               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 507 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Irlands nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Irlands nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Irland blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 21. marts 2019. Den 9. april 2019 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Irland har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Irland sikre en fuldstændig og rettidig efterlevelse af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 1 og 3 nedenfor. Navnlig vil en fokusering af den økonomiske politik, der er rettet mod investeringer på de nævnte områder, og indførelse af skattemæssige foranstaltninger bidrage til at løse den anden henstilling vedrørende euroområdet med hensyn til at støtte investeringer, forbedre de offentlige finanser og bekæmpe aggressiv skatteplanlægning.

               (3)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Irland 2019
                  3
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Irlands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Irlands nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 27. februar 2019
                  4
               . Kommissionen konkluderer i sin analyse, at Irland er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig gør store gældsbeholdninger i den offentlige og private sektor og nettoforpligtelser over for udlandet Irland sårbar over for negative chok, hvor strømstørrelserne dog bedres. Den private gæld er fortsat høj, men den økonomiske vækst bidrager til at mindske den. De multinationale virksomheders aktiviteter påvirker fortsat virksomhedernes gæld. Husholdningernes gæld forekommer stort set at være i overensstemmelse med de underliggende forhold, selv om den er høj i forhold til den disponible indkomst. Den offentlige gæld forventes at blive ved med at falde, mens underskuddet er tæt på at blive udlignet. Boligpriserne er steget hurtigt i en årrække, men er aftaget for nylig. Boligpriserne er i vid udstrækning drevet af udbudsbegrænsninger, og der er ikke noget klart tegn på overvurdering. Beholdningen af misligholdte lån, der fortsat er høj, er faldet yderligere, selv om de langfristede restancer falder i et langsommere tempo.

               (4)Den 17. april 2019 fremlagde Irland sit nationale reformprogram for 2019 og den 29. april 2019 sit stabilitetsprogram for 2019. For at tage de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer i betragtning er de blevet vurderet sammen.

               (5)De relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") for 2014-2020 er blevet taget i betragtning. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvor det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjerne for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               .

               (6)Irland er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af gældsreglen. I sit stabilitetsprogram for 2019 forventer regeringen en forbedring af den nominelle saldo, nemlig til 0,2 % af BNP i 2019, og at det herefter forbedres gradvist til 1,3 % af BNP i 2023. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  7
                forventes den mellemfristede budgetmålsætning, der er fastsat ud fra et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP, at blive nået inden 2020. Ifølge stabilitetsprogrammet ventes den offentlige gældskvote at falde til 61,1 % i 2019 for derefter at falde yderligere til 51,6 % i 2023. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Samtidig er de foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål fra og med 2020, ikke blevet tilstrækkeligt præciseret.

               (7)Den 13. juli 2018 henstillede Rådet, at Irland skulle opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning i 2019. Dette svarer til en maksimal nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter
                  8
                på 7,0 % i 2019 svarende til en tilladt forringelse af den strukturelle saldo med 0,3 % af BNP. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 forventes Irland at overholde den anbefalede finanspolitiske tilpasning i 2019.

               (8)I 2020 bør Irland nå sin mellemfristede budgetmålsætning. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 svarede dette til en maksimal nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på 3,7 %
                  9
                svarende til en årlig strukturel tilpasning på 0,7 % af BNP. Irland forventes at nå den mellemfristede budgetmålsætning. Den offentlige gældkurve forventes at falde støt til under kravene i gældskriteriet. Rådet er af den generelle opfattelse, at Irland ventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2019 og 2020. Det ville i lyset af forskellen på målingerne af BNP og indenlandsk produktion i Irland og de dermed forbundne virkninger for gældskvoten, Irlands nuværende konjunkturforhold og de øgede eksterne risici være en vigtig disposition at anvende eventuelle ekstraordinære indtægter til at reducere den offentlige gældskvote yderligere.

               (9)De offentlige finanser er blevet yderligere forbedret som følge af en robust vækst i produktionen, men der er fortsat risiko for volatilitet i indtægterne, og der er mulighed for at gøre indtægtssiden mere modstandsdygtig over for økonomiske udsving og negative chok. Det vil øge indtægtsstabiliteten i en situation med økonomiske udsving, hvis omfanget og antallet af skatteudgifter begrænses, og skattegrundlaget udvides. Mens Irland har hævet den lavere moms på turismeaktiviteter, er der i nogle af de seneste skatteforanstaltninger fokuseret på nedskæringer og skattelettelser. Irland har desuden flere muligheder for at forbedre måden, hvorpå dets skattesystem kan støtte miljømålsætninger. Sådanne bestræbelser kunne indbefatte færre subsidier til fossile brændstoffer og at sende et styrket prissignal til investorerne ved at udarbejde en plan for stigninger i kulstofafgifterne de næste ti år.

               (10)Det er vigtig at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning for at gøre skattesystemet mere effektivt og retfærdigt, således som det fremgik af 2019-henstillingen vedrørende euroområdet. De afsmittende virkninger af skatteyderes aggressive skatteplanlægning mellem medlemsstater kræver en koordineret indsats fra nationalt politisk hold som supplement til EU-lovgivningen. Irland har truffet foranstaltninger mod aggressiv skatteplanlægning, men de meget store royalties- og udbyttebetalinger i procent af BNP tyder på, at Irlands skatteregler udnyttes af virksomheder, der beskæftiger sig med aggressiv skatteplanlægning. Da Irland opkræver begrænset skat af udgående (dvs. fra personer med hjemsted i EU til personer med hjemsted i tredjelande) royalties- og udbyttebetalinger, som foretages af selskaber baseret i Irland, risikerer disse betalinger at være fuldstændig fritaget for skat, hvis de heller ikke pålægges skat i modtagerlandet.

               (11)Udfordringerne for den finanspolitiske holdbarhed på længere sigt er fortsat forbundet med omkostningerne i forbindelse med aldring. Sundhedsudgifterne forventes at stige fra 4,1 % af BNP i 2016 til 5,1 % af BNP i 2070 og topper med 5,2 % i 2063. Selv om der er aspekter af sundhedssystemet i Irland, som fungerer godt eller er blevet forbedret, er systemet ineffektivt, efterspørgslen svær at imødekomme, og der ydes ikke koordineret og integreret sundhedspleje. For at afbøde det stigende efterspørgselspres har den irske regering vedtaget Sláintecare-gennemførelsesstrategien og oprettet Sláintecare-programmets gennemførelsesmyndighed til at gennemføre en omfattende reform og modernisere Irlands sundheds- og socialydelser i løbet af de næste ti år. Den planlagte reform bygger på en troværdig vision om at give alle adgang til et holdbart sundhedssystem, imødekomme den aldrende befolknings behov og overgå fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet med større fokus på forebyggelse. Dette vil sandsynligvis bevirke, at afhængigheden af den akutte behandling mindskes, hvorfor sundhedsområdet bliver mere omkostningseffektivt. Der er imidlertid problemer med at gennemføre reformen på grund af vanskeligheder med at håndtere dobbeltforsikringsproblematikken på sygesikringsmarkedet og på kort sigt forvalte landets budget, indsats og arbejdsstyrke effektivt. De kortsigtede omkostninger vil også skulle begrænses for at opfylde Sláintecare-visionen på lang sigt.

               (12)På trods af regeringens tidligere bestræbelser på at begrænse udgifterne til de offentlige pensioner forventes pensionssystemet at vokse betydeligt på lang sigt som følge af en stigning i pensionsudgifterne fra 5 % af BNP i 2016 til 6,6 % i 2070 med den største stigning på 7,5 % i 2053. En fuldstændig og rettidig gennemførelse af den fremlagte køreplan for en pensionsreform er helt central for at gøre det irske pensionssystem mere finansielt holdbart.

               (13)Øgede investeringer i færdigheder, uddannelse og social inklusion er afgørende for at forbedre Irlands produktivitet og inkluderende vækst på lang sigt. Det strammere arbejdsmarked, manglen på kvalificeret arbejdskraft og misforholdet mellem de efterspurgte og udbudte kvalifikationer i visse sektorer bevirker, at der er behov for en indsats for at nå ud til inaktive grupper af mulige arbejdstagere og investere i dette potentiale. Der er behov for at fremme opkvalificeringsprogrammerne og tilpasse uddannelsesplanerne og erhvervsuddannelse bedre, så de svarer til arbejdsmarkedets behov. Da kun en lille andel af arbejdsstyrken har de grundlæggende IT-kompetencer på plads, er der behov for flere investeringer i mere arbejdspladsbaseret efteruddannelse og opkvalificering af den voksne arbejdsstyrke. Investering i adgang til økonomisk overkommelig børnepasning af høj kvalitet og indførelse af en national børnepasningsordning vil bidrage til at øge den forholdsvis lave beskæftigelsesfrekvens blandt kvinder. Erhvervsfrekvensen for personer med handicap på arbejdsmarkedet er blandt de laveste i Europa. Antallet af personer, der lever i husstande med lav arbejdsintensitet, er fortsat blandt de højeste i EU, og det understreger behovet for mere integrerede og målrettede aktiveringsstrategier til støtte af denne særlige gruppe.

               (14)År med lave investeringsniveauer efter den økonomiske afmatning bevirker, at der nu mangler billige og almene boliger samt passende infrastruktur inden for ren transport og energi, vand og lynhurtigt bredbånd, hvilket også udgør en hindring for virksomhedernes investeringer. Desuden er drivhusgasemissionerne fra vejtransport steget kraftigt i de seneste fem år. Forbedret infrastruktur er sammen med fysisk planlægning en kritisk faktor for at øge boligudbuddet, fremme de private investeringer, sætte skub i produktivitetsvæksten og sikre en afbalanceret økonomisk udvikling i regionerne. Fremtidssikret konnektivitet og tilstrækkelige digitale færdigheder er fortsat afgørende for, at indenlandske virksomheder kan anvende digital teknologi effektivt og for en blomstrende national informations- og kommunikationsteknologisektor. Der er fortsat betydelige udfordringer med hensyn til adgangen til lynhurtigt bredbånd, navnlig i landdistrikterne. Flere infrastrukturinvesteringer inden for ren energi og ren offentlig transport og vandforsyning samt en øget indsats på områderne dekarbonisering, energieffektivitet, vedvarende energi og cirkulær økonomi vil hjælpe Irland med at gå over til en mere klimarobust økonomi med færre kulstofudledninger.

               (15)Selv om iværksættelsen af den nationale udviklingsplan vil kunne føre til udbygning af den grundlæggende infrastruktur, kan den svage kapacitet i bygge- og anlægssektoren forsinke det. Endvidere kan diversificering af søtransporten og energiforbindelserne med det kontinentale Europa øge økonomiens modstandsdygtighed over for eksterne chok. Irland har hidtil undladt at afkoble sin økonomiske vækst fra drivhusgasudledninger og luftforurenende stoffer. Drivhusgasemissionerne er steget støt, især inden for transport, landbrug, energi og bebyggede områder. Manglende fremskridt på dette område vil gøre det vanskeligere for Irland at opfylde sine EU-forpligtelser og samtidig øge omkostningerne ved den fremtidige indsats.

               (16)Vedvarende forsyningsknaphed kombineret med stigende efterspørgsel bidrager til stadig stigende ejendomspriser. Selv om priserne i 2017 ikke syntes at være for høje, er prisoverkommelighed alligevel ved at blive et problem. Boligmanglen påvirker også de almene boliger på grund af utilstrækkelige investeringer og nybyggeri de seneste ti år. Den årlige efterspørgsel anslås til ca. 72 000 enheder, hvor der blot forventes 10 000 opført i 2019. Yderligere 17 000 personer forventes at få hjælp gennem Irlands boligstøtte- og lejeboligordninger, hvilket dog kan bidrage til at forværre huslejestigningerne på det private lejemarked, hvor udbuddet allerede er begrænset. Et stort antal af de almene boliger udnyttes ikke fuldt ud, navnlig i Dublinområdet, til dels på grund af forældet praksis i arvesager. Den utilstrækkelige mængde af forskellige typer almene boliger sammenholdt med det meget begrænsede antal af billige lejeboliger er faktorer, der forværrer situationen yderligere. Dette har resulteret i en støt stigning i antallet af personer og familier, der lever i midlertidige boliger, og hvor antallet af hjemløse toppede i februar 2019.

               (17)Det er helt afgørende at fremme den innovationsbaserede produktivitet i indenlandske virksomheder for at støtte en mere robust og modstandsdygtig produktivitetsvækst i landet. Udgifterne til forskning og udvikling fortsætter med at stige, men ligger fortsat under EU-gennemsnittet og er ganske koncentreret i de udenlandsk ejede virksomheder. Der er mulighed for at tilpasse innovationspolitikken med henblik på at støtte små og mellemstore irske virksomheder. Indirekte støtte (dvs. skattefradrag) er fortsat det vigtigste instrument til offentlig støtte af forskning og udvikling i Irland (der udgør 80 % af den samlede offentlige støtte). Tættere bånd mellem multinationale selskaber og indenlandske virksomheder kan bidrage til at brede innovationen ud til hele økonomien. Desuden vil et tættere samarbejde mellem virksomheder og offentlige forskningscentre også øge innovationspotentialet.

               (18)Selv om de lave niveauer for offentlig forskning og udvikling fortsat giver anledning til bekymring (1,05 % af BNP sammenlignet med et EU-gennemsnit på 2 %), udgør Irlands nyligt vedtagne 2019-program for fremtidens beskæftigelse en lovende ramme til at stimulere innovation og teknologiske ændringer og forbedre små og mellemstore virksomheders produktivitet. Programmets fulde gennemførelse vil imidlertid afhænge af en betydelig stigning i de offentlige udgifter til forskning og innovation og af, at det nyligt vedtagne program bliver omsat til konkrete politiske foranstaltninger. Denne liste over ambitiøse foranstaltninger mangler stadig vigtige detaljer og konkrete gennemførelsesdatoer. For eksempel er der i forbindelse med foranstaltninger, der skal træffes i 2019, ingen foranstaltninger til at øge adgangen til langsigtede egenkapitalinvesteringer med henblik på at hjælpe de lokale virksomheder med at udvide deres forretningsområder. Endvidere kombineres der i de politikker, der skal tilskynde små og mellemstore virksomheder til at investere i nye teknologier, skattelettelser og skattemæssige incitamenter for at tilskynde små og mellemstore virksomheder til at investere i innovation, men det relative omfang af disse foranstaltninger er stadig ukendt. Ifølge strategien spiller bredbåndsinfrastruktur en vigtig rolle for produktiviteten, men der er ingen planer om konkrete foranstaltninger eller resultater for at mindske kløften mellem Irland og andre EU-lande, når det drejer sig om at udbrede et fremtidssikret bredbåndsnet i overensstemmelse med EU's 2025-mål for gigabitsamfundet.

               (19)De regionale forskelle i Irland er betydelige og er blevet øget de seneste ti år. Irland har forholdsvis store økonomiske forskelle regionalt i forhold til andre EU-lande målt i BNP pr. indbygger. Mellem 2000 og 2016 steg BNP pr. indbygger i den sydlige og østlige region med 74 %, hvilket er 63 procentpoint mere end i regionerne Border, Midland og Western, og stigningen accelererede efter 2012. I 2016 var BNP pr. indbygger i den sydlige og østlige region 2,6 gange højere end i regionerne Border, Midland og Western. Dublinområdet med 40 % af Irlands befolkning bidrog med 62 procentpoint til BNP-væksten i perioden 2000-2016.

               (20)Lovgivningsmæssige benspænd for iværksætteri (navnlig visse bestemmelser vedrørende kommerciel ejendomsret og juridiske tjenesteydelser) har en negativ indvirkning på, om udenlandske virksomheder etablerer sig i landet eller forlader det, og dermed også på de lokale irske virksomheders produktivitet. Hindringerne for adgangen til detailmarkederne udgør en udfordring. Irland er på top fem over de lande, der har flest administrative krav til virksomheder i opstartsfasen. Detailhandlerne kæmper med tung administration, hvilket virker hæmmende og fordyrende i en opstartsfase og kan have en negativ indvirkning på markedsstrukturen og -dynamikken.

               (21)Den nye lov om regulering af juridiske tjenester er endnu ikke gennemført, da indførelsen af regler stadig giver betydelige forsinkelser, selv om der pågår forberedende høringer. Det er stadig usikkert, hvilke muligheder der er for at give direkte professionel adgang til procederende advokater (barristers) i stridsspørgsmål, samt for at juridiske personer kan blive partnere i alle typer retspraksis. Alt for komplekse regler for drift og forvaltning i forbindelse med tværfaglig praksis bør på den anden side undgås. En ambitiøs gennemførelse af de tidsubegrænsede reformer har højeste prioritet. Med "ambition 2.3" i Irlands 2019-program for fremtidens beskæftigelse forventes problemerne med omkostningerne i forbindelse med juridiske tjenester løst, men det eneste reelle resultat i 2019 er foreløbigt, og tidsplanen tvetydig. Den forsinkede gennemførelse af denne reform har medført høje omkostninger i forbindelse med juridiske tjenester i Irland til skade for erhvervsliv, små og mellemstore virksomheder i særdeleshed og enkeltpersoner. Eftersom juridiske tjenesteydelser udgør et vigtigt redskab for andre erhvervstjenester, bidrager restriktioner i denne sektor til de høje omkostninger i andre brancher (f.eks. forsikringsbranchen).

               (22)Andelen af misligholdte lån er fortsat med at falde og faldt med 3,4 procentpoint til 7,8 % i året frem til tredje kvartal af 2018. Bankerne er godt på vej til at opfylde deres reduktionsmål, støttet af porteføljesalg, omstruktureringsbestræbelser og stigende ejendomspriser. De langfristede restancer (over 2 år i restance) er fortsat forholdsvis høje og bidrager til at holde andelen af misligholdte lån over gennemsnittet i euroområdet. Der er blevet foreslået en række initiativer og lovudkast, såsom loven om "intet samtykke, intet salg" til afhjælpning af de sociale og økonomiske virkninger af afviklingen af misligholdte lån, herunder for sårbare husholdninger. Kreditregistret blev fuldt funktionsdygtigt for forbrugslån i 2018 og vil være afgørende for vurderingen af, om låntagerne er i stand til at betale renter og afdrag af på deres gæld. Der er fortsat et begrænset omfang af insolvensprocedurer og lille brug af inden- og udenretlige muligheder for afvikling af restancer. Det er fortsat en udfordring at finde ud af, hvordan de længerevarende restancer kan mindskes samtidig med, at initiativer for sårbare husholdninger udbygges uden at skabe unødige hindringer for de misligholdte lån, og der er stadig behov for at overvåge området.

               (23)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan bidrage til at afhjælpe nogle af de mangler, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  10
               . Dette ville gøre det muligt for Irland at anvende disse midler bedst muligt, hvad angår de indkredsede sektorer, idet de regionale forskelle tages i betragtning.

               (24)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Irlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2019, det nationale reformprogram for 2019 og de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på de henstillinger, der blev rettet til Irland de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Irland i betragtning, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (25)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Irlands stabilitetsprogram for 2019 og er af den opfattelse, at Irland ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten,

               (26)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået Irlands nationale reformprogram for 2019 og stabilitetsprogrammet for 2019. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 3 nedenfor,

               HENSTILLER, at Irland i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i 2020, anvende ekstraordinære indtægter til at fremskynde nedbringelsen af den offentlige gældskvote, begrænse antallet og omfanget af skatteudgifter og udvide skattegrundlaget, fortsat undersøge, hvilke dele af skattesystemet der kan give anledning til aggressiv skatteplanlægning, og fokusere særligt på udgående betalinger, håndtere den forventede stigning i aldersrelaterede udgifter ved at øge omkostningseffektiviteten af sundhedssystemet og gennemføre planerne for pensionsreformerne fuldt ud

               2.yde individuel aktiv støtte til integration og fremme opkvalificering, navnlig for sårbare grupper og personer, der lever i husstande med lav arbejdsintensitet, øge adgangen til økonomisk overkommelig børnepasning af høj kvalitet

               3.målrette investeringstiltagene inden for den økonomiske politik mod lav kulstofudledning og energiomstilling, reducering af drivhusgasemissioner, bæredygtig transport, vand, digital infrastruktur og alment boligbyggeri, idet de regionale forskelle tages i betragtning, gennemføre foranstaltninger, herunder foranstaltninger som led i fremtidens beskæftigelsesstrategi, for at diversificere økonomien og forbedre de irske virksomheders produktivitet, navnlig små og mellemstore virksomheder, ved at anvende flere direkte finansieringsinstrumenter til at stimulere forskning og innovation og ved at mindske de lovgivningsmæssige hindringer for iværksætteri.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1006 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, der er genberegnet af Kommissionen efter den metode, der er aftalt i fællesskab.

                     (8)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes. Udgiftsmålet for Irland afspejler en tilpasning, der skal korrigere for en skævvridning af den 10-årige referencesats for potentiel vækst, som skyldes den exceptionelle stigning i den reale BNP-vækst i 2015. I overensstemmelse med de irske myndigheders fremgangsmåde ved beregningen af 2017-budgettet har Kommissionen lagt gennemsnittet af de potentielle vækstrater i 2014 og 2016 til grund for sine beregninger.

                     (9)

                        Som i 2019 afspejler udgiftsmålet en tilpasning, der skal korrigere for en skævvridning af den 10-årige referencesats for potentiel vækst, som skyldes den exceptionelle stigning i den reale BNP-vækst i 2015.

                     (10)

                        SWD(2019) 1006 final.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 506 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Estlands nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Estlands nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Estland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 21. marts 2019. Den 9. april 2019 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Estland har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Estland sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 3 nedenfor. Navnlig vil en målretning af investeringstiltagene inden for den økonomiske politik mod de specifikke områder bidrage til efterlevelse af den anden henstilling vedrørende euroområdet, der omhandler støtte til investeringer.

               (3)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Estland 2019
                  2
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Estlands fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 13. juli 2018, opfølgningen på de henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Estlands nationale Europa 2020-mål.

               (4)Den 30. maj 2019 afleverede Estland sit nationale reformprogram for 2019 og den 30. april 2019 sit stabilitetsprogram for 2019.

               (5)Der er taget højde for de relevante landespecifikke henstillinger i programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde ("ESI-fondene") for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  3
                kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at gennemgå og foreslå ændringer af sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  4
               .

               (6)Estland er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Stabilitetsprogrammet for 2019 blev forelagt på basis af en uændret politik. Regeringen planlægger at bevæge sig fra et offentligt underskud på 0,6 % af BNP i 2018 til et underskud på 0,2 % af BNP i 2019, 0,3 % af BNP i 2020 og et underskud på 0,7 % af BNP i 2022. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  5
                forventes den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP ikke at blive nået i løbet af den periode, som stabilitetsprogrammet for 2019 omfatter. Den offentlige gældskvote forventes at falde til 5,3 % af BNP i 2022. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er gunstigt. De foranstaltninger, der er nødvendige for at understøtte de planlagte underskudsmål, er ikke blevet specificeret, hvilket udgør en risiko for provenuantagelserne.

               (7)Den 13. juli 2018 henstillede Rådet, at Estland sikrer, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter
                  6
                ikke overstiger 4,1 % i 2019, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,6 % af BNP. På baggrund af Kommissionens efterårsprognose 2018, ifølge hvilken Estland vil ligge tættere på sin mellemfristede budgetmålsætning i 2019, og i overensstemmelse med reglerne om ophævelse af fastfrysningen af den krævede tilpasning, bør den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstige 4,9 %, hvilket svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,3 % i 2019. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 er der risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2019.

               (8)I lyset af Estlands forventede produktionsgab på 2,7 % af BNP og med en forventet BNP-vækst under den potentielle vækstrate bør den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstige 4,1 % i 2020 i overensstemmelse med den strukturelle tilpasning på 0,6 % af BNP, som kræves ifølge den tilpasningsmatrix, der er fastlagt efter fælles aftale som led i stabilitets- og vækstpagten. På basis af Kommissionens forårsprognose 2019 er der under antagelse af en uændret politik risiko for en væsentlig afvigelse fra dette krav i 2020. Generelt er Rådet af den opfattelse, at der er behov for at træffe foranstaltninger i 2019 for at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten.

               (9)På baggrund af store skandaler i forbindelse med hvidvask af penge er forebyggelse heraf blevet en prioritet for Estland. Estland har styrket sin lovgivning om bekæmpelse af hvidvask af penge, og andelen af valutaudlændinges indskud i den estiske banksektor er faldet betydeligt. Der er dog stadig udfordringer. Den estiske regering har vedtaget yderligere foranstaltninger og retningslinjer for, hvordan forebyggelsen på dette område kan styrkes, men det estiske parlament har endnu ikke vedtaget et lovgivningsinitiativ, der skal styrke tilsynet med bekæmpelse af hvidvask af penge. Der bør arbejdes på at gennemføre disse foranstaltninger effektivt, når de er vedtaget.

               (10)Mangel på kvalificeret arbejdskraft og misforhold mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer er blandt de største hindringer for erhvervsinvesteringer og begrænser øgede produktivitetsgevinster. I de seneste år har Estland gennemført omfattende reformer, men udviklingen på arbejdsmarkedet og faldet i antallet af personer i den erhvervsaktive alder indebærer langsigtede udfordringer for uddannelsessystemet. Blandt disse udfordringer er den fortsatte høje andel af unge, der forlader skolen tidligt, den ufuldstændige omlægning af skoleinfrastrukturen, den utilstrækkelige arbejdsmarkedsrelevans af de videregående uddannelser og de udfordringer, der er forbundet med en aldrende lærerstab og lærerfagets ringe tiltrækningskraft. Selv om stadig flere deltager i voksenuddannelse, foregår opkvalificeringen og omskolingen af arbejdsstyrken ikke hurtigt nok til at holde trit med udviklingen på arbejdsmarkedet. Centralt i de konstaterede behov for kvalifikationer står en utilstrækkelig evne til at innovere. Til trods for den høje procentdel af specialister inden for informations- og kommunikationsteknologi tilbyder virksomhederne kun begrænset uddannelse i digitale færdigheder. Ved at forbedre uddannelsessystemets arbejdsmarkedsrelevans, herunder investere i erhvervsvejledning, bekæmpe skolefrafald og i højere grad være på forkant med kvalifikationsbehovet, kan man bidrage til at sikre, at befolkningen får de nødvendige færdigheder. Desuden vil man ved at forbedre lærernes arbejdsvilkår, kvaliteten af undervisningen og uddannelsespolitikken i tråd med den demografiske og økonomiske udvikling kunne styrke kapaciteten i uddannelsessystemet.

               (11)Trods visse forbedringer er forekomsten af fattigdom, social udstødelse og indkomstulighed fortsat høj, især blandt de ældre. Ca. 42 % i aldersgruppen 65 år og derover var i risiko for fattigdom og social udstødelse i 2017, sammenlignet med et gennemsnit på 15 % i EU. De sociale ydelser kan stadig ikke reducere fattigdommen i tilstrækkelig grad, og det sociale sikkerhedsnet er svagt. Den ringe koordinering mellem sundheds- og socialvæsenet og de store forskelle mellem kommunernes evne til at kortlægge behovet for sociale ydelser og til at føre dem ud i livet gør det vanskeligt at sikre sociale tjenesteydelser af god kvalitet og til overkommelige priser. Modtagerne skal desuden dække en stor del af omkostningerne ved de tjenester, som myndighederne yder. Estlands offentlige udgifter til langtidspleje udgjorde mindre end halvdelen af EU-gennemsnittet (0,6 % af BNP sammenlignet med 1,6 % af BNP i 2016). Der findes hverken forebyggende foranstaltninger eller et støttesystem til at lette byrden for de uformelle plejere. Andelen af personer med uopfyldte medicinske behov er fortsat blandt de højeste i EU (11,7 %), hvilket tyder på tilgængeligheds- og effektivitetsproblemer i sundhedssystemet. Disse udfordringer peger i retning af, at der er behov for at levere integrerede sociale tjenester og sundhedsydelser af god kvalitet og til en overkommelig pris og udvikle et omfattende regelsæt for langtidspleje. Ved at investere i den social inklusion, herunder i social infrastruktur, vil den inklusive vækst blive fremmet.

               (12)Den kønsbestemte lønforskel på 25,6 % i 2017 er blandt de højeste i EU og lidt større end i det foregående år. De konsekvenser, som forældreskab har for kvinders beskæftigelse, ligger desuden et godt stykke over EU-gennemsnittet (henholdsvis 25,2 % og 9,0 %). Langvarig forældreorlov fører ofte til en langsommere karriereudvikling for kvinder. Kvinder har tendens til at arbejde i økonomiske sektorer og erhverv med lavere løn, selv om deres uddannelsesniveau er højere end mænds. De seneste foranstaltninger har gjort reglerne for forældreorlov og understøttelse mere fleksible for at gøre det lettere for forældre at vende tilbage til arbejdsmarkedet. Brugen af børnepasning er blevet mere udbredt. Faktorer som økonomisk aktivitet, beskæftigelse, alder, erhvervserfaring og arbejdstid forklarer imidlertid kun en del af lønforskellen mellem mænd og kvinder og efterlader et uforklarligt gab på 20 % i forhold til EU-gennemsnittet på 11,5 %. Løngennemsigtighed kan bidrage til en bedre forståelse af årsagerne til denne store lønforskel mellem mænd og kvinder. Fortsatte investeringer i børnepasning og aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger kan øge beskæftigelsen blandt kvinder. Det er desuden vigtigt i en bredere sammenhæng at sikre samarbejdet med arbejdsmarkedets parter og styrke deres kapacitet.

               (13)Estland er et afsides beliggende land med en lav befolkningstæthed, og derfor er et velfungerende og indbyrdes forbundet transportsystem af afgørende betydning for Estlands økonomiske aktivitet og eksport. Estlands transportinfrastruktur er mangelfuld med hensyn til konnektivitet og bæredygtighed. Jernbanetransport og intermodal transport skal udvikles mere. Desuden er drivhusgasemissionerne fra vejtransport steget i de seneste 5 år. Yderligere innovative og bæredygtige løsninger kan bidrage til at løse problemerne med hensyn til trængsel og offentlig transport. Synkronisering af Estlands elsystem med det kontinentale europæiske net er afgørende for at sikre elforsyningen i hele Østersøregionen. Investeringer i infrastruktur vil bidrage til at gøre de estiske virksomheder mere konkurrencedygtige.

               (14)Med et lavt investeringsniveau i forskning og udvikling, navnlig fra den private sektor, har Estlands produktivitet haltet bagefter. I 2017 lå de offentlige udgifter til forskning og udvikling lidt under EU-gennemsnittet, og erhvervsinvesteringerne var kun på 0,61 % af BNP – ca. halvdelen af EU-gennemsnittet. Kun en lille andel af virksomhederne, især blandt de små og mellemstore virksomheder, indberetter forsknings- og innovationsaktiviteter. Andre innovationsudgifter end forsknings- og udviklingsudgifter er faldende, og der er kun begrænset samarbejde mellem forskning og erhvervsliv. En del af disse faktorer påvirker landets innovationsresultater og produktivitet i negativ retning. Mere målrettede investeringer i forskning, udvikling og innovation, herunder i digitalisering og automatisering af virksomheder, vil kunne øge Estlands produktivitet og konkurrenceevne. Det samme gælder en bedre prioritering af forskningsemner på områder af økonomisk betydning. De estiske myndigheder har udformet og gennemført en række foranstaltninger for at afhjælpe manglerne i forsknings- og innovationssystemet, men deres virkning er stadig begrænset.

               (15)Der er fortsat udfordringer med hensyn til ressource- og energieffektiviteten. Estlands miljøinnovationsresultater afspejler ikke fuldt ud landets potentiale, og dets samlede miljøinnovative score på 60 ligger 40 % under EU-gennemsnittet. På trods af visse forbedringer i de seneste år ligger Estland omkring tre gange lavere end EU-gennemsnittet med hensyn til ressourceproduktivitet, og kløften i forhold til resten af EU bliver stadig større. Kun en lille del af landets små og mellemstore virksomheder træffer foranstaltninger til at forbedre deres ressourceeffektivitet og miljøvenlighed. Desuden er økonomien meget energiintensiv med et energiforbrug, der ligger et godt stykke over EU-gennemsnittet. Alle estiske regioner halter bagefter med hensyn til at forbedre ressource- og energieffektiviteten. Med 0,4 % ligger Estland langt under det nationale mål på 10 % vedvarende energi i transportsektoren. Fremme af ressource- og energieffektivitet, navnlig i bygningssektoren, og støtte til den cirkulære økonomi, herunder ved at øge investeringerne, vil kunne bidrage yderligere til en mere konkurrencedygtig og bæredygtig økonomi.

               (16)Insolvensprocedurerne i Estland tager omkring tre år, og inddrivelsessatsen ligger på lidt over 40 %. Dette bevirker, at arbejdskraft og finansielle ressourcer er fanget i mindre produktive virksomheder. Dermed mindskes incitamenterne til at investere og yde finansiering til virksomhederne. Det er vigtigt at ændre insolvensreglerne for at afkorte insolvensbehandlingen og øge inddrivelsessatsen for kreditorerne. Det bør navnlig indebære at tilskynde til at anvende rekonstruktionsprocedurerne før og efter en konkurs og forhindre stykvise likvidationer af virksomheder.

               (17)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan være med til at afhjælpe nogle af de problemer, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  7
               . Det vil gøre det muligt for Estland at udnytte midlerne bedst muligt i forhold til de identificerede sektorer, idet der tages hensyn til regionale forskelle.

               (18)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Estlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet 2019 og det nationale reformprogram 2019 og opfølgningen på de henstillinger, der er rettet til Estland i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Estland, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (19)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2019, og dets holdning
                  8
                afspejles især i henstilling 1 nedenfor,

               HENSTILLER, at Estland i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.sikre, at den nominelle vækstrate i de primære offentlige nettoudgifter ikke overstiger 4,1 % i 2020, hvilket svarer til en årlig strukturtilpasning på 0,6 % af BNP, og sikre et effektivt tilsyn og håndhævelse af lovgivningen om bekæmpelse af hvidvask af penge

               2.afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme innovation ved at forbedre uddannelsessystemets kapacitet og arbejdsmarkedsrelevans, forbedre tilstrækkeligheden af det sociale sikkerhedsnet og adgangen til prismæssigt overkommelige og integrerede sociale tjenester samt træffe foranstaltninger til at mindske den kønsbestemte lønforskel, herunder ved at forbedre løngennemsigtigheden

               3.koncentrere investeringstiltagene inden for den økonomiske politik om bæredygtig transport og energiinfrastruktur, herunder sammenkoblinger, fremme af forskning og innovation samt ressource- og energieffektivitet, idet der tages hensyn til regionale forskelle.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1005 final.

                     (3)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, som genberegnet af Kommissionen efter den i fællesskab aftalte metode.

                     (6)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden modregnes.

                     (7)

                        SWD(2019) 1005 final.

                     (8)

                        I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 5.6.2019
            COM(2019) 508 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            om Grækenlands nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Grækenlands stabilitetsprogram for 2019

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               om Grækenlands nationale reformprogram for 2019 og med Rådets udtalelse om Grækenlands stabilitetsprogram for 2019

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer
                  2
               , særlig artikel 6, stk. 1,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,

               som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

               som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

               som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2019 for samordning af de økonomiske politikker. Den tog behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder som proklameret af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den 17. november 2017. Den 21. marts 2019 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 21. november 2018 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen, hvori Grækenland blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd tilsluttede sig den 21. marts 2019. Den 9. april 2019 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet ("henstillingen vedrørende euroområdet").

               (2)Da Grækenland har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Grækenland sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 1 og 2 nedenfor. Navnlig vil reformer, der er i tråd med de forpligtelser, som Grækenland påtog sig efter programmets afslutning, og en målretning af investeringstiltagene inden for den økonomiske politik mod de specifikke områder bidrage til efterlevelse af henstillingen vedrørende euroområdet.

               (3)Den 27. februar 2019 blev landerapporten for Grækenland for 2019
                  3
                offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af opfyldelsen af Grækenlands nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 27. februar 2019
                  4
               . Kommissionen konkluderer af sin analyse, at Grækenland er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. De konstaterede ubalancer vedrørte navnlig den høje offentlige gæld, den negative nettostilling over for udlandet, det store omfang af misligholdte lån på bankernes balancer og den stadig høje arbejdsløshed. Desuden vil de omfattende institutionelle og strukturelle reformer, der er påbegyndt i de seneste år for at modernisere økonomien og staten, kræve mange års vedholdende gennemførelse for at kunne mærkes fuldt ud.

               (4)Den 26. april 2019 fremlagde Grækenland sit nationale reformprogram for 2019 og den 30. april 2019 sit stabilitetsprogram for 2019. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013
                  5
                kan Kommissionen, hvor det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante rådshenstillinger, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og sine relevante programmer. Kommissionen har i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring
                  6
               , redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse.

               (6)Grækenland er på nuværende tidspunkt underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. Grækenland bør også fastholde en sund finanspolitisk stilling, som sikrer overholdelse af det mål for det primære overskud, der blev fastsat ved afgørelse (EU) 2017/1226 af 30. juni 2017 på 3,5 % af BNP for 2018 og på mellemlang sigt
                  7
               . I foråret 2018 vedtog Rådet ingen landespecifik henstilling til Grækenland som led i det europæiske semester, idet Grækenland i henhold til artikel 12 i forordning (EU) nr. 472/2013
                  8
                var fritaget fra overvågningen og vurderingen under det europæiske semester på det tidspunkt, fordi landet var underlagt en makroøkonomisk tilpasning. Efter afslutningen af programmet indebærer rammerne for Grækenland, at der indledes skærpet overvågning, samtidig med at Grækenland integreres i det europæiske semesters rammer for samordning af den økonomiske politik og socialpolitikken, samtidig med at synergien mellem den skærpede overvågning og processerne i forbindelse med det europæiske semester maksimeres.

               (7)Regeringen forventer ifølge sit stabilitetsprogram for 2019 et samlet overskud på mellem 1,1 % og 1,7 % af BNP i perioden 2019-2022. Regeringen har fastsat sin mellemfristede budgetmålsætning — et budgetoverskud på 0,25 % af BNP i strukturelle termer i 2020. På grundlag af den genberegnede strukturelle saldo
                  9
                forventes denne mellemfristede budgetmålsætning mere end nået i hele programperioden, og den offentlige gældskvote forventes gradvis at falde til 153,3 % i 2022. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for nævnte budgetfremskrivninger, er blevet godkendt af et uafhængigt organ og er positivt. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2019 ventes den strukturelle saldo at udvise et overskud på 1,9 % af BNP i 2019 og 0,8 % af BNP i 2020, hvilket er over den mellemfristede budgetmålsætning. Den offentlige gæld forventes at fortsætte sin nedadgående trend og at overholde overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2019 og gældskriteriet i 2020. På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2019 og dermed uden hensyntagen til de nye foranstaltninger, der blev vedtaget efter skæringsdatoen, forventedes Grækenland samlet set at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2019 og 2020. På samme grundlag ansås Grækenland også for at overholde målet om et primært overskud på 3,5 % af BNP, som overvåges inden for rammerne af den skærpede overvågning.

               (8)Stabilitetsprogrammet og Kommissionens forårsprognose 2019 omfatter ikke de nye permanente foranstaltninger, der blev bebudet og vedtaget kort efter deres forelæggelses- og skæringsdatoer. Kommissionen anslår de finanspolitiske virkninger af disse foranstaltninger til at overstige 1,0 % af BNP i 2019 og de efterfølgende år. Det vurderes også, at vedtagelsen af disse nye foranstaltninger udgør en risiko for det aftalte mål for det primære overskud, som overvåges inden for rammerne af den skærpede overvågning, og som blev fastsat ved afgørelse (EU) 2017/1226 af 30. juni 2017. Desuden forventes de nye foranstaltninger at reducere den strukturelle saldo, hvilket giver anledning til bekymring med hensyn til opfyldelsen af den mellemfristede budgetmålsætning i 2020. Der vil imidlertid blive gennemført en fornyet vurdering i efteråret 2019, som vil omfatte en revision af det gældende benchmark for nettoudgiftsvæksten i 2020. Den offentlige gæld forventes fortsat at falde, men der kan være en vis risiko med hensyn til overholdelsen af gældsreduktionsmålet. Dette må underkastes en fornyet vurdering i efteråret i lyset af de nyligt vedtagne foranstaltninger. Efter den vellykkede gennemførelse af programmet for finansiel bistand under den europæiske stabilitetsmekanisme er Grækenland underlagt en ramme for overvågning efter programmets afslutning, som er integreret i det europæiske semester, og er underlagt skærpet overvågning i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 472/2013. Med indledningen af skærpet overvågning af Grækenland
                  10
                anerkendes det faktum, at Grækenland på mellemlang sigt fortsat vil skulle vedtage foranstaltninger for at tage fat på kilderne eller de mulige kilder til de makroøkonomiske ubalancer, samtidig med at der gennemføres strukturreformer for at støtte en robust og bæredygtig økonomisk vækst. Grækenland forpligtede sig i på mødet i Eurogruppen den 22. juni 2018 til at fortsætte alle de vigtigste reformer, der blev vedtaget under programmet, indtil de er fuldt gennemført. Grækenland har også forpligtet sig til at gennemføre særlige foranstaltninger inden for budgetpolitik samt finans- og strukturpolitik, social velfærd, finansiel stabilitet, arbejds- og produktmarkederne samt privatisering og offentlig forvaltning. Grækenland er omfattet af kvartalsvis rapportering om fremskridt med gennemførelsen af sine forpligtelser under skærpet overvågning, hvor en positiv rapport hver sjette måned kan bane vej for frigivelsen af gældssaneringsforanstaltninger til en værdi af 0,7 % af BNP årligt. Frigivelsen af den første tranche af politisk betingede gældsforanstaltninger til en værdi af 970 mio. EUR blev vedtaget af Eurogruppen i april 2019. Den tredje rapport om skærpet overvågning, der vurderer de fremskridt, som Grækenland har gjort med gennemførelsen af sine forpligtelser, blev offentliggjort den 5. juni 2019.

               (9)Reformer, der forbedrer erhvervsklimaet og kvaliteten af institutionerne, navnlig effektiviteten af retssystemet, vil fremme den økonomiske modstandsdygtighed i Grækenland samt forbedre betalingsdisciplinen og ventes desuden at have en betydelig indvirkning på investeringsbeslutninger og tiltrække virksomheder. På trods af de seneste forbedringer står det græske retssystem stadig over for udfordringer og udviser ineffektivitet, da tiden for at træffe en afgørelse ofte er for lang og ophobningen af sager påvirker domstolenes produktivitet. En yderligere målrettet indsats på dette område er derfor af afgørende betydning, også for at fremme et velfungerende finansielt system og bidrage til at frigøre investeringsmuligheder.

               (10)Flere års underinvesteringer har ført til et stort investeringsunderskud i Grækenland. Øgede vækstfremmende investeringer vil være med til at understøtte den langsigtede vækst og mindske de regionale forskelle. I landerapporten blev der peget på prioriterede områder for offentlige og private investeringer.

               (11)Højere investeringer i uddannelse er afgørende for at forbedre Grækenlands produktivitet, fremme inklusiv vækst på lang sigt og fjerne hindringerne for vækst i innovative sektorer. Det græske uddannelsessystem står over for en række udfordringer med utilstrækkelige ressourcer, ringe handlefrihed, dårlige resultater i grundlæggende færdigheder (herunder digitale) og vedvarende kvalifikationsmismatch. Generelt mangler der på alle niveauer ansvarlighed og overvågning, som er nødvendige for en forbedring af kvaliteten i uddannelsessystemet. Det er vigtigt at fremme inklusiv uddannelse af høj kvalitet, etablering af tættere forbindelser mellem uddannelser og arbejdsmarkedsbehov, forbedring af erhvervsuddannelsernes attraktivitet og øget deltagelse i livslang læring for at understøtte bæredygtig vækst.

               (12)Andelen af langtidsledige, som udgjorde 70 % af de arbejdsløse i Grækenland i 2018, er meget høj, ligesom den høje ungdomsarbejdsløshed og kvinders lave deltagelse på arbejdsmarkedet er et problem. Foranstaltninger bør fokusere på at forbedre beskæftigelsesudsigterne, fremme arbejdsmarkedsdeltagelsen og skabe betingelser for jobskabelse. En effektiv social dialog og et ansvarligt socialt partnerskab i Grækenland kan bane vejen for gennemførelse og ejerskabsfølelse af fortsatte reformer med et mere velfungerende arbejdsmarked til følge.

               (13)Grækenland er kendetegnet ved en høj indkomstulighed, og virkningen af sociale overførsler på nedbringelsen af risikoen for fattigdom er den laveste i EU (15,83 % i 2017 mod et EU-gennemsnit på 33,98 %). Investeringerne bør fokusere på at forbedre adgangen til inklusive sociale tjenester af høj kvalitet til overkommelige priser samt på at udvikle daginstitutioner. Støtte til de socialt dårligst stillede og fremme af den sociale integration af børn, der er truet af fattigdom, personer med handicap samt migranter og flygtninge, under hensyntagen til geografiske forskelle, vil forbedre den sociale inklusion i Grækenland.

               (14)Grækenland indledte i 2017 en omfattende reform af det primære sundhedsvæsen, som er afgørende for at sikre adgang til sundhedsvæsnet og kræver fortsatte investeringer gennem udbredelsen af lokale sundhedscentre (TOMY'er).

               (15)Det græske transportsystem står over for betydelige udfordringer. Det er i vid udstrækning vejbaseret og stærkt afhængig af olie med alle vigtigste forbindelser etableret omkring Athen- Thessaloniki-ruten. Transportomkostningerne er stadig høje, mens servicekvaliteten, sikkerhedsstandarderne og udbredelsen af intelligente transportsystemer fortsat er lav. Der er behov for nye investeringer for at øge den multimodale transport og fremme regional integration og byudvikling.

               (16)Behandling af fast affald samt by- og industrispildevand er det område, hvor der er størst behov for yderligere investeringer for at tilpasse landets miljøbeskyttelsesstandarder til resten af EU. Håndteringen af fast affald er fortsat en stor strukturel udfordring, idet Grækenland stadig er stærkt afhængig af deponering og mekanisk-biologisk behandling i stedet for mere moderne teknikker. Andelen af kommunalt affald, der genanvendes, er desuden kun ca. en tredjedel af EU-gennemsnittet. Der er også behov for investeringer for at forbedre vandrensning, bekæmpe forsaltning af grundvandet og støtte foranstaltninger til at forhindre oversvømmelser og genoprette flodernes naturlige strømning.

               (17)Underudviklede infrastrukturer øger energiomkostningerne for virksomheder og husholdninger og udgør en hindring for udbredelsen af vedvarende energi. Grækenland står her over for en særlig udfordring med elektricitetsforbindelsen til øerne og forbindelsen til nabolandene. En yderligere udvikling af den erhvervsmæssige gasinfrastruktur ville bidrage til vækst på dette marked. I forbindelse med reformen af både gas- og elmarkederne bør det tilstræbes at drage fordel af disse nye infrastrukturmuligheder.

               (18)Med begrænset adgang til bredbåndsnet med høj hastighed og digitale færdigheder, som ligger et godt stykke under EU-gennemsnittet, er den digitale omstilling af økonomien og samfundet fortsat en udfordring. Grækenland har især behov for at investere i informations- og kommunikationsteknologi, også for at opveje faldet i investeringerne under krisen. Utilstrækkelige bredbåndsforbindelser med høj hastighed skaber store flaskehalse for dynamiske eksportorienterede virksomheder. Investeringerne i innovation og befolkningens kvalifikationer er ikke tilstrækkelige til at fremme produktivitetsvæksten, og manglen på digitale færdigheder blandt den brede befolkning forhindrer den i at finde beskæftigelse og hæmmer udviklingen af innovative virksomheder.

               (19)Der er behov for nye "intelligente specialiseringsstrategier" på nationalt og regionalt plan og yderligere foranstaltninger til afhjælpning af de mest presserende svagheder i forsknings- og innovationssystemet for at fremme markedsorienterede investeringer i forskning og udvikling, som fortsat er lave og begrænser Grækenlands muligheder for vækst. Videnskabelig topkvalitet hindres af den lave offentlige forsknings- og udviklingsintensitet, manglen på et resultatbaseret finansieringssystem og svage forbindelser mellem videnskab og erhvervsliv. Der er også behov for større investeringer for at sætte skub i den svage teknologiske udvikling, som afspejles i det meget lave antal patenter i forhold til andre medlemsstater, og for fuldt ud at udnytte mulighederne i nystartede virksomheder og vækstvirksomheder.

               (20)Som en tværgående problemstilling er der behov for investeringer i genopretning af forsømte by- og højlandsområder samt øer for at imødegå det tab af fysisk og menneskelig kapital — og den forringelse i kvaliteten heraf — der fandt sted i Grækenland under den økonomiske krise. Bæredygtig sanering af ugunstigt stillede og/eller afindustrialiserede områder i byagglomerationerne Athen-Piræus og Thessaloniki og i de vigtigste perifere byområder (Patras, Heraklion, Larissa, Ioannina, Agrinion og Chalkis) er en særlig prioritet på kort og mellemlang sigt. Langsigtede prioriteter omfatter udvikling af bæredygtige produktionsaktiviteter, opgradering af mobilitets- og sikkerhedssystemer, energieffektivitet og vedvarende energi, miljøbeskyttelse samt forbedring af modstandsdygtigheden over for naturbetingede risici og socioøkonomiske kriser. Der bør også sættes målrettet ind for at fremme den sociale inklusion, integrationen af migranter, erhvervelsen af færdigheder med henblik på at nedbringe arbejdsløsheden og kulturelle aktiviteter for at gøre dårligt stillede områder mere attraktive. En løsning af disse udfordringer gennem integrerede byfornyelsesstrategier vil maksimere chancerne for at opnå de bedste økonomiske, sociale og miljømæssige resultater.

               (21)Programmeringen af EU's midler for perioden 2021-2027 kan bidrage til at afhjælpe nogle af de mangler, der blev konstateret i henstillingerne, navnlig på de områder, der er omfattet af bilag D til landerapporten
                  11
               . Det ville gøre det muligt for Grækenland at optimere anvendelsen af disse midler i relation til de identificerede sektorer, idet der tages hensyn til regionale forskelle. En styrkelse af landets administrative kapacitet med henblik på forvaltningen af disse midler er vigtig for, at en investering bliver en succes.

               (22)Som led i det europæiske semester 2019 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Grækenlands økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2019. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2019 og det nationale reformprogram for 2019. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Grækenland, men også til deres overensstemmelse med Unionens regler og retningslinjer. Dette afspejler behovet for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (23)Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Grækenlands stabilitetsprogram for 2019 og er af den opfattelse, at Grækenland ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten.

               (24)På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2018 og stabilitetsprogrammet for 2018. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 og 2 nedenfor. Disse henstillinger bidrager også til efterlevelsen af de første fire henstillinger vedrørende euroområdet,

               HENSTILLER, at Grækenland i 2019 og 2020 træffer foranstaltninger med henblik på at:

               1.opnå en holdbar økonomisk genopretning og rette op på de uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer ved at fortsætte og gennemføre reformer, som er i tråd med de forpligtelser, som Grækenland påtog sig efter programmets afslutning på mødet i Eurogruppen den 22. juni 2018

               2.målrette investeringstiltagene inden for den økonomiske politik mod bæredygtige transport- og logistikløsninger, miljøbeskyttelse, energieffektivitet, vedvarende energi og sammenkoblingsprojekter, digital teknologi, forskning og udvikling, uddannelse, færdigheder, beskæftigelsesegnethed, sundhed og byfornyelse, idet der tages hensyn til regionale forskelle og behovet for at sikre social inklusion.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1007 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1226 af 30. juni 2017 om ændring af gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/544 om godkendelse af Grækenlands makroøkonomiske tilpasningsprogram (2015/1411) (EUT L 174 af 7.7.2017, s. 22).

                     (8)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 472/2013 af 21. maj 2013 om skærpelse af den økonomiske og budgetmæssige overvågning af medlemsstater i euroområdet, der har eller er truet af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet (EUT L 140 af 27.5.2013, s. 1).

                     (9)

                        Den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, som genberegnet af Kommissionen efter den i fællesskab aftalte metode.

                     (10)

                        Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/1192 af 11. juli 2018 om indledning af skærpet overvågning over for Grækenland (EUT L 211 af 22.8.2018, s. 1) og Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/338 af 20. februar 2019 om forlængelse af skærpet overvågning over for Grækenland (EUT L 60 af 28.2.2019, s. 17).

                     (11)

                        SWD(2019) 1007 final.