               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 520 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Østrigs nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Østrigs nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. I forbindelse med undersøgelsen blev der taget behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, der blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Østrig ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 21. marts 2019. Den 9. april 2019 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Østrig har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Østrig sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 1 til 3 nedenfor. Navnlig vil det bidrage til at efterkomme den anden henstilling vedrørende euroområdet (om at understøtte investeringer) at fokusere på den økonomiske politik vedrørende investeringer inden for de specificerede områder, mens henstillingen om at omlægge skatten væk fra arbejde efterkommer den tredje henstilling vedrørende euroområdet (med hensyn til arbejdsmarkedets funktion).

               (3)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Østrig
                  2
                2019 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Østrigs fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Østrigs nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 24. april 2019 fremlagde Østrig sit nationale reformprogram for 2019 og sit stabilitetsprogram for 2019. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") for perioden 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  3
                kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  4
               .

               (6)Østrig er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. I sit stabilitetsprogram for 2019 forventer regeringen en forbedring af den samlede saldo fra et overskud på 0,1 % af BNP i 2018 til et overskud på 0,3 % af BNP i 2019, hvilket gradvis vil mindskes til et budget i balance i 2023. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  5
                mere end opfyldes den mellemfristede budgetmålsætning, et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, fortsat gennem hele programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde gradvist fra 73,8 % af BNP i 2018 til 59,8 % i 2023. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, er positivt. De risici, der er knyttet til den mellemfristede budgetplanlægning, forekommer moderate og vedrører hovedsagelig den annoncerede gennemførelse af omkostningsbesparelser i den offentlige forvaltning, som skal anvendes til at finansiere den planlagte reform af den personlige indkomstskat og selskabskatten.

               (7)Den 13. juli 2018 henstillede Rådet til Østrig at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning i 2019 under hensyntagen til de midlertidige afvigelser, der er tilladt i forbindelse med usædvanlige begivenheder. Dette svarer til en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter
                  6
                på højst 2,9 %, hvilket svarer til en forbedring af den strukturelle saldo på 0,3 % af BNP. På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2019 forventes den strukturelle saldo at blive forbedret fra 0,1 % af BNP i 2019 til 0,0 % af BNP i 2020, hvilket er over den mellemfristede budgetmålsætning. Østrig forventes at overholde gældskriteriet i 2019 og 2020. Generelt er Rådet af den opfattelse, at Østrig forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2019 og 2020.

               (8)På lang sigt er der mellemstore risici for Østrigs finanspolitiske holdbarhed. Disse risici skyldes den forventede stigning i de offentlige udgifter til sundhedsvæsenet, langtidspleje og pensioner. Mens dækningen med sundhedstjenester generelt er høj i Østrig, forventes de offentlige sundhedsudgifter at stige med 1,3 procentpoint til 8,3 % af BNP i 2070 og dermed mere end EU-gennemsnittet på 0,9 procentpoint. De offentlige udgifter til langtidspleje forventes at blive fordoblet fra 1,9 % til 3,8 % af BNP i 2070. Med indførelsen af udgiftslofter gennem loven om finansiel udligning fra 2017 og reformen til styrkelse af den primære sundhedspleje, som havde til formål at mindske den overdrevne afhængighed af hospitalssektoren, er man begyndt at gøre noget ved spørgsmålet om bæredygtighed. Den nyligt vedtagne lov om en socialsikringsordning kan medføre besparelser i forvaltningen og de administrative udgifter, men vil være forbundet med startomkostninger. Mere effektive offentlige udbud (f.eks. EU-udbud, anvendelse af andre tildelingskriterier end pris og samling af udbud på tværs af regioner) og en mere udbredt anvendelse af e-sundhedsløsninger vil bidrage til at forbedre kvaliteten og omkostningseffektiviteten yderligere. Hvad angår langtidspleje forventes nye politiske foranstaltninger —såsom beslutningen om at afskaffe patienternes forpligtelse til at anvende deres egne private aktiver til at finansiere langtidspleje i forbindelse med indlæggelse — at øge snarere end begrænse udgifterne.

               (9)Pensionsudgifterne vil toppe i 2036 med et niveau, der ligger 1,2 procentpoint af BNP over referencepunktet for 2016. Tidligere reformer har med succes skabt incitamenter til at gå senere på pension (den faktiske alder for tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet steg mellem 2014 og 2017 med ca. 1,5 år for mænd og 1 år for kvinder). Det er dog fortsat en udfordring at få lukket hullet mellem den lovpligtige og den faktiske tilbagetrækningsalder, og længere arbejdsliv bør fremmes. Derudover vil en justering af minimumsalderen for både tidlig og lovbestemt pensionering bidrage til at forbedre den langsigtede holdbarhed mere effektivt i en situation med et aldrende samfund. Indføring af en automatisk forbindelse mellem den lovbestemte tilbagetrækningsalder og stigningen i den forventede levetid kan i fremtiden nedbringe de offentlige udgifter til pension. En sådan reduktion forventes at svare til 2,4 procentpoint af BNP i perioden 2016-2070 og vil således opveje den stigning, som ville være resultatet af en uændret politik.

               (10)Østrigs finanspolitiske føderalisme fører til et betydeligt misforhold mellem ansvaret for indtægtstilvejebringelse og ansvaret for udgifter på subnationalt plan. Subnationale budgetter finansieres gennem et komplekst system for deling af skatteindtægter og mellemstatslige overførsler i stedet for at forlade sig på skatteautonomi. Dette hæmmer både den finanspolitiske gennemsigtighed og den politiske ansvarlighed og giver kun begrænsede incitamenter til at anvende de offentlige midler på en effektiv måde. Loven om mellemstatslige finanspolitiske forbindelser fra 2017 har medført en række ændringer med det formål at strømline de finanspolitiske forbindelser mellem de forskellige forvaltningsniveauer. Ændringerne omfatter forenkling af fordelingen af fælles skatter, tildeling af en egen indtægtskilde til delstaterne (Länder) og enighed om yderligere reformer med henblik på en mere gennemsigtig fordeling af lovgivende og udøvende ansvar mellem forvaltningsniveauerne. Hvad det sidstnævnte angår, er pakken med henblik på fordeling af kompetencer mellem stat og delstater, den såkaldte Kompetenzbereinigungspaket, et første skridt i retning af en fordeling af ansvaret, idet den omfordeler fælles politiske områder til enten (udelukkende) forbundsstatsniveau eller delstatsniveau og mindsker de gensidige godkendelsesbeføjelser. Loven påvirker dog kun et begrænset antal politikområder.

               (11)Skattestrukturen i Østrig er kendetegnet ved et højt skattetryk på arbejde (lønskat og lovpligtige sociale bidrag). Dette skattetryk forventes at stige over tid, så længe skatteskalaen ikke indeksreguleres. Skatten på arbejde udgjorde i 2017 55,3 % af skatteindtægterne, hvilket er blandt de højeste i EU (gennemsnit: 49,7 %). Nylige reformer, der omfatter mindskelse af lovpligtige sociale bidrag for lavtlønnede og arbejdsgivere samt skattelettelser for erhvervsaktive forældre under den nye Family Bonus plus-ordning, har været med til at mindske skattekilen på arbejde. Der er stadig muligheder for at omlægge skattemikset til kilder, som understøtter mere inklusiv og bæredygtig vækst. Navnlig løbende ejendomsskatter anses som forholdsvis vækstfremmende og progressive, fordi højtlønnede forventes at have større boligformuer. Men på grund af et i stor udstrækning forældet skattegrundlag er indtægterne fra løbende ejendomsskatter i Østrig fortsat lave og ligger væsentligt under EU-gennemsnittet. En revurdering af skattegrundlaget vil bidrage til at generere flere indtægter og gøre noget ved spørgsmål om rimelighed, som opstår, når værdien af jord/fast ejendom afkobles fra markedspriserne. Effektive og veludformede formuerelaterede skatter kan også gøre skattesystemet mere retfærdigt, navnlig på baggrund af Østrigs markante formueulighed og fraværet af skat på arv og gaver. Endelig bidrager miljøafgifter til at internalisere de negative eksterne virkninger af ressourceforbrug og forurenende aktiviteter med forbindelse til sundhed og klima. På denne baggrund bør den fordelagtige skattemæssige behandling, som sådanne aktiviteter på nuværende tidspunkt nyder godt af, revurderes.

               (12)Arbejdsmarkedet er i bedring. Underudnyttelsen af potentialet i de menneskelige ressourcer hæmmer dog produktiviteten og den langsigtede vækst, og der er navnlig behov for ændringer for kvinder, lavtuddannede arbejdstagere, ældre arbejdstagere og personer med indvandrerbaggrund. På trods af en samlet set høj beskæftigelsesfrekvens for kvinder (71,7 % i Østrig sammenholdt med 67,4 % i hele EU i 2018) er antallet af kvinder i fuldtidsbeskæftigelse fortsat temmelig lavt. Andelen af kvinder i deltidsbeskæftigelse ligger et godt stykke over EU-gennemsnittet (47,6 % i Østrig sammenholdt med 30,8 % i hele EU i 2018) og skyldes hovedsagelig utilstrækkelige børnepasningsfaciliteter og en høj andel af kvinder, der udfører ulønnede omsorgsopgaver. Den nuværende udformning af børnepasningstilbud og barsel bidrager ikke i tilstrækkelig grad til at skabe lige muligheder for mænd og kvinder på arbejdsmarkedet. Yderligere investeringer i økonomisk overkommelige fuldtidsbørnepasningsordninger og heldagsskoler vil gøre det muligt for flere kvinder at arbejde på fuld tid, medføre en bedre udnyttelse af kvinders potentiale på arbejdsmarkedet og forbedre produktiviteten og den langsigtede inklusive vækst. Antallet af kvinder på deltid forklarer også en væsentlig del af den ukorrigerede kønsbestemte lønforskel, som stadig ligger væsentligt over EU-gennemsnittet (19,9 % i Østrig sammenholdt med 16,0 % i hele EU i 2017). Andre centrale årsager til denne forskel er kvinders overrepræsentation i lavtlønssektorerne, forskelle med hensyn til valg af uddannelse, kvinders underrepræsentation i ledende stillinger og karriereafbrydelser. Samlet set er den betydelige kønsbestemte forskel med hensyn til pensionsindkomst (40,5 % for Østrig sammenholdt med 35,2 % for hele EU i 2017) hovedsagligt en konsekvens af disse kønsspecifikke indkomstuligheder, der skabes i løbet af arbejdslivet. Derudover er personer på kanten af arbejdsmarkedet, hvoraf de fleste er kvinder, ikke omfattet af arbejdsløshedsunderstøttelsesordninger. Den høje arbejdsløshed blandt lavtuddannede peger i retning af et underudnyttet arbejdsmarkedspotentiale. Mere end 44 % af alle arbejdsløse har kun afsluttet grundskolen (op til folkeskoleniveauet "Pflichtschule"). Aktive arbejdsmarkedspolitikker, der tilskynder flere mennesker til at arbejde eller søge efter et job, herunder muligheder for livslang læring, er fortsat af afgørende betydning for udnyttelsen af arbejdskraftpotentialet hos arbejdstagere med indvandrerbaggrund og lavtuddannede voksne. Inddragelsen af arbejdsmarkedets parter i beslutningsprocessen vedrørende disse politikker er blevet anfægtet på trods af, at den traditionelt har været stærk.

               (13)Mangel på faglært arbejdskraft peger i retning af et behov for at investere mere i almen og faglig uddannelse. Læringsresultaterne for dårligt stillede elever er ikke blevet bedre. Der er fortsat meget stor forskel på resultaterne for elever med og uden indvandrerbaggrund. Nationale test i 2016 viste, at det grundlæggende færdighedsniveau udgør en udfordring, idet ca. en fjerdedel af eleverne på 8. klassetrin ikke eller kun delvis opfylder det fastsatte niveau i tysk. Resultaterne for personer, der kommer med en svag socioøkonomisk baggrund og/eller indvandrerbaggrund, er stort set ikke blevet bedre i de nationale test. Nye internationale test bekræftede også, at elever med en dårlig socioøkonomisk baggrund eller indvandrerbaggrund kommer stadig længere bagud. I programmet for international elevevaluering klarer elever, der er født i Østrig, sig så meget bedre end førstegenerationsindvandrere, at det svarer til næsten tre års skolegang. Nylige uddannelsesreformer undergraver delvist tidligere reformbestræbelser og er ikke i overensstemmelse med bedste praksis i EU og OECD. På denne baggrund er udbredelsen af heldagsskole gået ned i tempo, og inddelingen af elever i skolerne intensiveres. Der er behov for investeringer for at gøre noget ved de ulige uddannelsesresultater, som skyldes socioøkonomisk baggrund eller indvandrerbaggrund. Selv om Østrigs resultater ligger over gennemsnittet i EU med hensyn til borgernes digitale færdigheder, sakker landet bagud i forhold til de førende lande. Der er stigende mangel på kvalificerede IT-medarbejdere i økonomien, fordi den øgede efterspørgsel ikke dækkes af et tilstrækkeligt udbud af IT-uddannede.

               (14)Østrig er et land, der investerer kraftigt i forskning og udvikling og har ambitiøse nationale mål. De videnskabelige og innovationsmæssige resultater er dog ikke på niveau med de lande i EU, der er førende på innovationsområdet
                  7
               . Øgede investeringer i forskning og udvikling omsættes ikke fuldt ud til innovationsresultater og produktivitetsvækst. Østrig klarer sig navnlig dårligt med hensyn til beskæftigelsen i hurtigtvoksende innovative virksomheder. Investeringer i forskning og udvikling ville være mere effektive, hvis de blev omsat fuldt ud til videnskabelig topkvalitet og banebrydende innovation. For at opnå dette bør der skabes flere og bedre forbindelser mellem videnskaben og erhvervslivet, og der bør tilskyndes til samarbejde om prioriteter for intelligent specialisering mellem forskellige regioner og med andre lande. Derudover kan yderligere investeringer skabe store produktivitetsgevinster og innovationsresultater, herunder inden for miljøinnovation, SMV'ers innovationskapacitet og komplementære immaterielle aktiver.

               (15)Selv om Østrig klarer sig bedre end EU-gennemsnittet med hensyn til de overordnede fremskridt med digitalisering, når landet ikke op på niveauet for EU's "førende innovationslande". Dette vedrører anvendelsen af digitale teknologier, men også udviklingen af dem. Østrigs informations- og teknologisektor er forholdsvis lille og har ikke oplevet den samme vækst som lignende sektorer i de "førende innovationslande". Derudover mangler landdistrikterne højhastighedsforbindelser, hvilket øger kløften mellem regionerne med hensyn til digitalisering og innovationskapacitet. Der er også fortsat væsentlige kløfter med hensyn til digital infrastruktur i skoler, eksempelvis hvad angår wi-fi-dækning. En relancering af Østrigs samlede digitaliseringsstrategi giver mulighed for at vedtage mål og indikatorer og for at overvåge fremskridtene med de nødvendige offentlige og private investeringer i digitalisering.

               (16)En forbedring af energieffektiviteten og en forøgelse af den andel af energiforbruget, som dækkes af vedvarende energiressourcer, vil styrke Østrigs potentiale for bæredygtig vækst og bidrage til at opfylde landets klima- og energimål for 2030. Tilgængelige løsninger anvendes kun sporadisk, og omfanget af de offentlige investeringer i forskning og udvikling inden for miljø- og energiområdet ligger under EU-gennemsnittet. En forbedring af energieffektiviteten og øget anvendelse af vedvarende energi i små og mellemstore virksomheder vil bidrage til at mindske energiforbruget. Investeringer i renovering af bygninger, elproduktion fra vedvarende energikilder og bæredygtig mobilitet kan give et betydeligt løft til den østrigske økonomi. En overgang i retning af en cirkulær økonomi kræver en overordnet strategi og øgede investeringer fra virksomhederne.

               (17)På trods af en nylig stigning, som er forbundet med det fordelagtige økonomiske klima, har Østrig endnu ikke formået at genskabe væksten i den samlede faktorproduktivitet og bevæge sig ud af den årtier lange stagnation, som har kendetegnet denne vigtige drivkraft for økonomisk vækst og konkurrenceevne. Løftestænger for produktivitetsvækst vedrører digitalisering af virksomhederne, virksomhedsvækst og konkurrence inden for tjenesteydelser. Selv om de større virksomheder i Østrig indfører digitale teknologier og forretningsmodeller i et godt tempo, sakker de mindre virksomheder bagud. Digitalisering af mindre virksomheder, herunder mikrovirksomheder, er særlig vigtig, fordi de udgør rygraden i den østrigske økonomi. Den betydelige anvendelse af programmet "KMU Digital" viser, at der er efterspørgsel efter og interesse i at modtage rådgivning vedrørende digitalisering blandt små og mellemstore virksomheder. En forlængelse og udvidelse af dette program vil være et positivt skridt, og det samme gælder for yderligere politisk fokus på digitalisering af virksomheder i Østrigs samlede digitaliseringsstrategi.

               (18)Der er fortsat strukturelle udfordringer i forbindelse med opstart og opskalering af virksomheder i Østrig, navnlig meget innovative virksomheder. Østrig halter efter sammenlignelige EU-lande med hensyn til beskæftigelse i hurtigtvoksende innovative virksomheder. Dette peger i retning af et behov for at forbedre betingelserne for opskalering af innovative virksomheder, som fortsat hæmmes af faktorer såsom et venturekapitalmiljø, der er mindre udviklet og forskelligartet end i "førende innovationslande". Finansiering i en senere fase, f.eks. i form af venturekapital og adgang til offentlige kapitalmarkeder for opskalerede virksomheder, udgør en flaskehals. Segmentet for nyoprettede små og mellemstore virksomheder på børsen i Wien er et skridt i den rigtige retning. Virksomheder med høj vækst er afgørende for spredning af nye teknologier og forretningsmodeller, herunder digitale, og dermed for produktivitetsvæksten.

               (19)Østrig har væsentlige hindringer for markedsadgang og strenge regler for udøvelsen af erhvervstjenester og lovregulerede erhverv. Disse omfatter særlige krav til kapitalandele, et omfattende register af aktiviteter forbeholdt erhvervet og tværfaglige begrænsninger. Lovgivningsmæssige hindringer, navnlig hvad angår den daglige drift af butikker, bidrager til den relativt svage udvikling af den østrigske detailsektor. En stor administrativ byrde er fortsat et påtrængende problem for virksomhederne i Østrig. En fortsat indsats for at mindske byrderne og den planlagte evaluering af Østrigs lov om næringsbrev (Gewerbeordnung) udgør vigtige redskaber med henblik på at forbedre erhvervsklimaet. Øget konkurrence i servicesektoren vil også bidrage til at håndtere Østrigs udfordringer med at udbrede digitale teknologier og forretningsmodeller.

               (20)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  8
               . Dette ville gøre det muligt for Østrig at anvende disse midler bedst muligt under hensyntagen til de udpegede sektorer, idet der tages hensyn til de regionale forskelle.

               (21)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Østrigs økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2019, det nationale reformprogram for 2019 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Østrig i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Østrig, men også til, om de stemmer overens EU's regler og retningslinjer. Dette afspejler behovet for at styrke Unionens overordnede økonomiske forvaltning ved at give input på EU-niveau til fremtidige nationale beslutninger.

               (22)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Østrigs stabilitetsprogram for 2019 og er af den opfattelse
                  9
               , at Østrig ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten,

               HENSTILLER, at Østrig i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.sikre bæredygtigheden af sundhedspleje-, langtidspleje- og pensionssystemet, bl.a. ved at justere den lovbestemte pensionsalder på baggrund af den forventede stigning i den forventede levetid, forenkle og rationalisere de finanspolitiske forbindelser og ansvarsområder på tværs af forvaltningsniveauer og tilpasse de finansielle og udgiftsmæssige forpligtelser

               2.omlægge skatten væk fra arbejde til kilder, der bedre understøtter inklusiv og bæredygtig vækst, støtte fuldtidsbeskæftigelse blandt kvinder, bl.a. ved at forbedre børnepasningsmulighederne, og fremme arbejdsmarkedsresultaterne for lavtuddannede i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, hæve niveauerne for grundlæggende færdigheder for dårligt stillede grupper, herunder personer med indvandrerbaggrund

               3.målrette den investeringsrelaterede økonomiske politik mod forskning og udvikling, innovation, digitalisering og bæredygtighed, idet der tages hensyn til regionale forskelle, understøtte produktivitetsvæksten ved at stimulere digitalisering af virksomheder og virksomhedsvækst og ved at mindske reguleringsmæssige hindringer i servicesektoren.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1019 final.

                     (3)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, som genberegnet af Kommissionen efter den i fællesskab aftalte metode.

                     (6)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.

                     (7)

                        Som fastsat af innovationsresultattavlen for 2018 — førende innovationsland: SE, DK, FI, NL, UK, LU, innovationsstærkt land: DE, BE, IE, AT, FR, SI.

                     (8)

                        SWD(2019) 1019 final.

                     (9)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 511 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Kroatiens nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Kroatiens nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Kroatien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Kroatien 2019
                  3
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Kroatiens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Kroatiens nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 27. februar 2019
                  4
               . Kommissionen konkluderede i sin analyse, at Kroatien befinder sig i en situation med makroøkonomiske ubalancer i forbindelse med den store offentlige og private gæld samt udlandsgælden i en situation med svag potentiel vækst. Ubalancerne er imidlertid blevet mindre i de senere år understøttet af en robust nominel vækst og en forsigtig finanspolitik. Den negative nettostilling over for udlandet er blevet forbedret som følge af fortsat overskud på de løbende poster. Den offentlige gæld er faldet betydeligt, siden den toppede i 2015. Gældsreduktionen i den private sektor er i gang, men tempoet daler i takt med, at kreditvæksten tiltager, og investeringerne genoprettes. Den finansielle sektor har et solidt kapitalgrundlag, men andelen af misligholdte lån er dalende, men fortsat høj. De politiske tiltag er blevet styrket, men den fulde gennemførelse af strukturelle foranstaltninger er fortsat af afgørende betydning for at styrke økonomiens modstandsdygtighed. Trods nogle fremskridt er det fortsat vanskeligt at få fuldstændige, præcise og rettidige statistikker om økonomien og de offentlige finanser.

               (3)Den 18. april 2019 fremlagde Kroatien sit nationale reformprogram for 2019 og sit konvergensprogram for 2019. For at tage de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer i betragtning er de blevet vurderet sammen.

               (4)Der er til en vis grad taget højde for de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvor det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (5)Kroatien er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. Ifølge konvergensprogrammet for 2019 er det hensigten med udgangspunkt i et offentligt overskud på 0,2 % af BNP i 2018 at få den offentlige saldo til at falde til -0,3 % af BNP i 2019 og derefter gradvist forbedre den til et overskud på 0,8 % af BNP i 2022. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  7
                forventes den mellemfristede budgetmålsætning — som er blevet ændret fra et strukturelt underskud på 1,75 % af BNP i 2019 til 1 % af BNP fra 2020 — at være mere end opfyldt i hele programperioden. Ifølge konvergensprogrammet for 2019 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 71,6 % af BNP i 2019 til 68,5 % i 2020 og derefter at fortsætte med at falde til 62 % i 2022. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. De planlagte budgetmålsætninger forekommer dog forsigtige. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 ventes den offentlige saldo at ligge på henholdsvis 0,1 % og 0,5 % i 2019 og 2020. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 ventes den strukturelle saldo at være på -0,8 % af BNP i 2019 og -0,5 % af BNP i 2020; den vil således fortsat ligge over den mellemsigtede budgetmålsætning. Kroatien forventes at overholde gældsreglen i 2019 og 2020. Rådet er af den generelle opfattelse, at Kroatien ventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2019 og 2020.

               (6)I december 2018 vedtog det kroatiske parlament loven om finanspolitisk ansvarlighed. Formålet er at styrke den finanspolitiske kommissions struktur og mandat og fastsætte numeriske finanspolitiske regler, herunder en regel om strukturel budgetbalance. I marts 2019 blev statsrevisionens mandat styrket gennem indførelsen af sanktionsmekanismer i tilfælde af manglende overholdelse af dens henstillinger og en udvidelse af revisionens omfang. Den finanspolitiske ramme vil blive styrket yderligere med vedtagelsen af den ændrede budgetlov. Dette forventes at forbedre den budgetmæssige planlægning og indsamlingen af budgetdata og kriterierne for udstedelse af statsgarantier.

               (7)Den territoriale opsplitning af Kroatiens offentlige forvaltning påvirker dens effektivitet og forværrer de regionale forskelle. Mange små lokale myndigheder mangler ofte tilstrækkelige økonomiske og administrative ressourcer til at kunne levere de tjenesteydelser, de har brug for. Det skaber store forskelle i leveringen af offentlige tjenester mellem økonomisk og administrativt stærke og svage lokale myndigheder i hele Kroatien. På det statslige niveau arbejder myndighederne på at forenkle statens uforholdsmæssigt mange decentrale kontorer, men den retlige ramme, der skulle bevirke en højere grad af homogenitet på området, mangler stadig. Planen er at overføre ansvaret for de afdelinger af centraladministrationen, der opererer på lokalt plan, til distriktsforvaltningen.

               (8)På sundhedsområdet er der akkumuleret yderligere gæld i 2018, hvilket udgør en risiko for de offentlige finanser. Finansieringen af sundhed er baseret på bidrag fra den erhvervsaktive befolkning og overførsler fra statsbudgettet, selv om sidstnævnte konsekvent ikke har ydet fuld omkostningsdækning. Den økonomiske situation på sundhedsområdet forventes at blive forbedret grundet stigende sundhedsforsikringspræmier, der blev indført i 2019, og tobaksafgifter i december 2018. Den igangværende funktionelle integration af hospitaler og foranstaltningerne til forbedring af den primære sundhedspleje vil kunne øge omkostningseffektiviteten, men arbejdet skrider kun langsomt frem.

               (9)Der er ikke ensartede regler for lønfastsættelse i den offentlige forvaltning og de offentlige tjenester, hvilket påvirker ligebehandlingen, og er til hinder for en overordnet kontrol med de offentlige lønninger. En ny lov om fastsættelse af lønninger for tjenestemænd er blevet udsat flere gange. Formålet med loven er at opnå større harmonisering i hele den offentlige forvaltning ved at indføre fælles lønrammer og koefficienter for jobkompleksitet på grundlag af mere ensartede jobbeskrivelser og kompetencerammer. Kroatien har en ramme for den sociale dialog, men arbejdsmarkedets parter giver stadig udtryk for, at arbejdsmetoderne og -procedurerne hindrer en reel dialog. Fragmenteringen af fagforeningerne svækker effektiviteten af den sociale dialog.

               (10)I 2018 faldt beskæftigelsesfrekvensen drastisk. Ungdomsarbejdsløsheden faldt også betydeligt, men er dog fortsat høj. Erhvervsfrekvensen og beskæftigelsesfrekvensen i Kroatien er imidlertid stadig lav, og førtidspensionering og omsorgsforpligtelser spiller en vigtig rolle med hensyn til manglende erhvervsaktivitet. Adgangen til beskæftigelse skal forbedres, f.eks. ved kompetenceudvikling og uddannelse. Der er stadig mange incitamenter til at forblive ikke-erhvervsaktiv, og de nuværende foranstaltninger til at hjælpe de ikke-erhvervsaktive ind på arbejdsmarkedet er formentlig ikke tilstrækkelige. Arbejdsmarkedsinstitutionernes kapacitet er fortsat begrænset, og samarbejdet mellem arbejdsformidlinger, socialforvaltninger og andre relevante interessenter er svagt. En vigtig reformpakke på pensionsområdet trådte i kraft i 2019. Reformen har tre hovedformål: i) at afhjælpe udformningsmæssige uoverensstemmelser, der har ført til uretfærdig behandling af visse grupper af pensionister, ii) at forbedre pensionssystemets tilstrækkelighed ved at forlænge arbejdslivet og iii) at styrke den institutionelle struktur og gennemførelsen af den anden pensionssøjle.

               (11)Socioøkonomiske forskelle er en vigtig faktor for, hvor mange der gennemfører en uddannelse i Kroatien. Landet ligger under EU-gennemsnittet på uddannelsesområdet, navnlig hvad angår førskoleundervisning og børnepasning, grundlæggende kompetencer, gennemførelse af videregående uddannelser, voksenuddannelse og arbejdsmarkedsrelevant erhvervsuddannelse. Kroatien har gennemført en reform af læseplanerne som et pilotprojekt, men reformen vil først nå sit fulde potentiale, hvis den gennemføres fuldt ud og ledsages af efteruddannelse af lærerne.

               (12)Trods af den stadig relativt høje arbejdsløshed er der i visse økonomiske sektorer mangel på arbejdskraft, hovedsagelig på grund af manglende kompetencer. Hvis de digitale kompetencer øges, vil produktiviteten stige, og nogle af kompetencehullerne fyldes hermed ud. Erhvervsuddannelsernes begrænsede arbejdsmarkedsrelevans bidrager til en lav beskæftigelsesfrekvens blandt nyuddannede. Kun en lille del af de studerende deltager i programmer, der omfatter arbejdsbaseret læring. Oprettelsen af de regionale kompetencecentre og forsøgsprogrammet inden for tosporet uddannelse bør forbedre kvaliteten af erhvervsuddannelserne og lette analysen af, hvilke kompetencer der bliver behov for. Kun få deltager i de voksenuddannelsesprogrammer, der indgår i beskæftigelses- eller uddannelsestilbuddene. Dette gælder især dem, der har størst behov for uddannelse, f.eks. lavtuddannede og arbejdsløse.

               (13)Andelen af befolkningen i risiko for fattigdom eller social udstødelse er faldende, men ligger fortsat over EU-gennemsnittet. Denne risiko vedrører hovedsageligt ældre og personer med handicap. Der er fortsat kun begrænsede sociale ydelser til nedbringelse af fattigdom sammenholdt med EU-gennemsnittet. Myndighederne har taget skridt til at forbedre registreringen af sociale ydelser på lokalt plan ved at harmonisere klassificeringen af ydelserne. Dette kan give et bedre overblik over de ydelser, der tildeles rundt om i landet, hvilket i givet fald kunne anvendes til at forbedre det sociale beskyttelsessystem for at nå dem med det største behov.

               (14)Transportnettet er ude af balance med en jernbaneinfrastruktur, der halter væsentligt bagefter, hvilket resulterer i dårlig service og hindringer for arbejdstagernes mobilitet. Den offentlige transport i mindre byer har utilstrækkelig infrastruktur. Drivhusgasemissionerne fra vejtransport er steget betydeligt i løbet af de seneste fem år. Andelen af vedvarende energikilder i transportsektoren er langt under 2020-målet på 10 %. Der er behov for en større indsats og investeringer for seriøst at mindske den høje andel af biler, der kører på fossile brændstoffer, fremme intermodalitet og mere generelt begrænse de stigende drivhusgasemissioner fra transportsektoren.

               (15)Kroatiens høje energiintensitet bør reduceres med investeringer i energieffektivitet og intelligente energisystemer. Der bør lægges særlig vægt på at reducere energiforbruget i bygninger og forbedre energieffektiviteten i fjernvarmenet. Der er også et betydeligt potentiale for investeringer i vind- og solenergi, da der er tale om vedvarende energikilder til opvarmning og køling. Flere af disse kilder vil også gøre det muligt for Kroatiens øer at blive selvforsynende med energi i overensstemmelse med initiativet "Ren energi til EU's øer". Herudover er Kroatien særligt sårbar over for klimarisici, navnlig oversvømmelser og skovbrande.

               (16)Investeringer kan også fremme overgangen til cirkulær økonomi. De er nødvendige for at støtte særskilt indsamling og genanvendelse af affald som alternativer til deponering, udvikle alternativer til råmaterialer og øge efterspørgslen efter genanvendt indhold og øge offentlighedens bevidsthed om bæredygtige forbrugsmønstre og adfærd. Desuden er der behov for betydelige investeringer for at sikre opsamling og behandling af spildevand i byområder med mere end 2 000 personækvivalenter. Investeringer i vandnettene kan reducere udslip af drikkevand og opfylde uopfyldte kvalitetskrav.

               (17)Forsknings- og innovationskapaciteten og udbredelsen af avancerede teknologier kræver investeringer for at styrke innovationsresultaterne og fremme produktivitetsvæksten, som hæmmes af splittede og ineffektive forsknings- og innovationspolitikker. Kroatiens strategi for "intelligent specialisering" 2016-2020 har til formål at fremme innovation, udligne det splittede system og sikre, at der organiseres forsknings- og udviklingsaktiviteter vedrørende de centrale økonomiske prioriteter, men gennemførelsen af den forventes at gå hurtigere. Investeringer vil kunne støtte samarbejdet mellem universiteter og virksomheder for at muliggøre overførsel af teknologi og kommercialisering af forskningsresultater og vil kunne styrke forvaltningen.

               (18)Det går langsomt fremad med foranstaltninger til forbedring af forvaltningen i de statsejede virksomheder. Der er vedtaget en ny kodeks for god selskabsledelse og givet mandat til midtvejsplanlægning og resultatrapportering. Kombinationen af det store antal statsejede virksomheder i mange sektorer og deres lave rentabilitet og produktivitet fylder fortsat meget i økonomien. I 2018 blev listen over virksomheder af særlig interesse afkortet endnu mere, og flere virksomheder vil nu kunne sælges, men der er ikke fastlagt en klar privatiseringsstrategi. Myndighedernes indsats ser ud til at fokusere på at afhænde den resterende aktiebeholdning med minoritetsandele og aktivere de ikke-produktive aktiver. Korruption anses for at være udbredt og i vækst. Der mangler virksomme redskaber til at forhindre og sanktionere korruption, navnlig på lokalt plan. Der er stadig behov for, at de udpegede ansatte på lokale offentlige virksomheder får styrkede tilsyns- og sanktionsmekanismer.

               (19)Overdrevne administrative og lovgivningsmæssige krav og skattelignende afgifter (ikke skatter) tynger virksomhederne, navnlig de mindre virksomheder. Myndighederne har fundet frem til de administrative flaskehalse, så der kan indføres relevante aflastningstiltag. Det går kun langsomt fremad med at reducere de skattelignende afgifter. Det høje antal af alt for regulerede erhverv hæmmer konkurrencen. Der er gjort fremskridt inden for visse sektorer, navnlig taxikørsel, men der er fortsat for mange restriktioner i mange økonomisk vigtige erhverv.

               (20)Betydelige forsinkelser og langvarige retssager ved civile domstole og handelsdomstole mindsker retssikkerheden, mens ineffektivitet på det strafferetlige område hæmmer bekæmpelsen af økonomiske og finansielle forbrydelser. Opfattelsen af retsvæsenets uafhængighed er blevet yderligere forværret. Ændringer til loven om statens domstolsråd blev vedtaget i 2018. Bortset fra i handelsrettens appelret blev efterslæbet langsomt indhentet hovedsagelig på grund af et fald i antallet af sager. I nogle domstole er der forsøg med elektronisk kommunikation, men det er endnu ikke udbredt på landsplan.

               (21)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  8
               . Det vil gøre det muligt for Kroatien at udnytte midlerne bedst muligt i forhold til de identificerede sektorer, idet der tages hensyn til regionale forskelle. Det er vigtigt, at landets administrative kapacitet til at forvalte midlerne styrkes, hvis investeringen skal blive en succes. Den institutionelle struktur for offentlige indkøb skal styrkes for at forbedre overholdelsen og muliggøre strategiske indkøb for at nå de politiske mål og sikre, at de offentlige midler anvendes på en effektiv måde.

               (22)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Kroatiens økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2019 og det nationale reformprogram for 2019 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Kroatien i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Kroatien, men også til, om de stemmer overens EU's regler og retningslinjer. Dette afspejler behovet for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved at give input på EU-niveau til fremtidige nationale beslutninger.

               (23)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Kroatiens konvergensprogram for 2019 og er af den opfattelse
                  9
               , at Kroatien ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten.

               (24)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2019 og konvergensprogrammet for 2019. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 4 nedenfor. Den finanspolitik, der er omhandlet i henstilling 1 bidrager bl.a. til at afhjælpe de ubalancer, der er knyttet til høj offentlig gæld,

               HENSTILLER, at Kroatien i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.styrke budgetrammerne for og overvågningen af eventualforpligtelser på centralt og lokalt plan, mindske den territoriale opsplitning af den offentlige administration og strømline den funktionelle fordeling af kompetencer

               2.gennemføre uddannelsesreformen og forbedre både adgangen til uddannelse på alle niveauer og uddannelsernes kvalitet og relevans for arbejdsmarkedet, konsolidere de sociale ydelser og forbedre deres fattigdomsbekæmpende kapacitet, styrke arbejdsmarkedsforanstaltninger og -institutioner og koordineringen heraf med sociale tjenester, indføre i samråd med arbejdsmarkedets parter harmoniserede rammer for lønfastsættelse på tværs af den offentlige forvaltning og de offentlige tjenester

               3.målrette investeringstiltagene inden for den økonomiske politik mod forskning og innovation, bæredygtig by- og jernbanetransport, energieffektivitet, vedvarende energi og miljøinfrastruktur, idet de regionale forskelle tages i betragtning, øge administrationens kapacitet til at udforme og gennemføre offentlige projekter og politikker

               4.forbedre forvaltningen i statsejede virksomheder og øge salget af disse virksomheder og ikkeproduktive aktiver, øge indsatsen med hensyn til at forhindre og sanktionere korruption, navnlig på lokalt niveau, afkorte varigheden af retssager og forbedre anvendelsen af elektroniske kommunikationsmidler i retterne, sænke de mest belastende skattelignende afgifter og den overdrevne regulering af markeder for produkter og tjenesteydelser.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1010 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, som genberegnet af Kommissionen efter den i fællesskab aftalte metode.

                     (8)

                        SWD(2019) 1010 final.

                     (9)

                        I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 526 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Finlands nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Finlands stabilitetsprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Finlands nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Finlands stabilitetsprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 om samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Finland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 21. marts 2019. Den 9. april vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Finland har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Finland sikre en fuldstændig og rettidig efterlevelse af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 3 og 5 nedenfor. Navnlig vil en målretning af investeringstiltagene inden for den økonomiske politik mod specifikke områder bidrage til efterlevelse af den anden henstilling vedrørende euroområdet, der omhandler støtte til investeringer, og foranstaltninger til begrænsning af husholdningernes gæld vil bidrage til efterlevelse af den fjerde henstilling vedrørende euroområdet, der omhandler nedbringelse af den private gæld.

               (3)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Finland 2019
                  2
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Finlands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Finlands nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 4. april 2018 fremlagde Finland sit nationale reformprogram for 2019 og sit stabilitetsprogram for 2019. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)Der er taget hensyn til de relevante landespecifikke henstillinger i medlemsstaternes programmer under de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  3
                kan Kommissionen, hvor det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  4
               .

               (6)Finland er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I henhold til stabilitetsprogrammet for 2019, som blev fremlagt på basis af uændret politik af den foregående regering kort tid før parlamentsvalget i april, satser regeringen på en offentlig saldo på -0,3 % af BNP i 2019 sammenlignet med 0,7 % af BNP i 2018. I henhold til regeringen ventes saldoen at blive forbedret yderligere i 2020 til 0 % for derefter at blive forværret igen til -0,1 % i 2021 og -0,3 % i 2022. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  5
                forventes den mellemfristede budgetmålsætning, der er fastsat til et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, fortsat at blive mere end nået i hele programperioden under hensyntagen til de midlertidige afvigelser i 2019, der er tilladt i forbindelse med gennemførelsen af strukturreformerne. Den offentlige gældskvote toppede i 2015, hvor den udgjorde 63,4 % af BNP, men den faldt derpå til 58,9 % i 2018. I henhold til stabilitetsprogrammet for 2019 vil gældskvoten fortsætte med at falde og nå ned på 57,4 % af BNP i 2021. Den forventes at stige igen i 2022 til 57,7 % af BNP. Det makroøkonomiske scenario, som ligger til grund for disse budgetfremskrivninger, forekommer generelt realistisk. Hovedrisiciene knyttet til budgetfremskrivningerne hænger sammen med, at omkostningerne forbundet med befolkningens aldring og højere inflation kan blive større end forventet.

               (7)Den 13. juli 2018 henstillede Rådet, at Finland skulle opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning i 2019 under hensyntagen til den midlertidige afvigelse, der er tilladt i forbindelse med gennemførelsen af strukturreformerne. Dette svarer til en maksimal nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter
                  6
                på 2,9 % i 2019, svarende til en tilladt forringelse af den strukturelle saldo med 0,2 % af BNP. Finland forventes på grundlag af Kommissionens forårsprognose 2019 at opfylde sin mellemfristende budgetmålsætning i 2019 under hensyntagen til den afvigelse, der er tilladt i forbindelse med strukturreformklausulen.

               (8)I lyset af Finlands forventede produktionsgab på 0,8 % bør den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter i 2020 ikke overstige 1,9 % i overensstemmelse med den strukturelle tilpasning på 0,5 % af BNP, som kræves ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 er der med en uændret politik risiko for, at Finland i nogen grad vil afvige fra dette krav i 2020. Rådet er af den opfattelse, at Finland kan forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2019 og skal være rede til at træffe yderligere foranstaltninger for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2020.

               (9)Grundet befolkningens aldring og en faldende arbejdsstyrke forventes udgifterne på pensionsområdet og især socialområdet (langtidspleje) at stige i de kommende årtier. Ifølge 2018-rapporten om finanspolitisk holdbarhed vil den forventede stigning i omkostningerne forbundet med befolkningens aldring kræve en finanspolitisk konsolidering på 2 % af BNP for at stabilisere gældskvoten på lang sigt. Det finske parlament forkastede den 7. marts 2019 en reform af de regionale myndigheder, sundheds- og socialvæsenet, der var udformet med henblik på at tackle disse udfordringer, sikre lige adgang og nedbringe ventetiden. Andelen af selverklærede uopfyldte medicinske behov i Finland ligger fortsat over EU-gennemsnittet. Især personer, der står uden for arbejdsmarkedet, finder det vanskeligt at modtage den nødvendige pleje på grund af lange ventelister.

               (10)Med en faldende befolkning i den erhvervsaktive alder og et stigende antal ledige stillinger bliver situationen på det finske arbejdsmarked strammere. Samtidig er erhvervsfrekvensen og beskæftigelsesfrekvensen i Finland lavere end i de andre nordiske lande, og den strukturelle arbejdsløshed er fortsat på 7 % i 2018. Dette afspejler delvist inaktivitet og arbejdsløshedsfælder, der hindrer en bedre udnyttelse af arbejdsstyrken. De største hindringer for at få folk tilbage i arbejde omfatter det komplekse ydelsessystem og kombinationen af forskellige typer fradrag. Ydelser udfases hurtigt, efterhånden som indkomsten stiger, hvilket medfører en risiko for, at det ikke i tilstrækkelig grad kan betale sig at arbejde. Usikkerhed omkring ydelsernes størrelse og tidspunktet for deres genindførelse gør det mindre attraktivt at deltage i kortvarige arbejdsforhold eller påtage sig deltidsarbejde. Det grundlæggende indkomsteksperiment, hvis foreløbige resultater blev offentliggjort i februar 2019, giver visse oplysninger til brug for en revision af socialsikringssystemet, så ydelserne kan kombineres mere effektivt med indtjeningen.

               (11)Investeringer i aktiv inklusion, navnlig af de grupper, der befinder sig længst væk fra arbejdsmarkedet, er nødvendige for at øge erhvervsfrekvensen nu, hvor den og beskæftigelsesfrekvensen er tæt på niveauet før krisen. Omfattende reformer, der tager sigte på at fremme arbejdsmarkedsdeltagelsen, kunne forbedre mulighederne på arbejdsmarkedet for nogle grupper. Det drejer sig om personer med indvandrerbaggrund, kvinder i den fødedygtige alder, lavtuddannede, delvist arbejdsdygtige personer og handicappede. Nogle af de tjenester, der tilbydes de arbejdsløse og inaktive personer, er spredt over forskellige myndigheder og udbydere. For at hjælpe disse grupper med at indtræde og forblive på arbejdsmarkedet kræves der skræddersyede og integrerede aktiverings- og rehabiliteringstjenester og -politikker. De langvarige plejeforpligtelser for kvinder bidrager til den kønsbetingede forskel i beskæftigelsesfrekvensen og det kønsbestemte løngab. Regeringen indledte en reform af familieorlovsordningen, men førte den ikke til ende.

               (12)Det er en forudsætning for holdbar og inklusiv vækst i Finland, at der sikres et tilstrækkeligt udbud af arbejdskraft i tider med demografiske forandringer. Investering i færdigheder, navnlig dem, der er relevante for arbejdsmarkedet, vil bidrage til at løse de udfordringer, der opstår som følge af strukturelle ændringer i økonomien. Teknologiske forandringer kræver løbende uddannelse og omskoling af arbejdsstyrken gennem fleksible former for læring, bl.a. ved at fokusere på voksenuddannelse, almen uddannelse og erhvervsuddannelse. Dette burde øge den erhvervsmæssige mobilitet, mindske misforholdet mellem efterspurgte og udbudte kvalifikationer og bidrage til at opfylde fremtidige behov på arbejdsmarkedet.

               (13)Finland er i fare for ikke at nå 2020-målet for genanvendelse af kommunalt affald på 50 %. Især forbrændes kommunalt affald i stigende grad (60 % i 2017 sammenlignet med 55 % i 2016).

               (14)Selv om de offentlige udgifter til forskning og udvikling begynder at stabilisere sig, oplevede Finland den største nedgang i alle EU's medlemsstater siden 2009 i den private sektors investeringer i forskning og udvikling. Trods en forbedring af den makroøkonomiske situation i de seneste år er den private sektors investeringer i forskning og udvikling endnu ikke blevet genoprettet. En højere grad af investering i forskning og udvikling er en nøglefaktor, der giver mulighed for strukturelle ændringer til fordel for økonomiens videnintensive sektorer og det langsigtede vækstpotentiale. Desuden er samarbejdet mellem de videregående uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet fortsat en af de vigtigste flaskehalse, når det drejer sig om at stimulere innovationer og bringe dem på markedet.

               (15)Med en spredt befolkning kan transportflaskehalse forhindre folk i at flytte for at finde et job. Strategiske investeringer i transportinfrastruktur kan forbedre arbejdskraftens mobilitet og dermed arbejdsmarkedernes funktionsmåde. Samtidig kan infrastruktursammenkoblinger forbedre adgangen til udenlandske markeder, da transportomkostningerne har en forholdsvis stor indvirkning på den endelige pris på varer i Finland sammenlignet med andre EU-medlemsstater.

               (16)Strategiske investeringer i dekarbonisering af energiintensive industrier og transportsektoren vil kunne bidrage til at nå langsigtede økonomiske mål og klimamål. Finland er førende med hensyn til innovation inden for ren energi og private forsknings- og udviklingsudgifter på dette område. Yderligere investeringer i nogle af landets programmer for ren energi senest i 2021 vil hjælpe Finland med at opfylde sine mål om CO2-neutralitet. Foruden Finlands ambitiøse målsætninger om at øge andelen af biobrændstoffer er elektrificering en omkostningseffektiv løsning for dekarbonisering af transportsektoren som følge af den fremskredne dekarbonisering af elproduktionen.

               (17)Lave rentesatser og forbedrede økonomiske udsigter har øget den samlede udlånsvolumen, især gennem boligselskaberne (som tilbyder en særlig form for boligejerskab). Parallelt hermed er forbrugerkreditten i hastig stigning, og en voksende andel af denne långivning stammer fra udenlandske banker, andre finansielle institutioner end kreditinstitutter, småudlånsvirksomheder og peer-to-peer-långivning. Husholdningernes gæld ligger derfor fortsat på et historisk højt niveau (67 % af BNP i 2017). Gælden er overvejende med variabel rente, hvilket udgør en risiko, hvis renten stiger på mellemlang sigt. Det finske finanstilsyn har truffet en række foranstaltninger for at dæmme op for stigningen i husholdningernes gældsætning. Der forventes dog ikke umiddelbart nogen aktiv nedbringelse af gældsbyrden, navnlig ikke da renten fortsat er lav og forbrugertilliden forholdsvis stærk.

               (18)Finland har p.t. ikke noget samlet kreditregister (dvs. med både positive og negative oplysninger om debitorer), der dækker de store banker. Dette kan forhindre bankerne i at danne sig et klart overblik over husholdningernes samlede gæld. I løbet af det sidste år er der gennemført et forberedende arbejde med henblik på oprettelse af et sådant register.

               (19)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  7
               . Dette vil gøre det muligt for Finland at optimere anvendelsen af disse midler i relation til de identificerede sektorer, idet der tages hensyn til regionale forskelle.

               (20)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Finlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram for 2019 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Finland i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Finland, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til fremtidige nationale beslutninger.

               (21)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Finlands stabilitetsprogram for 2019, og dets holdning
                  8
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (22)På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået Finlands nationale reformprogram for 2019 og stabilitetsprogrammet for 2019. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1-4 nedenfor,

               HENSTILLER, at Finland i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 1,9 % i 2020, hvilket svarer til en årlig strukturtilpasning på 0,5 % af BNP, forbedre omkostningseffektiviteten af og den lige adgang til social- og sundhedstjenester

               2.forbedre incitamenterne til at tage arbejde og forbedre færdigheder og sikre en aktiv inklusion, særlig gennem velintegrerede tjenester for de ledige og ikkeerhvervsaktive

               3.fokusere på en investeringsrelateret politik inden for forskning og udvikling, omstilling til en lavemissionsøkonomi og bæredygtig transport under hensyntagen til regionale forskelle

               4.styrke overvågningen af husholdningernes gæld og oprette kreditregisteret.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1025 final.

                     (3)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, som genberegnet af Kommissionen efter den i fællesskab aftalte metode.

                     (6)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.

                     (7)

                        SWD(2019) 1025 final.

                     (8)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 528 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2018-2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Det Forenede Kongeriges nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Det Forenede Kongeriges konvergensprogram for 2018-2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Det Forenede Kongerige ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Det Forenede Kongerige 2019
                  2
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Det Forenede Kongeriges fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Det Forenede Kongeriges nationale Europa 2020-mål.

               (3)Den 23. april 2019 fremlagde Det Forenede Kongerige sit nationale reformprogram for 2019 og sit konvergensprogram for 2018. For at tage de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer i betragtning er de blevet vurderet sammen.

               (4)Den 29. marts 2017 meddelte Det Forenede Kongerige Det Europæiske Råd, at landet har til hensigt at udtræde af Den Europæiske Union. Når Det Forenede Kongerige udtræder af Den Europæiske Union, bliver det et tredjeland. Da der er usikkerhed om datoen og betingelserne for Det Forenede Kongeriges udtræden samt Det Forenede Kongeriges fremtidige forbindelser med EU, tager dette dokument ikke stilling til eventuelle økonomiske konsekvenser af forskellige scenarier. Såfremt Det Forenede Kongerige forlader Den Europæiske Union på grundlag af den udtrædelsesaftale, der blev aftalt mellem Det Forenede Kongeriges regering, som Det Europæiske Råd (artikel 50) godkendte den 25. november 2018, vil Den Europæiske Unions lovgivning, herunder det europæiske semester, fortsat gælde i Det Forenede Kongerige indtil udløbet af den overgangsperiode, der er fastlagt i denne aftale.

               (5)De relevante landespecifikke henstillinger i medlemsstaternes programmer under de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020 er blevet taget i betragtning. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  3
                kan Kommissionen for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  4
               .

               (6)Det Forenede Kongerige er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet indtil 2019-2020. I konvergensprogrammet for 2018-2019 venter regeringen en stigning i det samlede underskud fra 1,2 % af BNP i 2018-2019 til 1,4 % af BNP i 2019-2020, hvorefter det ventes at falde til 1,1 % af BNP i 2020-2021. Konvergensprogrammet indeholder ingen mellemfristet budgetmålsætning. Ifølge konvergensprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde fra 85,5 % af BNP i 2018-2019 til 83,3 % i 2019-2020 og derefter at fortsætte med at falde til 65,9 % i 2020-2021. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Selv om de foranstaltninger, der kræves for at understøtte de planlagte underskudsmål, generelt er præcise, medfører et øget pres på statens udgifter
                  5
                på en række områder en risiko for, at den planlagte reduktion af underskuddet ikke vil være mulig.

               (7)Den 13. juli 2018 henstillede Rådet, at Det Forenede Kongerige sikrer, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 1,6 % i 2019-2020, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,6 % af BNP. Ifølge fremskrivningerne i Kommissionens forårsprognose 2019 er der risiko for en væsentlig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning i 2019-2020.

               (8)I lyset af Det Forenede Kongeriges offentlige gældskvote på over 60 % af BNP og det forventede produktionsgab på 0,3 % bør den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter i 2020-2021 ikke overstige 1,9 % i overensstemmelse med den strukturelle tilpasning på 0,6 % af BNP, som kræves ifølge matrixen under stabilitets- og vækstpagten. Med en uændret politik er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2020-2021. Det Forenede Kongerige ventes at overholde overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2019-2020 som følge af den tilladte årlige afvigelse på 0,25 % og gældskriteriet i 2020-2021. Rådet er af den generelle opfattelse, at Det Forenede Kongerige skal være rede til at træffe yderligere foranstaltninger til at sikre overholdelse af stabilitets- og vækstpagten i 2019-2020.

               (9)Det Forenede Kongerige har længe været den G7-økonomi, der har de laveste kapitalinvesteringer i forhold til BNP. Investeringerne fald også drastisk under finanskrisen, og stigningen i de private investeringer efter krisen stagnerer. Forsknings- og udviklingsintensiteten i Det Forenede Kongerige har i det seneste årti ligget på omkring 1,7 % af BNP, hvilket er under EU-gennemsnittet. Forsknings- og udviklingsinvesteringerne er koncentreret i et begrænset antal virksomheder og regioner. Disse omfattende mangler inden for både fysisk og menneskelig kapital er en grundlæggende årsag til Det Forenede Kongeriges forholdsvis lave og stagnerende arbejdsproduktivitet.

               (10)Det Forenede Kongerige lider under vedvarende boligmangel. Boligbyggeriet steg efter krisen, men stagnerer nu. Der er ved at opstå kapacitetsbegrænsninger, mens boligbyggeriet ligger under, hvad der skal til for at dække det forventede behov. Huspriser og huslejer er fortsat høje, især i områder med stor efterspørgsel, og der er tegn på overvurdering. Væsentlig færre unge voksne ejer nu deres egen bolig. Regeringen er ved at gennemføre en række foranstaltninger, der skal øge udbuddet af boliger. Samtidig er omfanget og beliggenheden af jord til nybyggeri fortsat begrænset af den stramme regulering af markedet for jord, især omkring de store byer.

               (11)Der er behov for store investeringer for at modernisere og ekspandere infrastrukturnettene og samtidig reducere projektomkostningerne og drivhusgasemissionerne. Der er stigende kapacitetsproblemer på vej-, jernbane- og luftfartsnettet. Det Forenede Kongerige skal i væsentligt omfang generere ny og grønnere energi og leveringskapacitet. Det Forenede Kongeriges infrastrukturelle udvikling har haft en tendens til at være omkostningskrævende og langsom. Efter årtier med offentlige underinvesteringer er regeringen ved at tage fat på manglen på infrastruktur, men det vil være en udfordring at skaffe den finansiering udefra, som kræves i regeringens fremskrivninger på en omkostningseffektiv måde.

               (12)Selv om ledigheden er lav, ligger reallønnen fortsat under højdepunktet før krisen. Den høje andel af lavtuddannede arbejdstagere har begrænsede udsigter til karriereudviklingen, hvilket har konsekvenser for produktiviteten og er medvirkende til fattigdom blandt personer i beskæftigelse. Der er potentiale for at øge effektiviteten af uddannelsessystemet i grundlæggende og tekniske færdigheder. Regeringen er ved at gennemføre reformer i skole- og arbejdspladsuddannelser, men det samlede antal tilmeldinger til det nye tosporede system ligger under forventningerne.

               (13)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen foretaget en omfattende analyse af Det Forenede Kongerige økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet konvergensprogrammet for 2018, det nationale reformprogram for 2019 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der er blevet rettet til Det Forenede Kongerige de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Det Forenede Kongerige, men også til, om de stemmer overens EU's regler og retningslinjer. Dette afspejler behovet for at styrke Unionens overordnede økonomiske forvaltning ved at give input på EU-niveau til fremtidige nationale beslutninger.

               (14)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2018-2019, og dets holdning
                  6
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               HENSTILLER, at Det Forenede Kongerige i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.Sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 1,9 % i 2020-2021, hvilket svarer til en årlig strukturtilpasning på 0,6 % af BNP.

               2.Fokusere på en investeringsrelateret politik inden for forskning og udvikling, boligbyggeri, erhvervsuddannelse og opgradering af kvalifikationer, bæredygtig transport samt omstilling til en lavemissionsøkonomi og energiomstilling under hensyntagen til regionale forskelle.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1027 final.

                     (3)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

                     (6)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 527 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Sveriges nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Sveriges nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 om samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder, som blev proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Sverige blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse.

               (2)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Sverige 2019
                  3
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Sveriges fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Sveriges nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 27. februar 2019
                  4
               . Kommissionen konkluderede af sin analyse, at Sverige er ramt af makroøkonomiske ubalancer. Især de overvurderede boligpriser kombineret med den fortsatte stigning i husholdningernes gæld indebærer en risiko for en ukontrolleret korrektion. Husholdningernes høje gæld er vedblevet med at vokse som andel af BNP. Der var en korrektion af boligpriserne i anden halvdel af 2017, og siden da har de gradvist stabiliseret sig. Indikatorer for boligvurderinger tyder ikke desto mindre på, at boligpriserne fortsat er høje i forhold til de underliggende økonomiske forhold. Selv om banksektoren tilsyneladende har et tilstrækkeligt kapitalgrundlag, kan en ukontrolleret korrektion også påvirke den finansielle sektor negativt, da bankernes eksponering for realkreditlån til husholdningerne vokser. I så fald kan også nabolandene blive negativt ramt grundet de systemiske indbyrdes finansielle forbindelser. Der er fortsat strukturelle flaskehalse for boligudbuddet, og bygge- og anlægsaktiviteten er blevet svækket. Selv om der i de seneste år er taget skridt på makroniveau til at imødegå væksten i realkreditgælden, synes virkningen indtil videre at være begrænset. Der er fortsat væsentlige huller i politikken, navnlig med hensyn til skatteincitamenter til boligejerskab og den måde, hvorpå boligudbuddet og markedet for lejeboliger fungerer.

               (3)Den 26. april 2019 afleverede Sverige sit nationale reformprogram for 2019 og den 29. april 2019 sit konvergensprogram for 2019. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (4)Relevante landespecifikke henstillinger er blevet adresseret i programmerne for de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvor det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (5)Sverige er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I henhold til sit konvergensprogram for 2019 har regeringen planer om at nå et overskud på 0,6 % af BNP i 2019, hvilket forventes at blive yderligere styrket i løbet af programperioden. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  7
                vil den mellemfristede budgetmålsætning, nemlig et strukturelt underskud på 1 % BNP, efter planen blive mere end opfyldt i hele programperioden. Ifølge konvergensprogrammet for 2019 ventes den offentlige gældskvote at falde til 34,5 % af BNP i 2019 for derefter at falde yderligere til 28,2 % af BNP i 2022. Sunde offentlige finanser og en stabil økonomisk vækst forventes at være de vigtigste drivkræfter bag den faldende gældskvote. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 ventes den strukturelle saldo at udvise et overskud på 0,5 % af BNP i 2019 og 0,6 % af BNP i 2020, hvilket er over den mellemfristede budgetmålsætning. Rådet er af den generelle opfattelse, at Sverige ventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2019 og 2020.

               (6)Husholdningernes gæld er vedblevet med at stige fra et allerede højt niveau. Husholdningernes gæld voksede med 5,5 % i 2018 og nåede op på omkring 88 % af BNP og 186 % af den disponible indkomst, hvilket er blandt de højeste niveauer i EU. Denne udvikling skyldtes hovedsagelig større realkreditlåntagning, der igen hænger sammen med høje boligpriser og strukturelle forvridninger, der er til fordel for realkreditfinansierede ejendomsinvesteringer. Sverige har de seneste år gennemført adskillige makroprudentielle foranstaltninger, herunder en styrket tilbagebetalingsregel for husholdninger med store realkreditlån i forhold til deres indkomst, som trådte i kraft i marts 2018, og en beslutning om at hæve den kontracykliske kapitalbuffer for banker fra september 2019. De politiske tiltag, der hidtil er truffet, synes dog at have haft en begrænset samlet indvirkning på væksten i realkreditlån, og der er ikke truffet politiske foranstaltninger til at reformere de skattemæssige incitamenter til ejerskab af boliger og optagelse af realkreditlån.

               (7)Skønt boligpriserne faldt i slutningen af 2017 og stort har været stabile siden da, følger dette efter en lang periode med kraftige prisstigninger, og vurderingerne ligger stadig et godt stykke over, hvad de grundlæggende økonomiske forhold tilsiger. Centrale spørgsmål omfatter skatteincitamenter, der tilgodeser ejerboliger og realkreditgæld, og akkommoderende lånevilkår sammen med relativt lave tilbagebetalingssatser i forbindelse med realkreditlån. Trods en kraftig stigning i nybyggeriet de seneste fem år er der stadig mangel på især økonomisk overkommelige boliger omkring de største byer. Udbuddet af nye boliger var ikke tilstrækkeligt til at dække det fremskrevne umiddelbare behov, der anslås til omkring 90 000 nye boliger om året i perioden 2018-2020. Denne mangel hænger sammen med en strukturel ineffektivitet, herunder begrænset konkurrence i byggesektoren på grund af hindringer for markedsadgang for små og udenlandske virksomheder og for store entreprenørers evne til at styre jordressourcer. Boligmassen udnyttes ikke effektivt. På udlejningsmarkedet skaber lejebeløb, der ligger under markedsprisen, en fastlåsningseffekt og en såkaldt insider/outsidereffekt. På markedet for ejerbeboede boliger reduceres boligejernes mobilitet af kapitalvindingsskatter. Boligmangel gør det sværere at skifte job og kan bidrage til ulighed mellem generationerne. De svenske myndigheder fortsætter med gradvist at gennemføre den 22-punktsplan, der skal øge boligbyggeriet og forbedre effektiviteten i boligsektoren. Hidtil er der ikke blevet taget konkrete politiske skridt til at liberalisere de stramme regler på lejemarkedet og revidere kapitalskatten på ejerbeboede boliger, selv om den nye regering i januar 2019 bebudede planer om at gennemføre reformer på disse områder i forlængelse af forberedende undersøgelser.

               (8)Der begynder at opstå mangel på arbejdskraft i nogle sektorer såsom byggeri, uddannelse og informations- og kommunikationsteknologi. Det er af afgørende betydning at sikre et udbud af specialiseret menneskelig kapital for at støtte investeringer i forskning og udvikling samt digitalisering. Investeringer i uddannelse og færdigheder, herunder digitale færdigheder, vil bidrage til at tackle disse udfordringer. Resultaterne på uddannelsesfronten er blevet forbedret noget, men der er et stort og stigende uddannelsesgab mellem forskellige sociale grupper. Den demografiske udvikling vil føre til en stigning i antallet af elever og forværre den aktuelle lærermangel. Situationen for migranter fra lande uden for EU og for deres efterkommere og virkningerne af nyligt vedtagne programmer fortjener en nærmere overvågning, da det fortsat er en udfordring at integrere udenlandskfødte elever og sikre en bæredygtig inklusion på arbejdsmarkedet af lavtuddannede og migranter fra lande uden for EU (navnlig kvinder).

               (9)Fastholdelse af investeringer i transportinfrastruktur kan bidrage til at forbedre arbejdskraftens mobilitet, den regionale samhørighed og boligmarkedet og fremme den langsigtede produktivitetsvækst i Sverige. Regeringen har bebudet betydelige investeringer i transportinfrastruktur gennem den nationale infrastrukturplan for 2018-2029 med henblik på at opgradere de forskellige transportformer (især jernbane- og vejtransport). Planen indeholder store investeringer i udvikling af jernbanesystemet, som skal fremme flytningen af godstransport fra veje til jernbaner og dermed også bidrage til at reducere emissionerne. Fastholdelse af et højt investeringsniveau i forskning og udvikling, gunstige rammebetingelser og en bredere innovationsbase er afgørende for at sikre Sveriges stilling som innovationsleder. Sveriges innovationsmodel har traditionelt været baseret på et begrænset antal store globalt aktive teknologivirksomheder. Det vil være vigtigt at skabe et miljø, der også fremmer små og mellemstore virksomheders og nystartede virksomheders innovationspotentiale. Sveriges innovationskapacitet kan også forbedres yderligere ved at øge samarbejdet mellem den akademiske verden og små og mellemstore virksomheder.

               (10)Bekæmpelse af hvidvask af penge er blevet en prioritet i Sverige på baggrund af en løbende hvidvaskskandale med relation til en af landets største finansielle institutioner. Det svenske og det estiske finanstilsyn har indledt en fælles undersøgelse sammen med deres modparter i Letland og Litauen. Selv om Sveriges ramme for bekæmpelse af hvidvask af penge blev styrket i 2017, hvor loven om hvidvask af penge trådte i kraft, er det vigtigt at fortsætte arbejdet med at identificere og korrigere eventuelle resterende mangler i rammen. Der findes stadig udfordringer, og tilsynsmyndigheden mangler fortsat at vedtage yderligere foranstaltninger og retningslinjer for, hvordan tilsynet på dette områder kan styrkes. Der bør lægges vægt på en effektiv gennemførelse af disse foranstaltninger, når de er vedtaget.

               (11)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  8
               . Dette vil gøre det muligt for Sverige at optimere anvendelsen af disse midler i relation til de indkredsede sektorer, idet der tages hensyn til regionale forskelle.

               (12)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Sveriges økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram for 2019 samt de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der blev rettet til Sverige i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Sverige, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (13)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Sveriges konvergensprogram for 2019 og er af den opfattelse, at Sverige ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten.

               (14)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og konvergensprogrammet for 2019. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 nedenfor,

               HENSTILLER, at Sverige i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.sætte ind over for stigningen i husholdningernes høje gæld ved gradvist at nedsætte rentefradragene i forbindelse med realkreditlån eller øge de løbende ejendomsskatter, stimulere investeringer i boligbyggeriet dér, hvor boligmanglen er størst, navnlig ved at fjerne strukturelle hindringer for byggeriet, forbedre effektiviteten på boligmarkedet, bl.a. ved at indføre større fleksibilitet i fastsættelsen af huslejer og revidere udformningen af kapitalvindingsskatten

               2.fokusere investeringsrelateret økonomisk politik på uddannelse og færdigheder og fastholde investeringer i bæredygtig transport for at opgradere de forskellige transportformer, især jernbaner, og forskning og innovation, idet der tages hensyn til regionale forskelle

               3.sikre et effektivt tilsyn med og håndhævelse af lovgivningen om bekæmpelse af hvidvask af penge.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1026 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, som genberegnet af Kommissionen efter den i fællesskab aftalte metode.

                     (8)

                        SWD(2019) 1026 final.