisk
handling. Der bør navnlig rettes fortsat opmærksomhed på den makroøkonomiske
udvikling i forbindelse med gælden og nedgearingen i den private sektor samt
den resterende ineffektivitet på boligmarkedet. Skønt det store overskud på de
løbende poster ikke i samme grad udgør en risiko som store underskud, vil
Kommissionen fortsat overvåge udviklingen i Sveriges løbende poster.
(8)       Den 19. april 2013 afleverede
Sverige sit konvergensprogram for 2013 for perioden 2012-2016 og sit nationale
reformprogram for 2013. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem
de to programmer er de blevet vurderet sammen.
(9)       Baseret på vurderingen af
konvergensprogrammet for 2013 i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97
er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner
grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk for 2013.
Regeringen forventer en vækst i BNP på 1,2 % i 2013 og på 2,2 % i
2014, mens Kommissionen forventer en vækst på henholdsvis 1,5 % og 2,5 %.
Den budgetstrategi, der er skitseret i programmet, har til formål at sikre de
offentlige finansers langsigtede holdbarhed ved at respektere reglerne i
Sveriges finanspolitiske ramme, herunder målsætningen om et overskud i den
offentlige sektors nettolångivning på 1 % af BNP i gennemsnit i løbet af
konjunkturforløbet. Den offentlige saldo er faldet fra et lettere overskud på
0,2 % af BNP i 2011 til et underskud på 0,5 % af BNP i 2012.
Programmet bekræfter den tidligere mellemfristede budgetmålsætning på ‑1,0 %
af BNP. Den mellemfristede målsætning er i overensstemmelse med kravene i
stabilitets- og vækstpagten. Ifølge programmet forventes den strukturelle
offentlige saldo, som genberegnet af Kommissionen, at blive forbedret fra et
mindre underskud på ca. 0,4 % af BNP i 2012-13 til et overskud i 2014 og
frem. Derfor vil den mellemfristede målsætning sandsynligvis blive indfriet i
løbet af programperioden. Ifølge oplysningerne i programmet vil væksten i de
offentlige udgifter, eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden,
overskride den mellemfristede referencerate for potentiel BNP-vækst i 2012 og
2013, men vil være under raten i 2014. Selv når der tages hensyn til eventuelle
yderligere ekspansive diskretionære foranstaltninger i 2014, er risiciene for
at nå budgetmålsætningerne begrænsede. Ifølge programmet forventes gældskvoten,
som ligger under referenceværdien på 60 % af BNP, midlertidigt at stige
til 42 % af BNP i 2013 for at falde tilbage under 40 % af BNP i 2015.
Kommissionen forventer, at gældskvoten falder til 39 % af BNP i 2014.
(10)     Den høje gældsætning i den
private sektor (23 % af BNP i 2012) vækker fortsat bekymring.
Husholdningsgælden, som ligger omkring 80 % af BNP og udgør ca. 170 %
af den disponible indkomst, er først for nylig begyndt at stabilisere sig, og
vil sandsynligvis ikke falde i den nærmeste fremtid grundet den fortsatte
kreditvækst og den langsomme amortisering af realkreditlån. De aktuelle
skattefradrag på rentebetalinger og de lave løbende boligskatter bidrager til skattemæssige
fordele i forbindelse med den svenske boliggæld, hvilket medfører høje
gældsniveauer. Desuden peger det relativt store gab mellem den effektive
marginalskat på gæld og kapitalinvesteringer på, at virksomhederne fortsat drager
større fordel ved gældsfinansiering. Sverige har for nylig begrænset muligheden
for skattefradrag på koncerninterne renteudgifter, men der findes ikke noget
større system til at rette op på skævvridningen mellem gæld og kapitalinvesteringer.
Virksomhedsgælden er fortsat betydelig på 149 % af BNP.
(11)     Skønt det svenske boligmarked
har været stabilt i den senere tid, er det stadig en potentiel kilde til
ustabilitet. På udbudssiden er det svenske boligmarked kendetegnet ved en vis
ineffektivitet, der kan bidrage til boligprisstigninger og skabe uønskede fastlåsninger.
Byggeinvesteringerne svarer kun til halvdelen af dem i de andre nordiske lande,
både i forhold til BNP og til befolkningstal. På nuværende tidspunkt tager det
ofte flere år at iværksætte et nyt projekt på grund af de langvarige procedurer
på kommunalt plan. Hvis procedurerne gøres mere strømlinede vil det øge
fleksibiliteten i boligudbuddet, fremme konkurrencen i bygge- og anlægssektoren
og mindske byggeomkostningerne. Reglerne for lejefastsættelse bør ændres
yderligere, således at markedskræfterne kan skabe et optimalt udbud af
lejeboliger til hensigtsmæssige priser. Gældsniveauet i husholdningerne vil
sandsynligvis kunne reduceres, hvis der findes en løsning på de ineffektive
elementer på boligmarkedet, idet de to spørgsmål hænger sammen.
(12)     I Sverige er arbejdsløsheden
blandt unge, personer med indvandrerbaggrund og personer med lave
kvalifikationer generelt langt højere end blandt resten af befolkningen i den
erhvervsaktive alder og også højere end EU-gennemsnittet. Der er truffet en
række relevante foranstaltninger for at løse denne udfordring. Tiltag med
henblik på at integrere unge med indvandrerbaggrund på arbejdsmarkedet har
allerede givet de første resultater med at nedbringe arbejdsløsheden i denne
gruppe, men det kræver en fortsat indsats at reducere gabet mellem denne gruppe
og resten af befolkningen. De unge har indtil videre ikke fået mærkbar gavn af
reformerne. Der er dog en række lovende foranstaltninger undervejs eller under
udarbejdelse, f.eks. støtte til aftaler om arbejdsintroduktion inden for
rammerne af den svenske model, hvor lønnen fastsættes af fuldt uafhængige
arbejdsmarkedsparter. Indsatsen for at styrke praktikpladserne og andre former
for arbejdsbaseret erhvervsuddannelse er også meget relevant, men den skal være
ambitiøs for at have de ønskede virkninger. Der bør også gøres yderligere
fremskridt med revisionen af reglerne for jobbeskyttelse og drages mere nytte
af fordelene ved jobgarantien til de unge. Der bør lægges mere vægt på præcist
definerede foranstaltninger, som er målrettet mod dem med de største behov, i
stedet for generelle tilskud. Den svenske jobgaranti sikrer, at unge, som søger
arbejde via den offentlige arbejdsformidling, og som allerede har vært ledige i
90 dage, tilbydes målrettet støtte til at forbedre deres uddannelsesmuligheder
og chancer for at finde arbejde. Garantien synes dog i øjeblikket at virke
mindre godt blandt de unge, der ikke er under uddannelse eller i praktik eller er
registreret i den offentlige arbejdsformidling. I overensstemmelse med
henstillingen fra 2012 er Sverige i færd med at undersøge virkningerne af den
nedsatte moms for restauranter og cateringvirksomheder på priser, lønninger og
beskæftigelsen af unge, og bør komme med nogle indledende resultater i januar
2014 og en endelig konklusion i 2016. Denne undersøgelse er vigtig i lyset af
de betænkeligheder, der er fremhævet i forbindelse med
omkostningseffektiviteten af foranstaltningen.
(13)     Som led i det europæiske
semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Sveriges
økonomiske politik. Den har vurderet konvergensprogrammet og det nationale
reformprogram og fremlagt en dybdegående undersøgelse. Den har ikke blot taget
hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik
i Sverige, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's
regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske
styring i Den Europæiske Union, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til
kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger inden for rammerne
af Det Europæiske Semester er afspejlet i henstilling 1-4 nedenfor.
(14)     På baggrund af denne vurdering
har Rådet gennemgået Sveriges konvergensprogram, og dets udtalelse[9] afspejles især i henstilling 1
nedenfor.
(15)     På baggrund af resultaterne af
Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået
Sveriges nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Dets henstillinger i
henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 om forebyggelse og
korrektion af makroøkonomiske ubalancer afspejles i henstilling 2 og 3
nedenfor,
HENSTILLER, at Sverige i perioden
2013-2014 træffer følgende foranstaltninger med henblik på at:
1.           gennemføre de
foranstaltninger, der er nødvendige for at videreføre en vækstfremmende
finanspolitik og bevare en sund finanspolitisk stilling for at sikre
overensstemmelse med den mellemfristede målsætning i programperioden
2.           fortsat imødekomme risiciene
i forbindelse med den private gæld ved at reducere de skattemæssige fordele ved
gældsfinansiering af boliger ved at udfase skattefradragsretten på
rentebetalinger på realkreditlån og/eller hæve ejendomsskatten. Tage yderligere
skridt til at fremme forsigtig långivning gennem foranstaltninger, der fremmer
amortisering af realkreditlån. Yderligere nedbringe skattefordelene ved
virksomhedernes gældsfinansiering
3.           forbedre effektiviteten af
boligmarkedet ved at udfase de resterende elementer af huslejekontrol og styrke
aftalefriheden mellem de uafhængige lejere og udlejere. Fremme øget konkurrence
i bygge- og anlægssektoren og efterse lokalplanlægnings- og godkendelsesprocesserne
med henblik på at øge gennemsigtigheden, afkorte gennemførelsen og nedbringe
adgangsbarriererne for byggefirmaerne
4.           stramme indsatsen med at
forbedre integrationen af personer med lave kvalifikationer eller med
indvandrerbaggrund på arbejdsmarkedet gennem bedre målrettede foranstaltninger
til at forbedre deres beskæftigelsesegnethed og øge efterspørgslen efter
arbejdskraft i disse grupper. Stramme indsatsen for at fremme overgangen fra
uddannelse til arbejde, bl.a. ved større anvendelse af arbejdsbaseret læring,
praktikpladser og andre former for aftaler, der kombinerer arbejde og
uddannelse. Fuldføre ungdomsgarantien, så den også omfatter unge, der
hverken er under uddannelse eller i praktik. Afslutte undersøgelsen af
effektiviteten af den aktuelle reducerede momssats for restauranter og
cateringvirksomheder, hvis formål er at bidrage til jobskabelsen, og drage
konklusioner heraf.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2013) 377 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 and P7_TA(2013)0053.
[5]               Rådets afgørelse 2013/208/EU af 22.4.2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 124 final.
[9]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


title: 2013/99/EU: Kommissionens henstilling af 19. februar 2013 om en koordineret kontrolplan med henblik på at bestemme prævalensen af svigagtig praksis ved markedsføring af visse fødevarer

text:
               21.2.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 48/28

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 19. februar 2013
   om en koordineret kontrolplan med henblik på at bestemme prævalensen af svigagtig praksis ved markedsføring af visse fødevarer
   (2013/99/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (1), særlig artikel 53, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 53 i forordning (EF) nr. 882/2004 kan Kommissionen anbefale koordinerede planer, der om fornødent tilrettelægges på ad hoc-basis, navnlig med henblik på at bestemme prævalensen af farer i foderstoffer, fødevarer eller dyr.

               (2)

               Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (2) er der fastsat regler om mærkning af fødevarer, der gælder for alle fødevarer.

               (3)

               I henhold til direktiv 2000/13/EF må mærkningen og metoderne ikke vildlede forbrugeren, især med hensyn til fødevarens egenskaber, herunder dens egentlige art og dens identitet. I mangel af specifik EU-lovgivning eller national lovgivning gælder det desuden, at varebetegnelsen udgøres af det navn, der har vundet hævd i den medlemsstat, hvor salget finder sted, eller af en beskrivelse af fødevaren, der skal være så nøjagtig, at køberen oplyses om dens egentlige art.

               (4)

               Endvidere skal alle ingredienser anføres på etiketten af færdigpakkede fødevarer, der er bestemt til den endelige forbruger eller storkøkkener. Navnlig skal det på fødevarer, der indeholder kød som ingrediens, når varen er bestemt til den endelige forbruger eller storkøkkener, også angives, hvilke dyrearter kødet hidrører fra, direkte på emballagen eller på en vedhæftet etiket. Hvis en ingrediens nævnes i fødevarebetegnelsen, skal mængden heraf udtrykt i procent også angives i ingredienslisten, så forbrugeren ikke vildledes med hensyn til fødevarens identitet og sammensætning.

               (5)

               Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (3) er der fastsat supplerende mærkningskrav, der gælder for specifikke fødevarer. Det fastsættes deri bl.a., at pakker, der er beregnet til den endelige forbruger, og som indeholder hakket kød fra bl.a. enhovede dyr, skal være forsynet med en oplysning om, at produktet skal koges eller steges, inden det indtages, hvis og i det omfang det kræves af den nationale lovgivning i den medlemsstat, på hvis område produktet markedsføres.

               (6)

               I henhold til afsnit III i bilag II til forordning (EF) nr. 853/2004 skal fødevarevirksomhedsledere, der driver slagterier, anmode om, modtage, kontrollere og skride ind på grundlag af oplysninger om fødevarekæden med hensyn til alle dyr, bortset fra vildtlevende vildt, der er sendt eller er bestemt til at blive sendt til slagteriet. De relevante oplysninger om fødevarekæden skal især vedrøre indgivne veterinærlægemidler, som dyrene har fået i løbet af en relevant periode, når tilbageholdelsesperioden har været på over 0 dage, samt behandlingsdato og tilbageholdelsesperioder. Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (4) kræves det bl.a., at embedsdyrlægen varetager audit- og inspektionsopgaver. Embedsdyrlægen skal navnlig kontrollere og analysere de relevante oplysninger i registrene på den bedrift, som de dyr, der skal slagtes, kommer fra, og tage hensyn til de dokumenterede resultater af denne kontrol og analyse, når han foretager inspektion før og efter slagtning.

               (7)

               Efter offentlig kontrol, som siden december 2012 er blevet foretaget i en række medlemsstater, blev Kommissionen underrettet om, at visse færdigpakkede varer indeholdt hestekød, som ikke er opført på ingredienslisten, der er angivet direkte på emballagen eller på en vedhæftet etiket. I stedet henviste betegnelsen på visse sådanne fødevarer og/eller de medfølgende ingredienslister på misvisende vis udelukkende til forekomst af oksekød.

               (8)

               I henhold til artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (5) skal ledere af fødevare- og foderstofvirksomheder sikre, at de krav i fødevarelovgivningen, der er relevante for deres aktiviteter, er opfyldt i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled i den virksomhed, som er under deres ledelse, og kontrollere, at de pågældende krav overholdes.

               (9)

               Heste er en dyreart, der kan være »fødevareproducerende« eller »ikke-fødevareproducerende«. Phenylbutazon er et veterinærlægemiddel, hvis brug er tilladt til ikke-fødevareproducerende dyr i henhold til Kommissionens forordning (EU) nr. 37/2010 af 22. december 2009 om farmakologisk virksomme stoffer og disses klassifikation med hensyn til maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i animalske fødevarer (6). Ikke-fødevareproducerende heste, som er blevet behandlet med phenylbutazon på et eller andet tidspunkt i deres liv, må således ikke indgå i fødevarekæden. I betragtning af den svigagtige praksis vedrørende tilstedeværelse af hestekød i visse fødevarer, uden at det fremgår af mærkningen, bør det af forebyggelseshensyn fastslås, om heste, som er blevet behandlet med phenylbutazon, er kommet ind i fødevarekæden.

               (10)

               Det er derfor nødvendigt, at Kommissionen henstiller til medlemsstaterne at gennemføre et koordineret kontrolprogram med henblik på at bestemme prævalensen af svigagtig praksis ved markedsføring af visse fødevarer i en periode på en måned. Denne periode kan forlænges med en periode på yderligere to måneder.

               (11)

               Den anbefalede kontrolplan bør omfatte to foranstaltninger.

               (12)

               Den første foranstaltning bør bestå af passende kontroller, der gennemføres i detailleddet, af fødevarer, der er bestemt til den endelige forbruger eller storkøkkener, og som er markedsført og/eller mærket som indeholdende oksekød. Disse kontroller kan også udvides til at omfatte andre virksomheder (f.eks. kølehuse). Formålet med disse kontroller er at fastslå, om sådanne produkter indeholder hestekød, som ikke er angivet behørigt på emballagen, eller, når det drejer sig om ikke-færdigpakkede fødevarer, hvis forekomst forbrugeren eller storkøkkenerne ikke er blevet oplyst om. Kontrollerne bør foretages på en repræsentativ prøve.

               (13)

               Der findes pålidelige metoder, som med en tilstrækkelig grad af nøjagtighed kan påvise forekomst af proteiner fra ikke-angivne arter i en prøve. EU-referencelaboratoriet for animalske proteiner i foderstoffer kan give nyttige oplysninger om disse metoder og deres anvendelse. De kompetente myndigheder bør opfordres til at søge rådgivning hos dette laboratorium om, hvilke metoder der kan anvendes.

               (14)

               Den anden foranstaltning bør bestå af passende kontroller, der gennemføres på virksomheder, der håndterer hestekød til konsum, herunder fødevarer, der har oprindelse i tredjelande, med henblik på påvisning af restkoncentrationer af phenylbutazon. Kontrollerne bør ligeledes foretages på en repræsentativ prøve under hensyntagen til produktions- og importmængder. Der bør i dette tilfælde henvises til metoder, der er fastsat i Kommissionens beslutning 2002/657/EF af 12. august 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 96/23/EF for så vidt angår analysemetoders ydeevne og fortolkning af resultater (7).

               (15)

               Medlemsstaterne bør meddele resultaterne af kontrollen til Kommissionen regelmæssigt med henblik på en vurdering af resultaterne og en afgørelse om, hvilken indsats der er bedst.

               (16)

               Efter høring af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   Medlemsstaterne bør anvende en koordineret kontrolplan, jf. bilaget til denne henstilling, som består af følgende foranstaltninger:

               a)

               offentlig kontrol af fødevarer, der er bestemt til den endelige forbruger eller storkøkkener, og som er markedsført og/eller mærket som indeholdende oksekød

               b)

               offentlig kontrol af hestekød til konsum med henblik på påvisning af restkoncentrationer af phenylbutazon.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. februar 2013.

            På Kommissionens vegne

         Tonio BORG

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUT L 109 af 6.5.2000, s. 29.

      (3)  EUT L 139 af 30.4.2004, s. 55.

      (4)  EUT L 139 af 30.4.2004, s. 206.

      (5)  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

      (6)  EUT L 15 af 20.1.2010, s. 1.

      (7)  EFT L 221 af 17.8.2002, s. 8.

      BILAG

         Koordineret kontrolplan med henblik på at bestemme prævalensen af svigagtig praksis ved markedsføring af visse fødevarer

      I.   DEN KOORDINEREDE KONTROLPLANS FORANSTALTNINGER OG OMFANG
      Den koordinerede kontrolplan bør omfatte to foranstaltninger.

         FORANSTALTNING 1:   Kontrol af fødevarer, der er markedsført og/eller mærket som indeholdende oksekød

      A.   Berørte produkter

                  1.

                  Fødevarer, der er markedsført og/eller mærket som indeholdende oksekød (f.eks. hakket kød, kødprodukter og tilberedt kød) henhørende under følgende kategorier:

                              a)

                              færdigpakkede fødevarer, der bestemt til den endelige forbruger eller storkøkkener, og som er mærket som indeholdende oksekød

                              b)

                              fødevarer, der udbydes til den endelige forbruger eller til storkøkkener uden at være færdigpakkede, og fødevarer, der emballeres på salgsstedet efter forbrugerens anmodning eller er færdigpakkede med henblik på direkte salg, og som markedsføres og/eller på anden måde angives at indeholde oksekød.

                  2.

                  I forbindelse med denne koordinerede kontrolplan forstås ved »færdigpakkede fødevarer«»færdigpakkede levnedsmidler« som defineret i artikel 1, stk. 3, litra b), i direktiv 2000/13/EF.

                  3.

                  I forbindelse med denne koordinerede kontrolplan gælder definitionerne af »hakket kød«, »tilberedt kød« og »kødprodukter« i punkt 1.13, 1.15 og 7.1 i bilag I til forordning (EF) nr. 853/2004.

            B.   Formål

      De kompetente myndigheder bør gennemføre offentlig kontrol for at fastslå, om de produkter, der er nævnt i litra A, indeholder hestekød, som ikke er angivet behørigt på emballagen, eller, når det drejer sig om ikke-færdigpakkede fødevarer, hvis forekomst forbrugeren eller storkøkkenerne ikke er blevet oplyst om i overensstemmelse med EU-retten og i givet fald de nationale bestemmelser.
      C.   Prøveudtagningssteder og -procedure

                  1.

                  Prøven skal være repræsentativ for de pågældende produkter og dække et bredt udsnit af produkter.

                  2.

                  Prøveudtagningen bør udføres i detailleddet (f.eks. supermarkeder, mindre butikker og slagtere) og kan også udvides til at omfatte andre virksomheder (f.eks. kølehuse).

            D.   Antal prøver og nærmere bestemmelser

      Skemaet nedenfor indeholder en oversigt over det vejledende anbefalede minimumsantal prøver, der skal udtages i den periode, der er anført i afsnit II. De kompetente myndigheder opfordres til om muligt at udtage et højere antal prøver. Fordelingen af prøver pr. medlemsstat er baseret på befolkningstal, dog udtages der mindst 10 prøver af de pågældende produkter pr. medlemsstat pr. kalendermåned som anført i afsnit II.

                  Fødevarer, der er markedsført og/eller mærket som indeholdende oksekød

                  Salgsland

                  Vejledende anbefalede antal prøver pr. måned

                  Frankrig, Tyskland, Italien, Det Forenede Kongerige, Spanien, Polen

                  150

                  Rumænien, Nederlandene, Belgien, Grækenland, Portugal, Tjekkiet, Ungarn, Sverige, Østrig, Bulgarien

                  100

                  Litauen, Slovakiet, Danmark, Irland, Finland, Letland

                  50

                  Slovenien, Estland, Cypern, Luxembourg, Malta

                  10

            E.   Metoder

      De kompetente myndigheder bør fortrinsvis anvendes den/de metode(r), der anbefales af EU-referencelaboratoriet for animalske proteiner i foder, jf. http://eurl.craw.eu/en/164/legal-sources-and-sops.

         FORANSTALTNING 2:   Kontrol af hestekød bestemt til konsum

      A.   Berørte produkter

      Hestekød samt kød af æsler, muldyr eller mulæsler, fersk, kølet eller frosset, der er henhørende under KN-kode 0205, og som er bestemt til konsum.
      B.   Formål

      De kompetente myndigheder bør gennemføre offentlig kontrol med henblik på påvisning af eventuel forekomst af restkoncentrationer af phenylbutazon i de produkter, der er omhandlet i litra A.
      C.   Prøveudtagningssteder og -procedure

      Der bør udtages prøver af produkterne på virksomheder og steder, hvor man håndterer de produkter, der er omhandlet i litra A (f.eks. slagterier og grænsekontrolsteder).
      D.   Antal prøver og nærmere bestemmelser

      Det anbefalede minimumsantal prøver, der skal udtages i den periode, der er fastsat i afsnit II, bør fastsættes til 1 prøve for hver 50 tons af de produkter, der er omhandlet i litra A, dog mindst 5 prøver pr. medlemsstat.
      E.   Metoder

      De kompetente myndigheder bør anvende metoder, der er valideret i overensstemmelse med Kommissionens beslutning 2002/657/EF. Sådanne metoder findes på webstedet for EU-referencelaboratoriet for restkoncentrationer af veterinærlægemidler og forurenende stoffer i animalske fødevarer for så vidt angår restkoncentrationer som anført i bilag I, gruppe A 5), og gruppe B 2) a), b) og e), til Rådets direktiv 96/23/EF (1), på adressen http://fis-vl.bund.de/Public/irc/fis-vl/Home/main.
      II.   VARIGHEDEN AF DEN KOORDINEREDE KONTROLPLAN
      Den koordinerede kontrolplan bør gennemføres i 1 måned at regne fra vedtagelsen af denne henstilling eller senest fra den 1. marts 2013.
      III.   INDBERETNING AF RESULTATER

                  1.

                  De kompetente myndigheder bør indberette et sammendrag af følgende oplysninger for hver af de foranstaltninger, der er omhandlet i afsnit I i dette bilag:

                              a)

                              antal udtagne prøver pr. produktkategori

                              b)

                              hvilke(n) metode(r) der er anvendt til analyse, og hvilken type analyse der er udført

                              c)

                              antal positive resultater

                              d)

                              opfølgende kontrol vedrørende positive resultater med hensyn til produkter, der er omhandlet i litra A under foranstaltning 1, i de tilfælde, hvor den konstaterede forekomst af hestekød overstiger 1 %

                              e)

                              opfølgende kontrol vedrørende positive resultater med hensyn til produkter, der er omhandlet i litra A under foranstaltning 2

                              f)

                              resultater af opfølgende kontrol

                              g)

                              for så vidt angår positive resultater med hensyn til produkter, der er omhandlet i litra A under foranstaltning 2, det land, hvor der blev udstedt certifikat for det pågældende dyr bestemt til slagtning.

                        Rapporten sendes til Kommissionen senest 15 dage efter udløbet af den periode på 1 måned, der er nævnt i afsnit II.
                  Rapporten skal forelægges i overensstemmelse med et format, som Kommissionen vil fastlægge.

                  2.

                  De kompetente myndigheder bør straks underrette Kommissionen om eventuelle positive resultater af den offentlige kontrol, der er gennemført under foranstaltning 1 og 2 i afsnit I, via det hurtige varslingssystem for fødevarer og foder (RASFF).

                  3.

                  De kompetente myndigheder bør også underrette Kommissionen om resultaterne af evt. egenkontrol udført på deres foranledning af fødevarevirksomhedslederne. Sådanne oplysninger bør være ledsaget af de i punkt 1 nævnte oplysninger og forelægges i overensstemmelse med et format, som Kommissionen vil fastlægge.

         (1)  EUT L 125 af 23.5.1996, s. 10.