title: Kommissionens henstilling af 18. juni 2019 om udkastet til Estlands integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030

text:
               3.9.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 297/21

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 18. juni 2019
      om udkastet til Estlands integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030
      (2019/C 297/06)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 (»forordningen om forvaltning«) skal hver medlemsstat forelægge Kommissionen et udkast til en integreret national energi- og klimaplan for perioden 2021-2030 i overensstemmelse artikel 3, stk. 1, og bilag I i nævnte forordning. De første udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner skulle forelægges inden den 31. december 2018.

                  (2)

                  Den 28. december 2018 forelagde Estland sit udkast til en national energi- og klimaplan. Forelæggelsen af dette udkast er det grundlæggende, første skridt i den iterative proces mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at færdiggøre de integrerede nationale energi- og klimaplaner og sikre deres efterfølgende gennemførelse.

                  (3)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 skal Kommissionen vurdere udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner. Kommissionen har foretaget en omfattende vurdering af det estiske udkast til en integreret national energi- og klimaplan, idet de relevante elementer i forordning (EU) 2018/1999 er blevet taget i betragtning. Denne vurdering (2) offentliggøres sammen med nærværende henstilling. Nedenstående henstillinger er baseret på denne vurdering.

                  (4)

                  Kommissionens henstillinger kan navnlig vedrøre i) ambitionsniveauet for målsætninger, mål og bidrag med henblik på i fællesskab at opfylde energiunionens målsætninger og navnlig Unionens 2030-mål for vedvarende energi og energieffektivitet samt omfanget af elektricitetssammenkobling, som medlemsstaten sigter mod at opnå i 2030, ii) politikker og foranstaltninger, der vedrører målsætninger på medlemsstats- og EU-plan, og andre politikker og foranstaltninger med potentielle grænseoverskridende konsekvenser, iii) eventuelle yderligere politikker og foranstaltninger, der kan være påkrævet i de integrerede nationale energi- og klimaplaner, og iv) samspillet mellem og konsekvensen i de eksisterende og planlagte politikker og foranstaltninger i den integrerede nationale energi- og klimaplan inden for én dimension og mellem energiunionens forskellige dimensioner.

                  (5)

                  Under udarbejdelsen af henstillingerne har Kommissionen på den ene side taget hensyn til behovet for at summere visse kvantificerede planlagte bidrag fra alle medlemsstater med henblik på at vurdere ambitionen på EU-plan og på den anden side behovet for at give den berørte medlemsstat tilstrækkelig tid til at tage behørigt hensyn til Kommissionens henstillinger, før den færdiggør sin integrerede nationale energi- og klimaplan.

                  (6)

                  Kommissionens henstillinger vedrørende medlemsstaternes ambitioner for vedvarende energi er baseret på en metode, der er beskrevet i bilag II til forordning (EU) 2018/1999, og som er baseret på objektive kriterier.

                  (7)

                  For så vidt angår energieffektivitet er Kommissionens henstillinger baseret på vurderingen af det nationale ambitionsniveau som afspejlet i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan, sammenlignet med det samlede indsatsniveau, der er nødvendigt for at nå Unionens mål, idet de fremlagte oplysninger om særlige nationale forhold tages i betragtning, hvis det er relevant. De endelige nationale bidrag på energieffektivitetsområdet bør afspejle potentialet for omkostningseffektivitet for så vidt angår energibesparelser og støttes af en stærk langsigtet bygningsrenoveringsstrategi og foranstaltninger til gennemførelse af den energispareforpligtelse, der er fastsat i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterne bør ligeledes vise, at de har anvendt princippet om »energieffektivitet først« korrekt ved navnlig at forklare, hvordan energieffektivitet på omkostningseffektiv vis bidrager til at nå de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og energiforsyningssikkerhed samt til at bekæmpe energifattigdom.

                  (8)

                  Ifølge forordningen om forvaltning skal medlemsstaterne fremlægge et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at indfri de målsætninger, mål og bidrag, der er opstillet i den integrerede nationale energi- og klimaplan, og en generel vurdering af kilderne til disse investeringer. De nationale energi- og klimaplaner bør sikre gennemsigtighed og forudsigelighed i de nationale politikker og foranstaltninger med henblik på at skabe investeringssikkerhed.

                  (9)

                  Samtidig har Kommissionen som led i det europæiske semester 2018-2019 sat stærk fokus på medlemsstaternes energi- og klimarelaterede investeringsbehov. Dette afspejles i landerapporten 2019 for Estland (4) og i Kommissionen henstilling med henblik på Rådets henstilling til Estland (5), som er en del af det europæiske semester. I sine seneste konklusioner og henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester tog Kommissionen sin vurdering af udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner i betragtning. Kommissionens henstillinger supplerer de seneste landespecifikke henstillinger, der er fremsat i forbindelse med det europæiske semester. Medlemsstaterne bør også sikre, at deres integrerede nationale energi- og klimaplaner tager hensyn til de seneste landespecifikke henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester.

                  (10)

                  Dertil kommer, at medlemsstaterne ifølge forordningen om forvaltning skal tage behørigt hensyn til Kommissionens eventuelle henstillinger i deres udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som skal indgives til Kommissionen inden den 31. december 2019, og at en medlemsstat, hvis denne ikke følger en henstilling eller en væsentlig del heraf, skal begrunde dette og offentliggøre begrundelsen.

                  (11)

                  Hvis det er relevant, bør medlemsstaterne indberette de samme data i deres integrerede nationale energi- og klimaplaner og efterfølgende ajourføringer, som de indberetter til Eurostat eller Det Europæiske Miljøagentur. Brugen af samme kilde og, hvis det er muligt af europæiske statistikker, er ligeledes afgørende for at beregne referencescenariet for modellering og prognoser. Anvendelse af europæiske statistikker vil gøre det lettere at sammenligne de data og prognoser, der bruges i de integrerede nationale energi- og klimaplaner.

                  (12)

                  Alle elementer i bilag I til forordning (EU) 2018/1999 skal inkluderes i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. I den forbindelse bør den makroøkonomiske og i det omfang, det er muligt, den sundhedsmæssige, miljømæssige, beskæftigelses- og uddannelsesmæssige, kompetencemæssige og sociale indvirkning af de planlagte politikker og foranstaltninger vurderes. Offentlige interessenter og andre interessenter skal inddrages i forberedelsen af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Disse og andre elementer er beskrevet i detaljer i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der offentliggøres sammen med nærværende henstilling (6).

                  (13)

                  I den endelige plan bør Estland tage hensyn til forbindelsen mellem de planlagte politikker og foranstaltninger, navnlig ved at vurdere de virkninger, princippet om »energieffektivitet først« har på dimensionerne dekarbonisering, energisikkerhed og det indre marked. Det bidrag, som energieffektivitet yder til at mindske afhængigheden af energiimport og afbøde de konsekvenser, der er ved at reducere den olieskiferbaserede elproduktion, er i den forbindelse vigtige elementer, også med henblik på at integrere en stigende andel af energi fra vedvarende energikilder og sikre det fremtidige elsystems tilstrækkelighed. De risici, som klimaændringerne udgør for energiforsyningen, er en anden relevant overvejelse. Estland bør lægge særlig vægt på at redegøre for status for gennemførelsen og virkningerne af politikkerne og foranstaltningerne og på at fremlægge prognoser for drivhusgasemissioner fordelt på sektorer (emissionshandelssystemet, indsatsfordelingssektorer og arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug). På samme måde skal målsætningerne under dimensionen forskning, innovation og konkurrenceevne underbygge den indsats, der er planlagt for energiunionens andre dimensioner.

                  (14)

                  Den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan vil med fordel kunne indeholde en omfattende analyse af, hvor sektoren for lavemissionsteknologier p.t. er positioneret på det globale marked, og således fremhæve områder med konkurrencefordele og eventuelle udfordringer og udpege målbare målsætninger for fremtiden samt de politikker og foranstaltninger, der skal til for at nå dem, idet der etableres passende forbindelser til erhvervs- og industripolitikken. Den vil desuden have gavn af et bedre samspil med den cirkulære økonomi, hvor potentialet for reduktion af drivhusgasemissionerne understreges.

                  (15)

                  Kommissionens henstillinger til Estland er underbygget af den vurdering af Estlands udkast til en integreret national energi- og klimaplan, som offentliggøres sammen med denne henstilling (7) —

            HENSTILLER HERMED, AT ESTLAND TAGER SKRIDT MOD AT:

                  1.

                  Redegøre for sin plan for at nå målet for reduktion af drivhusgasemissioner, der ikke er omfattet af EU's emissionshandelssystem på 13 % sammenlignet med 2005, herunder redegøre for den rolle, arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug spiller. Dette kræver især en yderligere analyse af den kombinerede virkning af de planlagte politikker og anvendelsen af regnskabsreglerne i forordning (EU) 2018/841.

                  2.

                  Underbygge det positive ambitionsniveau på en andel på 42 % vedvarende energi i 2030 som Estlands bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi med detaljerede og kvantificerede politikker og foranstaltninger, der er i overensstemmelse med forpligtelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) og muliggør en rettidig og omkostningseffektiv opfyldelse af tilsagnet. Fremlægge yderligere detaljer om foranstaltninger til opfyldelse af det vejledende mål i opvarmnings- og kølingssektoren i henhold til artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 og sikre, at der er truffet passende foranstaltninger for at øge andelen af vedvarende energi med henblik på opfyldelse af transportmålet, jf. artikel 25 i direktiv (EU) 2018/2001. Fremlægge yderligere detaljer om de planlagte særlige foranstaltninger, der skal sikre langsigtet bæredygtighed i anvendelsen af biomasse i energisektoren, i betragtning af det vigtige bidrag, biomasse yder til det estiske energimiks. Fremlægge foranstaltninger inden for den befordrende ramme for VE-egetforbrug og VE-fællesskaber, jf. artikel 21 og 22 i direktiv (EU) 2018/2001, herunder forenkling af de administrative procedurer.

                  3.

                  Øge sin ambition om reduktion af både endeligt energiforbrug og primærenergiforbrug i 2030 med henblik på behovet for at øge det indsatsniveau, der er nødvendigt for at nå Unionens 2030-mål for energieffektivitet. Støtte op herom med politikker og foranstaltninger, der kan give ekstra energibesparelser inden 2030. I den endelige plan inkludere alle de politikker og foranstaltninger, der er planlagt for at opnå målet for akkumulerede besparelser, med en realistisk tidsplan for gennemførelsen og en klar vurdering af investeringsbehovet.

                  4.

                  Præcisere de foranstaltninger, der skal sikre elproduktionens tilstrækkelighed i lyset af det ambitiøse mål for vedvarende energi, herunder foranstaltninger vedrørende efterspørgselsreaktion og lagring.

                  5.

                  Fastsætte fremadskuende målsætninger og mål vedrørende markedsintegration, navnlig foranstaltninger til udvikling af mere konkurrencedygtige markeder, og øge forbrugernes involvering i detailmarkedet.

                  6.

                  Yderligere præcisere de nationale målsætninger og finansieringsmål inden for forskning, innovation og konkurrenceevne, især for så vidt angår energiunionen, der skal nås inden 2030, så de er nemme at måle, er egnede til formålet og kan støtte gennemførelsen af målene inden for andre dimensioner af den integrerede nationale energi- og klimaplan. Underbygge sådanne målsætninger med specifikke og tilstrækkelige politikker og foranstaltninger, herunder dem, som skal udvikles i samarbejde med andre medlemsstater såsom den europæiske strategiske energiteknologiplan.

                  7.

                  Intensivere det allerede gode regionale samarbejde med de øvrige baltiske lande (Letland og Litauen), udvide det til at omfatte nye områder og øge den geografiske rækkevidde, så det omfatter de nordiske lande (Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige). Fokus for de regionale udvekslinger bør ligge på det indre energimarked og energisikkerhed med henblik på ændringerne i elsystemet, så disse kan imødekomme større andele af elektricitet fra vedvarende energikilder, hvilket vil øge elektricitetsimporten/-eksporten og øge behovet for fleksibilitet i systemet, såvel som på dekarbonisering af transportsektoren og på forskning.

                  8.

                  Give et generelt overblik over de investeringer, der er nødvendige for at modernisere landets økonomi ved at nå dets energi- og klimamålsætninger, og en generel vurdering af kilderne til disse investeringer, herunder den passende finansiering på nationalt og regionalt plan samt EU-plan.

                  9.

                  Angive de tiltag, der er gennemført, og de planer, der er lagt for udfasning af energisubsidier, navnlig for fossile brændstoffer.

                  10.

                  Supplere analysen af samspillet med politikken for luftkvalitet og emissioner, hvor virkningerne for luftforureningen i forskellige scenarier fremlægges, idet der gives underbyggende fremskrivninger for luftforureningen, og synergier og afvejninger tages i betragtning.

                  11.

                  Bedre integrere aspekter vedrørende en rimelig og fair omstilling, navnlig ved at give en mere detaljeret beskrivelse af de sociale, beskæftigelsesmæssige og kompetencemæssige virkninger af de planlagte målsætninger, politikker og foranstaltninger. Yderligere udvikle tilgangen til håndtering af energifattigdomsspørgsmål, herunder ved at fremhæve brugen af energieffektivitetsforanstaltninger til afbødning af energifattigdom som påkrævet i forordning (EU) 2018/1999.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2019.

               På Kommissionens vegne

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 277.

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1005 final.

         (5)  COM(2019) 506 final af 5.6.2019.

         (6)  SWD(2019) 277.

         (7)  SWD(2019) 277.

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).


title: Kommissionens henstilling af 18. juni 2019 om udkastet til Litauens integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030

text:
               3.9.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 297/56

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 18. juni 2019
      om udkastet til Litauens integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030
      (2019/C 297/15)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 (»forordningen om forvaltning«) skal hver medlemsstat forelægge Kommissionen et udkast til en integreret national energi- og klimaplan for perioden 2021-2030 i overensstemmelse artikel 3, stk. 1, og bilag I i nævnte forordning. De første udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner skulle forelægges inden den 31. december 2018.

                  (2)

                  Den 17. december 2018 forelagde Litauen sit udkast til en national energi- og klimaplan. Forelæggelsen af dette udkast er det grundlæggende, første skridt i den iterative proces mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at færdiggøre de integrerede nationale energi- og klimaplaner og sikre deres efterfølgende gennemførelse.

                  (3)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 skal Kommissionen vurdere udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner. Kommissionen har foretaget en omfattende vurdering af det litauiske udkast til en integreret national energi- og klimaplan, idet de relevante elementer i forordning (EU) 2018/1999 er blevet taget i betragtning. Denne vurdering (2) offentliggøres sammen med nærværende henstilling. Nedenstående henstillinger er baseret på denne vurdering.

                  (4)

                  Kommissionens henstillinger kan navnlig vedrøre i) ambitionsniveauet for målsætninger, mål og bidrag med henblik på i fællesskab at opfylde energiunionens målsætninger og navnlig Unionens 2030-mål for vedvarende energi og energieffektivitet samt omfanget af elektricitetssammenkobling, som medlemsstaten sigter mod at opnå i 2030, ii) politikker og foranstaltninger, der vedrører målsætninger på medlemsstats- og EU-plan, og andre politikker og foranstaltninger med potentielle grænseoverskridende konsekvenser, iii) eventuelle yderligere politikker og foranstaltninger, der kan være påkrævet i de integrerede nationale energi- og klimaplaner, og iv) samspillet mellem og konsekvensen i de eksisterende og planlagte politikker og foranstaltninger i den integrerede nationale energi- og klimaplan inden for én dimension og mellem energiunionens forskellige dimensioner.

                  (5)

                  Under udarbejdelsen af henstillingerne har Kommissionen på den ene side taget hensyn til behovet for at summere visse kvantificerede planlagte bidrag fra alle medlemsstater med henblik på at vurdere ambitionen på EU-plan og på den anden side behovet for at give den berørte medlemsstat tilstrækkelig tid til at tage behørigt hensyn til Kommissionens henstillinger, før den færdiggør sin integrerede nationale energi- og klimaplan.

                  (6)

                  Kommissionens henstillinger vedrørende medlemsstaternes ambitioner for vedvarende energi er baseret på en metode, der er beskrevet i bilag II til forordning (EU) 2018/1999, og som er baseret på objektive kriterier.

                  (7)

                  For så vidt angår energieffektivitet er Kommissionens henstillinger baseret på vurderingen af det nationale ambitionsniveau som afspejlet i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan, sammenlignet med det samlede indsatsniveau, der er nødvendigt for at nå Unionens mål, idet de fremlagte oplysninger om særlige nationale forhold tages i betragtning, hvis det er relevant. De endelige nationale bidrag på energieffektivitetsområdet bør afspejle potentialet for omkostningseffektivitet for så vidt angår energibesparelser og støttes af en stærk langsigtet bygningsrenoveringsstrategi og foranstaltninger til gennemførelse af den energispareforpligtelse, der er fastsat i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterne bør ligeledes vise, at de har anvendt princippet om »energieffektivitet først« korrekt ved navnlig at forklare, hvordan energieffektivitet på omkostningseffektiv vis bidrager til at nå de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og energiforsyningssikkerhed samt til at bekæmpe energifattigdom.

                  (8)

                  Ifølge forordningen om forvaltning skal medlemsstaterne fremlægge et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at indfri de målsætninger, mål og bidrag, der er opstillet i den integrerede nationale energi- og klimaplan, og en generel vurdering af kilderne til disse investeringer. De nationale energi- og klimaplaner bør sikre gennemsigtighed og forudsigelighed i de nationale politikker og foranstaltninger med henblik på at skabe investeringssikkerhed.

                  (9)

                  Samtidig har Kommissionen som led i det europæiske semester 2018-2019 sat stærk fokus på medlemsstaternes energi- og klimarelaterede investeringsbehov. Dette afspejles i landerapporten 2019 for Litauen (4) og i Kommissionen henstilling med henblik på Rådets henstilling til Litauen (5), som er en del af det europæiske semester. I sine seneste konklusioner og henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester tog Kommissionen sin vurdering af udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner i betragtning. Kommissionens henstillinger supplerer de seneste landespecifikke henstillinger, der er fremsat i forbindelse med det europæiske semester. Medlemsstaterne bør også sikre, at deres integrerede nationale energi- og klimaplaner tager hensyn til de seneste landespecifikke henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester.

                  (10)

                  Dertil kommer, at medlemsstaterne ifølge forordningen om forvaltning skal tage behørigt hensyn til Kommissionens eventuelle henstillinger i deres udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som skal indgives til Kommissionen inden den 31. december 2019, og at en medlemsstat, hvis denne ikke følger en henstilling eller en væsentlig del heraf, skal begrunde dette og offentliggøre begrundelsen.

                  (11)

                  Hvis det er relevant, bør medlemsstaterne indberette de samme data i deres integrerede nationale energi- og klimaplaner og efterfølgende ajourføringer, som de indberetter til Eurostat eller Det Europæiske Miljøagentur. Brugen af samme kilde og, hvis det er muligt af europæiske statistikker, er ligeledes afgørende for at beregne referencescenariet for modellering og prognoser. Anvendelse af europæiske statistikker vil gøre det lettere at sammenligne de data og prognoser, der bruges i de integrerede nationale energi- og klimaplaner.

                  (12)

                  Alle elementer i bilag I til forordning (EU) 2018/1999 skal inkluderes i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. I den forbindelse bør den makroøkonomiske og i det omfang, det er muligt, den sundhedsmæssige, miljømæssige, beskæftigelses- og uddannelsesmæssige, kompetencemæssige og sociale indvirkning af de planlagte politikker og foranstaltninger vurderes. Offentlige interessenter og andre interessenter skal inddrages i forberedelsen af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Disse og andre elementer er beskrevet i detaljer i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der offentliggøres sammen med nærværende henstilling (6).

                  (13)

                  Den endelige plan bør bygge på og uddybe samspillet mellem forskellige politikker og foranstaltninger på tværs af de af energiunionens dimensioner, som allerede er fremlagt, energieffektivitet, vedvarende energi og de sektorer, der ikke er omfattet af EU's emissionshandelssystem. I udkastet erkendes vigtigheden af foranstaltninger vedrørende vedvarende energi og energieffektivitet, hvilket der bør bygges videre på i den endelige plan. Den endelige plan bør ligeledes indeholde overvejelser om den rolle, dimensionen det indre marked og dimensionen forskning, innovation og konkurrenceevne spiller for underbyggelsen af den indsats, der er planlagt for energiunionens øvrige dimensioner. Overvejelserne om synergierne mellem LULUCF-sektorerne og forordningen om indsatsfordeling såvel som de virkninger, den øgede brug af biomasse til energi har på LULUCF-sektorerne, er også vigtige dele af den endelige plan.

                  (14)

                  Den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan vil med fordel kunne indeholde en omfattende analyse af, hvor sektoren for lavemissionsteknologier p.t. er positioneret på det globale marked, og således fremhæve områder med konkurrencefordele og eventuelle udfordringer og udpege målbare målsætninger for fremtiden, og de politikker og foranstaltninger, der skal til for at nå dem, idet der etableres passende forbindelser til erhvervs- og industripolitikken. Den vil desuden have gavn af et bedre samspil med den cirkulære økonomi, hvor potentialet for reduktion af drivhusgasemissionerne understreges.

                  (15)

                  Kommissionens henstillinger til Litauen er underbygget af den vurdering af Litauens udkast til en integreret national energi- og klimaplan, som offentliggøres sammen med denne henstilling (7) —

            HENSTILLER HERMED, AT LITAUEN TAGER SKRIDT MOD AT:

                  1.

                  Videreudvikle sin strategi for at nå landets 2030-mål for reduktion af drivhusgasemissioner for sektorer uden for EU's emissionshandelssystem på 9 % sammenlignet med 2005. Dette indebærer en præcisering af den rolle, arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug spiller, baseret på regnskabsreglerne i forordning (EU) 2018/841 og yderligere præcisering af de planlagte politikker.

                  2.

                  Underbygge det positive ambitionsniveau på en andel på 45 % vedvarende energi i 2030 som Litauens bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi, jf. udkastet til den nationale integrerede energi- og klimaplan, med detaljerede og kvantificerede politikker og foranstaltninger, der er i overensstemmelse med forpligtelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) og muliggør en rettidig og omkostningseffektiv opfyldelse af tilsagnet. Inkludere en vejledende forløbskurve, der når alle referencepunkterne som omhandlet i artikel 4, litra a), nr. 2), i forordning (EU) 2018/1999. Fremlægge foranstaltninger for at opfylde transportmålet i udkastet til landets integrerede nationale energi- og klimaplan i overensstemmelse med artikel 25 i direktiv (EU) 2018/2001. Fremlægge yderligere detaljer om forenkling af de administrative procedurer og om den befordrende ramme for VE-egetforbrug og VE-fællesskaber i overensstemmelse med artikel 21 og 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Væsentligt øge sit ambitionsniveau for så vidt angår reduktion af både endeligt energiforbrug og primærenergiforbrug inden 2030 og fremlægge forslag om mere ambitiøse politikker og foranstaltninger, der kan give yderligere energibesparelser med henblik på at nå Unionens 2030-mål for energieffektivitet. Udtrykke landets energieffektivitetsbidrag som et absolut niveau for primærenergiforbruget og det endelige energiforbrug i 2030. Fremlægge flere oplysninger om energieffektivitetspolitikker og -foranstaltninger ved at angive, hvilke der vil blive ført videre efter 2020, hvilke nye politikker, der vil blive indført efter 2020, og hvilke virkninger, de vil få. Navnlig overveje at træffe yderligere energieffektivitetsforanstaltninger målrettet transportsektoren.

                  4.

                  Præcisere de foranstaltninger, der støtter energisikkerhedsmålsætninger vedrørende diversificering og reduktion af energiafhængighed, herunder foranstaltninger, der sikrer fleksibilitet og en tilstrækkelig elproduktion i lyset af det ambitiøse mål for vedvarende energi, såsom yderligere foranstaltninger vedrørende efterspørgselsreaktion og lagring. Tage den regionale kontekst, samkøringslinjernes reelle potentiale og de omkringliggende landes produktionskapacitet i betragtning i vurderingen af elektricitetssektorens ressourcetilstrækkelighed.

                  5.

                  Fastsætte fremadskuende målsætninger og mål vedrørende markedsintegration, især hvad angår foranstaltninger til udvikling af mere konkurrencedygtige engros- og detailmarkeder, bl.a. ved at gøre fremskridt hen imod fuldt ud markedsbaserede priser.

                  6.

                  Præcisere de nationale målsætninger og finansieringsmål inden for forskning, innovation og konkurrenceevne, især for så vidt angår energiunionen, der skal nås mellem 2020 og 2030, så de er nemme at måle, er egnede til formålet og kan støtte gennemførelsen af målene inden for andre dimensioner af den integrerede nationale energi- og klimaplan. Underbygge sådanne målsætninger med specifikke og tilstrækkelige politikker og foranstaltninger, herunder dem, som skal udvikles i samarbejde med andre medlemsstater såsom den europæiske strategiske energiteknologiplan.

                  7.

                  Intensivere det allerede gode regionale samarbejde med de øvrige baltiske lande (Estland og Letland), udvide det til at omfatte nye områder og øge den geografiske rækkevidde, så det omfatter de nordiske lande (Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige). Fokus for de regionale udvekslinger bør ligge på det indre energimarked og energisikkerhed med henblik på ændringerne i elsystemet, så disse kan imødekomme større andele af elektricitet fra vedvarende energikilder, hvilket vil øge elektricitetsimporten/-eksporten og behovet for fleksibilitet i systemet, dekarboniseringen af transportsektoren og det regionale forskningssamarbejde.

                  8.

                  Udvide analysen af de investeringer, der er nødvendige for at modernisere landets økonomi ved at nå dets energi- og klimamålsætninger, og fremlægge yderligere detaljer om kilderne til disse investeringer, herunder den passende finansiering på nationalt og regionalt plan samt EU-plan.

                  9.

                  Angive alle energisubsidier, herunder navnlig til fossile brændstoffer, og de trufne foranstaltninger og planer for deres udfasning.

                  10.

                  Inkludere en analyse af samspillet med politikken for luftkvalitet og emissioner, hvor luftforureningens konsekvenser i forskellige scenarier fremlægges, idet der gives underbyggende oplysninger, og synergier og afvejninger tages i betragtning.

                  11.

                  Bedre integrere aspekter vedrørende en rimelig og fair omstilling, navnlig ved at give en mere detaljeret beskrivelse af de sociale, beskæftigelsesmæssige og kompetencemæssige virkninger af de planlagte målsætninger, politikker og foranstaltninger. Yderligere udvikle tilgangen til håndtering af energifattigdomsspørgsmål, herunder ved at præcisere de planlagte politikker og foranstalningers målsætninger og tilsigtede virkninger som påkrævet i forordning (EU) 2018/1999.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2019.

               På Kommissionens vegne

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 228.

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1014 final.

         (5)  COM(2019) 515 final af 5.6.2019.

         (6)  SWD(2019) 228.

         (7)  SWD(2019) 228.

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).


title: Kommissionens henstilling af 18. juni 2019 om udkastet til Ungarns integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030

text:
               3.9.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 297/64

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 18. juni 2019
      om udkastet til Ungarns integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030
      (2019/C 297/17)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 (»forordningen om forvaltning«) skal hver medlemsstat forelægge Kommissionen et udkast til en integreret national energi- og klimaplan for perioden 2021-2030 i overensstemmelse artikel 3, stk. 1, og bilag I i nævnte forordning. De første udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner skulle forelægges inden den 31. december 2018.

                  (2)

                  Den 31. januar 2019 forelagde Ungarn sit udkast til en national energi- og klimaplan. Forelæggelsen af dette udkast er det grundlæggende, første skridt i den iterative proces mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at færdiggøre de integrerede nationale energi- og klimaplaner og sikre deres efterfølgende gennemførelse.

                  (3)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 skal Kommissionen vurdere udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner. Kommissionen har foretaget en omfattende vurdering af det ungarske udkast til en integreret national energi- og klimaplan, idet de relevante elementer i forordning (EU) 2018/1999 er blevet taget i betragtning. Denne vurdering (2) offentliggøres sammen med nærværende henstilling. Nedenstående henstillinger er baseret på denne vurdering.

                  (4)

                  Kommissionens henstillinger kan navnlig vedrøre i) ambitionsniveauet for målsætninger, mål og bidrag med henblik på i fællesskab at opfylde energiunionens målsætninger og navnlig Unionens 2030-mål for vedvarende energi og energieffektivitet samt omfanget af elektricitetssammenkobling, som medlemsstaten sigter mod at opnå i 2030, ii) politikker og foranstaltninger, der vedrører målsætninger på medlemsstats- og EU-plan, og andre politikker og foranstaltninger med potentielle grænseoverskridende konsekvenser, iii) eventuelle yderligere politikker og foranstaltninger, der kan være påkrævet i de integrerede nationale energi- og klimaplaner, og iv) samspillet mellem og konsekvensen i de eksisterende og planlagte politikker og foranstaltninger i den integrerede nationale energi- og klimaplan inden for én dimension og mellem energiunionens forskellige dimensioner.

                  (5)

                  Under udarbejdelsen af henstillingerne har Kommissionen på den ene side taget hensyn til behovet for at summere visse kvantificerede planlagte bidrag fra alle medlemsstater med henblik på at vurdere ambitionen på EU-plan og på den anden side behovet for at give den berørte medlemsstat tilstrækkelig tid til at tage behørigt hensyn til Kommissionens henstillinger, før den færdiggør sin integrerede nationale energi- og klimaplan.

                  (6)

                  Kommissionens henstillinger vedrørende medlemsstaternes ambitioner for vedvarende energi er baseret på en metode, der er beskrevet i bilag II til forordning (EU) 2018/1999, og som er baseret på objektive kriterier.

                  (7)

                  For så vidt angår energieffektivitet er Kommissionens henstillinger baseret på vurderingen af det nationale ambitionsniveau som afspejlet i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan, sammenlignet med det samlede indsatsniveau, der er nødvendigt for at nå Unionens mål, idet de fremlagte oplysninger om særlige nationale forhold tages i betragtning, hvis det er relevant. De endelige nationale bidrag på energieffektivitetsområdet bør afspejle potentialet for omkostningseffektivitet for så vidt angår energibesparelser og støttes af en stærk langsigtet bygningsrenoveringsstrategi og foranstaltninger til gennemførelse af den energispareforpligtelse, der er fastsat i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterne bør ligeledes vise, at de har anvendt princippet om »energieffektivitet først« korrekt ved navnlig at forklare, hvordan energieffektivitet på omkostningseffektiv vis bidrager til at nå de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og energiforsyningssikkerhed samt til at bekæmpe energifattigdom.

                  (8)

                  Ifølge forordningen om forvaltning skal medlemsstaterne fremlægge et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at indfri de målsætninger, mål og bidrag, der er opstillet i den integrerede nationale energi- og klimaplan, og en generel vurdering af kilderne til disse investeringer. De nationale energi- og klimaplaner bør sikre gennemsigtighed og forudsigelighed i de nationale politikker og foranstaltninger med henblik på at skabe investeringssikkerhed.

                  (9)

                  Samtidig har Kommissionen som led i det europæiske semester 2018-2019 sat stærk fokus på medlemsstaternes energi- og klimarelaterede investeringsbehov. Dette afspejles i landerapporten 2019 for Ungarn (4) og i Kommissionen henstilling med henblik på Rådets henstilling til Ungarn (5), som er en del af det europæiske semester. I sine seneste konklusioner og henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester tog Kommissionen sin vurdering af udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner i betragtning. Kommissionens henstillinger supplerer de seneste landespecifikke henstillinger, der er fremsat i forbindelse med det europæiske semester. Medlemsstaterne bør også sikre, at deres integrerede nationale energi- og klimaplaner tager hensyn til de seneste landespecifikke henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester.

                  (10)

                  Dertil kommer, at medlemsstaterne ifølge forordningen om forvaltning skal tage behørigt hensyn til Kommissionens eventuelle henstillinger i deres udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som skal indgives til Kommissionen inden den 31. december 2019, og at en medlemsstat, hvis denne ikke følger en henstilling eller en væsentlig del heraf, skal begrunde dette og offentliggøre begrundelsen.

                  (11)

                  Hvis det er relevant, bør medlemsstaterne indberette de samme data i deres integrerede nationale energi- og klimaplaner og efterfølgende ajourføringer, som de indberetter til Eurostat eller Det Europæiske Miljøagentur. Brugen af samme kilde og, hvis det er muligt af europæiske statistikker, er ligeledes afgørende for at beregne referencescenariet for modellering og prognoser. Anvendelse af europæiske statistikker vil gøre det lettere at sammenligne de data og prognoser, der bruges i de integrerede nationale energi- og klimaplaner.

                  (12)

                  Alle elementer i bilag I til forordning (EU) 2018/1999 skal inkluderes i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. I den forbindelse bør den makroøkonomiske og i det omfang, det er muligt, den sundhedsmæssige, miljømæssige, beskæftigelses- og uddannelsesmæssige, kompetencemæssige og sociale indvirkning af de planlagte politikker og foranstaltninger vurderes. Offentlige interessenter og andre interessenter skal inddrages i forberedelsen af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Disse og andre elementer er beskrevet i detaljer i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der offentliggøres sammen med nærværende henstilling (6).

                  (13)

                  Om end visse af de politiske vekselvirkninger allerede er afspejlet i planen på målsætningsniveau, bør Ungarn udbygge sin vurdering af samspillet mellem politikker og foranstaltninger i den endelige plan og beskrive den planlagte håndtering heraf. Ungarn bør især uddybe sin beskrivelse af synergierne mellem dimensionerne dekarbonisering, energisikkerhed og det indre marked og princippet om »energieffektivitet først« ved at forklare, hvordan energieffektivitet bidrager til en omkostningseffektiv opfyldelse af de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi. Samspillet mellem produktion af elektricitet fra vedvarende energikilder og fremme af elektromobilitet og netudvikling er elementer, der skal uddybes yderligere i den endelige plan. Tilsvarende bør forbindelsen mellem den planlagte stigning i brugen af biomasse i opvarmnings- og kølingssektoren og de registrerede emissioner og optag fra arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug såvel som bæredygtighedskrav beskrives mere detaljeret i den endelige plan. Endelig skal målsætningerne under dimensionen forskning, innovation og konkurrenceevne underbygge den indsats, der er planlagt for energiunionens andre dimensioner.

                  (14)

                  Den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan vil med fordel kunne indeholde en omfattende analyse af, hvor sektoren for lavemissionsteknologier p.t. er positioneret på det globale marked, og således fremhæve områder med konkurrencefordele og eventuelle udfordringer og udpege målbare målsætninger for fremtiden, og de politikker og foranstaltninger, der skal til for at nå dem, idet der etableres passende forbindelser til erhvervs- og industripolitikken. Den vil desuden have gavn af et bedre samspil med den cirkulære økonomi, hvor potentialet for reduktion af drivhusgasemissionerne understreges.

                  (15)

                  Kommissionens henstillinger til Ungarn er underbygget af den vurdering af Ungarns udkast til en integreret national energi- og klimaplan, som offentliggøres sammen med denne henstilling (7) —

            HENSTILLER HERMED, AT UNGARN TAGER SKRIDT MOD AT:

                  1.

                  Øge ambitionsniveauet for 2030 til en andel af vedvarende energi på mindst 23 % som landets bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi, jf. formlen i bilag II til forordning (EU) 2018/1999. Inkludere en vejledende forløbskurve i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan, som når alle referencepunkterne, jf. artikel 4, litra a), nr. 2), i forordning (EU) 2018/1999, i overensstemmelse med denne andel, med henblik på behovet for at øge indsatsniveauet og nå målet i fællesskab. Fremlægge detaljerede og kvantificerede politikker og foranstaltninger, der er i overensstemmelse med forpligtelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) og muliggør en rettidig og omkostningseffektiv opfyldelse af tilsagnet. Hæve ambitionsniveauet i opvarmnings- og kølingssektoren med henblik på at nå det vejledende mål i artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 og træffe foranstaltninger for at opfylde transportmålet i Ungarns plan i overensstemmelse med artikel 25 i nævnte direktiv. Fremlægge yderligere detaljer om de særlige foranstaltninger, der skal sikre bæredygtighed i biomasseforsyningen og -brugen i energisektoren, set i lyset af den væsentlige rolle, biomasse spiller for det ungarske energimiks, navnlig inden for opvarmning og nedkøling. Fastsætte foranstaltninger for at reducere den administrative byrde og foranstaltninger vedrørende den befordrende ramme for VE-egetforbrug og VE-fællesskaber, jf. artikel 21 og 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Væsentligt øge ambitionen om reduktion af både endeligt energiforbrug og primærenergiforbrug i 2030 med henblik på behovet for at øge indsatsniveauet og nå Unionens 2030-mål for energieffektivitet. Foreslå mere ambitiøse politikker og foranstaltninger, der kan give ekstra energibesparelser inden 2030. I den endelige plan klart sondre mellem eksisterende og supplerende politikker og foranstaltninger og fremlægge en mere omfattende konsekvensanalyse af de planlagte initiativer og et bedre skøn over de forventede energibesparelser.

                  3.

                  Præcisere foranstaltninger, der støtter energisikkerhedsmålsætninger vedrørende diversificering og reduktion af energiafhængighed, herunder foranstaltninger, der sikrer fleksibilitet, og den strategi, der skal sikre langvarig forsyning af nukleart materiale og brændsel, især med henblik på udvidelsen af landets nukleare produktionskapacitet.

                  4.

                  Yderligere præcisere fremadskuende målsætninger og mål vedrørende markedsintegration og fremlægge passende politikker og foranstaltninger, der skal sørge for, at målene nås. Derudover gøre det muligt for netværksoperatører at få dækket alle deres berettigede og faktiske omkostninger og give dem adgang til effektiv retlig prøvelse af reguleringsmæssige afgørelser. Fastsætte en strategi og en tidsplan for fremskridtet hen mod fuldt ud markedsbaserede priser.

                  5.

                  Yderligere kvantificere de nationale målsætninger og finansieringsmål inden for forskning, innovation og konkurrenceevne, især for så vidt angår energiunionen, der skal nås inden 2030, så de er nemme at måle, er egnede til formålet og kan støtte gennemførelsen af målene inden for andre dimensioner af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Underbygge sådanne målsætninger med specifikke og tilstrækkelige politikker og foranstaltninger, herunder dem, som skal udvikles i samarbejde med andre medlemsstater såsom den europæiske strategiske energiteknologiplan.

                  6.

                  Fortsætte drøftelserne med de omkringliggende medlemsstater og det regionale samarbejde inden for rammerne af Gruppen på Højt Plan vedrørende Gassammenkobling i Central- og Sydøsteuropa og Visegradgruppen, der tæller Tjekkiet, Ungarn, Polen og Slovakiet. Fokus for de regionale udvekslinger kunne være på den videre integrering i det indre energimarked, dekarbonisering og udbredelse af vedvarende energi såvel som forskning, innovation og konkurrenceevne under hensyntagen til fælles udfordringer og delte målsætninger. Dette omfatter en vurdering af systemets tilstrækkelighed, spørgsmål i forbindelse med en retfærdig omstilling og de ændringer i energisystemet, der er nødvendige for at kunne rumme større andele af vedvarende energi, og andre planlagte tiltag, der kan påvirke elsammenkoblingerne og -handlen i regionen.

                  7.

                  Forbedre analysen af de investeringer, der p.t. er behov for inden for bygningseffektivitet, vedvarende energi og elektromobilitet, og udvide den til at omfatte et generelt overblik over de investeringer, der er nødvendige for at modernisere landets økonomi og nå dets energi- og klimamålsætninger. Give en generel vurdering af investeringskilderne, herunder passende finansiering på nationalt og regionalt plan samt EU-plan. Ligeledes overveje omkostningseffektive overførsler til andre medlemsstater i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/842 (9) som finansieringskilde.

                  8.

                  Angive alle energisubsidier, herunder navnlig til fossile brændstoffer, og de trufne foranstaltninger og planer for deres udfasning.

                  9.

                  Supplere analysen af samspillet med politikker for luftkvalitet og emissioner med mere kvantitative oplysninger og som minimum inkludere de påkrævede oplysninger om de forventede emissioner af luftforurenende stoffer under de planlagte politikker og foranstaltninger.

                  10.

                  Bedre integrere aspekter vedrørende en rimelig og fair omstilling, navnlig ved at give en mere detaljeret beskrivelse af de sociale, beskæftigelsesmæssige og kompetencemæssige virkninger af de planlagte målsætninger, politikker og foranstaltninger. Mere specifikt bør der fokuseres på virkningerne for befolkningerne i kulstofintensive eller industritunge regioner. Yderligere udvikle tilgangen til håndtering af energifattigdomsspørgsmål, herunder ved at give en særlig vurdering af energifattigdommen som påkrævet i forordning (EU) 2018/1999.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2019.

               På Kommissionens vegne

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 267.

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1016 final.

         (5)  COM(2019) 517 final af 5.6.2019.

         (6)  SWD(2019) 267.

         (7)  SWD(2019) 267.

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

         (9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/842 af 30. maj 2018 om bindende årlige reduktioner af drivhusgasemissioner for medlemsstaterne fra 2021 til 2030 som bidrag til klimaindsatsen med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i Parisaftalen og om ændring af forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 156 af 19.6.2018, s. 26).


title: Kommissionens henstilling af 18. juni 2019 om udkastet til Portugals integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030

text:
               3.9.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 297/84

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 18. juni 2019
      om udkastet til Portugals integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030
      (2019/C 297/22)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 (»forordningen om forvaltning«) skal hver medlemsstat forelægge Kommissionen et udkast til en integreret national energi- og klimaplan for perioden 2021-2030 i overensstemmelse artikel 3, stk. 1, og bilag I i nævnte forordning. De første udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner skulle forelægges inden den 31. december 2018.

                  (2)

                  Den 31. december 2018 forelagde Portugal sit udkast til en national energi- og klimaplan. Forelæggelsen af dette udkast er det grundlæggende, første skridt i den iterative proces mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at færdiggøre de integrerede nationale energi- og klimaplaner og sikre deres efterfølgende gennemførelse.

                  (3)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 skal Kommissionen vurdere udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner. Kommissionen har foretaget en omfattende vurdering af det portugisiske udkast til en integreret national energi- og klimaplan, idet de relevante elementer i forordning (EU) 2018/1999 er blevet taget i betragtning. Denne vurdering (2) offentliggøres sammen med nærværende henstilling. Nedenstående henstillinger er baseret på denne vurdering.

                  (4)

                  Kommissionens henstillinger kan navnlig vedrøre i) ambitionsniveauet for målsætninger, mål og bidrag med henblik på i fællesskab at opfylde energiunionens målsætninger og navnlig Unionens 2030-mål for vedvarende energi og energieffektivitet samt omfanget af elektricitetssammenkobling, som medlemsstaten sigter mod at opnå i 2030, ii) politikker og foranstaltninger, der vedrører målsætninger på medlemsstats- og EU-plan, og andre politikker og foranstaltninger med potentielle grænseoverskridende konsekvenser, iii) eventuelle yderligere politikker og foranstaltninger, der kan være påkrævet i de integrerede nationale energi- og klimaplaner, og iv) samspillet mellem og konsekvensen i de eksisterende og planlagte politikker og foranstaltninger i den integrerede nationale energi- og klimaplan inden for én dimension og mellem energiunionens forskellige dimensioner.

                  (5)

                  Under udarbejdelsen af henstillingerne har Kommissionen på den ene side taget hensyn til behovet for at summere visse kvantificerede planlagte bidrag fra alle medlemsstater med henblik på at vurdere ambitionen på EU-plan og på den anden side behovet for at give den berørte medlemsstat tilstrækkelig tid til at tage behørigt hensyn til Kommissionens henstillinger, før den færdiggør sin nationale plan.

                  (6)

                  Kommissionens henstillinger vedrørende medlemsstaternes ambitioner for vedvarende energi er baseret på en metode, der er beskrevet i bilag II til forordning (EU) 2018/1999, og som er baseret på objektive kriterier.

                  (7)

                  For så vidt angår energieffektivitet er Kommissionens henstillinger baseret på vurderingen af det nationale ambitionsniveau som afspejlet i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan, sammenlignet med det samlede indsatsniveau, der er nødvendigt for at nå Unionens mål, idet de fremlagte oplysninger om særlige nationale forhold tages i betragtning, hvis det er relevant. De endelige nationale bidrag på energieffektivitetsområdet bør afspejle potentialet for omkostningseffektivitet for så vidt angår energibesparelser og støttes af en stærk langsigtet bygningsrenoveringsstrategi og foranstaltninger til gennemførelse af den energispareforpligtelse, der er fastsat i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterne bør ligeledes vise, at de har anvendt princippet om »energieffektivitet først« korrekt ved navnlig at forklare, hvordan energieffektivitet på omkostningseffektiv vis bidrager til at nå de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og energiforsyningssikkerhed samt til at bekæmpe energifattigdom.

                  (8)

                  Ifølge forordningen om forvaltning skal medlemsstaterne fremlægge et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at indfri de målsætninger, mål og bidrag, der er opstillet i den integrerede nationale energi- og klimaplan, og en generel vurdering af kilderne til disse investeringer. De nationale energi- og klimaplaner bør sikre gennemsigtighed og forudsigelighed i de nationale politikker og foranstaltninger med henblik på at skabe investeringssikkerhed.

                  (9)

                  Samtidig har Kommissionen som led i det europæiske semester 2018-2019 sat stærk fokus på medlemsstaternes energi- og klimarelaterede investeringsbehov. Dette afspejles i landerapporten 2019 for Portugal (4) og i Kommissionen henstilling med henblik på Rådets henstilling til Portugal (5), som er en del af det europæiske semester. I sine seneste konklusioner og henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester tog Kommissionen sin vurdering af udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner i betragtning. Kommissionens henstillinger supplerer de seneste landespecifikke henstillinger, der er fremsat i forbindelse med det europæiske semester. Medlemsstaterne bør også sikre, at deres integrerede nationale energi- og klimaplaner tager hensyn til de seneste landespecifikke henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester.

                  (10)

                  Dertil kommer, at medlemsstaterne ifølge forordningen om forvaltning skal tage behørigt hensyn til Kommissionens eventuelle henstillinger i deres udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som skal indgives til Kommissionen inden den 31. december 2019, og at en medlemsstat, hvis denne ikke følger en henstilling eller en væsentlig del heraf, skal begrunde dette og offentliggøre begrundelsen.

                  (11)

                  Hvis det er relevant, bør medlemsstaterne indberette de samme data i deres integrerede nationale energi- og klimaplaner og efterfølgende ajourføringer, som de indberetter til Eurostat eller Det Europæiske Miljøagentur. Brugen af samme kilde og, hvis det er muligt af europæiske statistikker, er ligeledes afgørende for at beregne referencescenariet for modellering og prognoser. Anvendelse af europæiske statistikker vil gøre det lettere at sammenligne de data og prognoser, der bruges i de integrerede nationale energi- og klimaplaner.

                  (12)

                  Alle elementer i bilag I til forordning (EU) 2018/1999 skal inkluderes i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. I den forbindelse bør den makroøkonomiske og i det omfang, det er muligt, den sundhedsmæssige, miljømæssige, beskæftigelses- og uddannelsesmæssige, kompetencemæssige og sociale indvirkning af de planlagte politikker og foranstaltninger vurderes. Offentlige interessenter og andre interessenter skal inddrages i forberedelsen af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Disse og andre elementer er beskrevet i detaljer i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der offentliggøres sammen med nærværende henstilling (6).

                  (13)

                  Portugal har fastsat en række sammenhængende mellem- og langsigtede emissionsreduktionsmål. For at nå det ambitiøse dekarboniseringsmål, er der planer om at elektrificere økonomien. Elsektoren skal udvikles yderligere gennem ny kapacitet til elektricitet fra vedvarende energikilder, navnlig sol-, vind- og vandenergi. Denne udvikling har stor indvirkning på energiunionens øvrige dimensioner, navnlig dimensionerne det indre marked og forskning, innovation og konkurrenceevne. I den endelige plan skal synergierne mellem dimensionerne dekarbonisering, energisikkerhed og det indre marked og princippet om »energieffektivitet først« præciseres, idet det skal forklares, hvordan energieffektivitet bidrager til omkostningseffektiv opfyldelse af de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og til håndtering af energifattigdom. Målsætningerne under dimensionen forskning, innovation og konkurrenceevne skal underbygge den indsats, der er planlagt for energiunionens andre dimensioner.

                  (14)

                  Den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan vil med fordel kunne indeholde et omfattende overblik over konkurrenceevne, ikke blot i energiintensive industrier, men også i sektoren for lavemissionsteknologier, med en konkret analyse af sektorens position på det globale marked, og således fremhæve områder med konkurrencefordele og eventuelle udfordringer og udpege målbare målsætninger for fremtiden, og de politikker og foranstaltninger, der skal til for at nå dem, idet der skabes hensigtsmæssige koblinger til erhvervs- og industripolitikken. Planen vil desuden have gavn af en yderligere uddybning af samspillet med den cirkulære økonomi.

                  (15)

                  Kommissionens henstillinger til Portugal er underbygget af den vurdering af Portugals udkast til en integreret national energi- og klimaplan, som offentliggøres sammen med denne henstilling (7) —

            HENSTILLER HERMED, AT PORTUGAL TAGER SKRIDT MOD AT:

                  1.

                  Underbygge det positive ambitionsniveau på en andel på 47 % vedvarende energi i 2030 som Portugals bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi med detaljerede og kvantificerede politikker og foranstaltninger, der er i overensstemmelse med forpligtelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) og muliggør en rettidig og omkostningseffektiv opfyldelse af tilsagnet. I den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan bl.a. inkludere en vejledende forløbskurve, der når alle referencepunkterne som omhandlet artikel 4, litra a), nr. 2), i forordning (EU) 2018/1999. Hæve ambitionsniveauet i opvarmnings- og kølingssektoren med henblik på at nå det vejledende mål i artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 og fastsætte foranstaltninger for at opfylde transportmålet i landets udkast til en integreret national energi- og klimaplan i overensstemmelse med artikel 25 i nævnte direktiv. Fremlægge yderligere oplysninger om forenkling af de administrative procedurer og flere detaljer om den befordrende ramme for VE-egetforbrug og VE-fællesskaber i overensstemmelse med artikel 21 og 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  2.

                  I betydelig grad hæve ambitionen for det endelige energiforbrug set i lyset af behovet for at øge indsatsen for at nå Unionens 2030-mål for energieffektivitet og støtte og indkredse andre politikker og foranstaltninger, som kan give yderligere energibesparelser frem til 2030. Fremlægge en egentlig kvantificering af de forventede energibesparelser ved de foreslåede politikker og foranstaltninger og en mere detaljeret konsekvensanalyse samt angive, hvordan de bidrager til det nationale energieffektivitetsbidrag.

                  3.

                  Fastsætte fremadskuende målsætninger og mål vedrørende markedsintegration, især hvad angår foranstaltninger til udvikling af mere konkurrencedygtige el- og gasmarkeder, bl.a. ved at gøre fremskridt hen imod fuldt ud markedsbaserede priser.

                  4.

                  Yderligere præcisere de nationale målsætninger og finansieringsmål inden for forskning, innovation og konkurrenceevne, især for så vidt angår energiunionen, der skal nås fra nu og inden 2030, så de er nemme at måle, er egnede til formålet og kan støtte gennemførelsen af målene inden for andre dimensioner af den integrerede nationale energi- og klimaplan. Underbygge sådanne målsætninger med specifikke og tilstrækkelige politikker og foranstaltninger, herunder dem, som skal udvikles i samarbejde med andre medlemsstater såsom den europæiske strategiske energiteknologiplan.

                  5.

                  Intensivere det allerede gode regionale samarbejde med Spanien og Frankrig. Fokus for de regionale udvekslinger bør ligge på områderne det indre energimarked og energisikkerhed, navnlig grænseoverskridende og tværregionale sammenkoblinger. Overveje styrkende foranstaltninger vedrørende regionalt samarbejde inden for vedvarende energi og energieffektivitet.

                  6.

                  Give et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at modernisere økonomien ved at nå energi- og klimamålsætningerne, der er i tråd med den nationale investeringsplan. Give en generel vurdering af investeringskilderne, herunder passende finansiering på nationalt og regionalt plan samt EU-plan. Ligeledes overveje omkostningseffektive overførsler til andre medlemsstater i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/842 (9) som finansieringskilde.

                  7.

                  Angive alle energisubsidier, herunder navnlig til fossile brændstoffer, og de trufne foranstaltninger og planer for deres udfasning.

                  8.

                  Supplere analysen af samspillet med politikken for luftkvalitet og emissioner med en redegørelse for virkningerne for luftforureningen i forskellige scenarier og en fremlæggelse af underbyggende oplysninger og overvejelser vedrørende synergier og kompromiser.

                  9.

                  Bedre integrere aspekter vedrørende en rimelig og fair omstilling, navnlig ved at give en mere detaljeret beskrivelse af de sociale, beskæftigelsesmæssige og kompetencemæssige virkninger af de planlagte målsætninger, politikker og foranstaltninger. Yderligere udvikle tilgangen til håndtering af energifattigdomsspørgsmål, herunder ved at give en vurdering af antallet og arten af husholdninger, der er berørt af energifattigdom, og målsætninger for nedbringelse af energifattigdom, jf. forordning (EU) 2018/1999.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2019.

               På Kommissionens vegne

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 272.

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1021 final.

         (5)  COM(2019) 522 final af 5.6.2019.

         (6)  SWD(2019) 272.

         (7)  SWD(2019) 272.

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

         (9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/842 af 30. maj 2018 om bindende årlige reduktioner af drivhusgasemissioner for medlemsstaterne fra 2021 til 2030 som bidrag til klimaindsatsen med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i Parisaftalen og om ændring af forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 156 af 19.6.2018, s. 26).


title: Kommissionens henstilling af 18. juni 2019 om udkastet til Sloveniens integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030

text:
               3.9.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 297/92

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 18. juni 2019
      om udkastet til Sloveniens integrerede nationale energi- og klimaplan for perioden 2021-2030
      (2019/C 297/24)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 (»forordningen om forvaltning«) skal hver medlemsstat forelægge Kommissionen et udkast til en integreret national energi- og klimaplan for perioden 2021-2030 i overensstemmelse artikel 3, stk. 1, og bilag I i nævnte forordning. De første udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner skulle forelægges inden den 31. december 2018.

                  (2)

                  Den 31. december 2018 forelagde Slovenien sit udkast til en national energi- og klimaplan. Forelæggelsen af dette udkast er det grundlæggende, første skridt i den iterative proces mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at færdiggøre de integrerede nationale energi- og klimaplaner og sikre deres efterfølgende gennemførelse.

                  (3)

                  Ifølge forordning (EU) 2018/1999 skal Kommissionen vurdere udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner. Kommissionen har foretaget en omfattende vurdering af det slovenske udkast til en integreret national energi- og klimaplan, idet de relevante elementer i forordning (EU) 2018/1999 er blevet taget i betragtning. Denne vurdering (2) offentliggøres sammen med nærværende henstilling. Nedenstående henstillinger er baseret på denne vurdering.

                  (4)

                  Kommissionens henstillinger kan navnlig vedrøre i) ambitionsniveauet for målsætninger, mål og bidrag med henblik på i fællesskab at opfylde energiunionens målsætninger og navnlig Unionens 2030-mål for vedvarende energi og energieffektivitet samt omfanget af elektricitetssammenkobling, som medlemsstaten sigter mod at opnå i 2030, ii) politikker og foranstaltninger, der vedrører målsætninger på medlemsstats- og EU-plan, og andre politikker og foranstaltninger med potentielle grænseoverskridende konsekvenser, iii) eventuelle yderligere politikker og foranstaltninger, der kan være påkrævet i de integrerede nationale energi- og klimaplaner, og iv) samspillet mellem og konsekvensen i de eksisterende og planlagte politikker og foranstaltninger i den integrerede nationale energi- og klimaplan inden for én dimension og mellem energiunionens forskellige dimensioner.

                  (5)

                  Under udarbejdelsen af henstillingerne har Kommissionen på den ene side taget hensyn til behovet for at summere visse kvantificerede planlagte bidrag fra alle medlemsstater med henblik på at vurdere ambitionen på EU-plan og på den anden side behovet for at give den berørte medlemsstat tilstrækkelig tid til at tage behørigt hensyn til Kommissionens henstillinger, før den færdiggør sin nationale plan.

                  (6)

                  Kommissionens henstillinger vedrørende medlemsstaternes ambitioner for vedvarende energi er baseret på en metode, der er beskrevet i bilag II til forordning (EU) 2018/1999, og som er baseret på objektive kriterier.

                  (7)

                  For så vidt angår energieffektivitet er Kommissionens henstillinger baseret på vurderingen af det nationale ambitionsniveau som afspejlet i udkastet til den integrerede nationale energi- og klimaplan, sammenlignet med det samlede indsatsniveau, der er nødvendigt for at nå Unionens mål, idet de fremlagte oplysninger om særlige nationale forhold tages i betragtning, hvis det er relevant. De endelige nationale bidrag på energieffektivitetsområdet bør afspejle potentialet for omkostningseffektivitet for så vidt angår energibesparelser og støttes af en stærk langsigtet bygningsrenoveringsstrategi og foranstaltninger til gennemførelse af den energispareforpligtelse, der er fastsat i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterne bør ligeledes vise, at de har anvendt princippet om »energieffektivitet først« korrekt ved navnlig at forklare, hvordan energieffektivitet på omkostningseffektiv vis bidrager til at nå de nationale mål for en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi og energiforsyningssikkerhed samt til at bekæmpe energifattigdom.

                  (8)

                  Ifølge forordningen om forvaltning skal medlemsstaterne fremlægge et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at indfri de målsætninger, mål og bidrag, der er opstillet i den integrerede nationale energi- og klimaplan, og en generel vurdering af kilderne til disse investeringer. De nationale energi- og klimaplaner bør sikre gennemsigtighed og forudsigelighed i de nationale politikker og foranstaltninger med henblik på at skabe investeringssikkerhed.

                  (9)

                  Samtidig har Kommissionen som led i det europæiske semester 2018-2019 sat stærk fokus på medlemsstaternes energi- og klimarelaterede investeringsbehov. Dette afspejles i landerapporten 2019 for Slovenien (4) og i Kommissionen henstilling med henblik på Rådets henstilling til Slovenien (5), som er en del af det europæiske semester. I sine seneste konklusioner og henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester tog Kommissionen sin vurdering af udkastene til de integrerede nationale energi- og klimaplaner i betragtning. Kommissionens henstillinger supplerer de seneste landespecifikke henstillinger, der er fremsat i forbindelse med det europæiske semester. Medlemsstaterne bør også sikre, at deres integrerede nationale energi- og klimaplaner tager hensyn til de seneste landespecifikke henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester.

                  (10)

                  Dertil kommer, at medlemsstaterne ifølge forordningen om forvaltning skal tage behørigt hensyn til Kommissionens eventuelle henstillinger i deres udkast til de integrerede nationale energi- og klimaplaner, som skal indgives til Kommissionen inden den 31. december 2019, og at en medlemsstat, hvis denne ikke følger en henstilling eller en væsentlig del heraf, skal begrunde dette og offentliggøre begrundelsen.

                  (11)

                  Hvis det er relevant, bør medlemsstaterne indberette de samme data i deres integrerede nationale energi- og klimaplaner og efterfølgende ajourføringer, som de indberetter til Eurostat eller Det Europæiske Miljøagentur. Brugen af samme kilde og, hvis det er muligt af europæiske statistikker, er ligeledes afgørende for at beregne referencescenariet for modellering og prognoser. Anvendelse af europæiske statistikker vil gøre det lettere at sammenligne de data og prognoser, der bruges i de integrerede nationale energi- og klimaplaner.

                  (12)

                  Alle elementer i bilag I til forordning (EU) 2018/1999 skal inkluderes i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. I den forbindelse bør den makroøkonomiske og i det omfang, det er muligt, den sundhedsmæssige, miljømæssige, beskæftigelses- og uddannelsesmæssige, kompetencemæssige og sociale indvirkning af de planlagte politikker og foranstaltninger vurderes. Offentlige interessenter og andre interessenter skal inddrages i forberedelsen af den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan. Disse og andre elementer er beskrevet i detaljer i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der offentliggøres sammen med nærværende henstilling (6).

                  (13)

                  I den endelige plan skal Slovenien sørge for, at alle de elementer, der mangler i udkastet, såsom scenariet med eksisterende foranstaltninger, konsekvensanalysen og investeringsbehovene, tages med for alle dimensioner. Der bør også tages hensyn til samspillet mellem eksisterende og planlagte politikker og foranstaltninger, navnlig synergierne mellem dimensionerne dekarbonisering, energisikkerhed og det indre marked og princippet om »energieffektivitet først«. En vurdering af, hvorvidt de eksisterende politikker vil reducere brugen af fossile brændstiffer i elsektoren såvel som oplysninger om, hvorvidt energimarkedet fungerer korrekt, er ligeledes vigtige elementer, der skal medtages i den endelige plan. På samme måde skal målsætningerne under dimensionen forskning, innovation og konkurrenceevne underbygge den indsats, der er planlagt for energiunionens andre dimensioner.

                  (14)

                  Den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan vil med fordel kunne indeholde en omfattende analyse af, hvor sektoren for lavemissionsteknologier p.t. er positioneret på det globale marked, og således fremhæve områder med konkurrencefordele og eventuelle udfordringer. Målbare målsætninger for fremtiden, som er fastlagt på dette grundlag, vil sammen med de politikker og foranstaltninger, der skal til for at nå dem, være nyttige og skabe hensigtsmæssige koblinger til erhvervs-, industri- og uddannelsespolitikkerne. Den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan kunne også have gavn af et bedre samspil med den cirkulære økonomi, hvor potentialet for reduktion af drivhusgasemissionerne understreges.

                  (15)

                  Kommissionens henstillinger til Slovenien er underbygget af den vurdering af Sloveniens udkast til en integreret national energi- og klimaplan, som offentliggøres sammen med denne henstilling (7) —

            HENSTILLER HERMED, AT SLOVENIEN TAGER SKRIDT MOD AT:

                  1.

                  Præcisere omkostningseffektive supplerende politikker og foranstaltninger, navnlig inden for byggeri, med henblik på 2030-målet for reduktion af drivhusgasemissionerne i sektorer uden for EU's emissionshandelssystem på 15 % sammenlignet med 2005 og opfylde det tilsvarende krav i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/841 (8) om, at emissioner fra arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug (LULUCF) ikke må overstige optaget.

                  2.

                  Betydeligt øge ambitionsniveauet for 2030 til en andel af vedvarende energi på mindst 37 % som landets bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi, jf. formlen i bilag II til forordning (EU) 2018/1999, under behørig hensyntagen til relevante forhold og nationale begrænsninger. Inkludere en vejledende forløbskurve i den endelige integrerede nationale energi- og klimaplan, som når alle referencepunkterne, jf. artikel 4, litra a), nr. 2), i forordning (EU) 2018/1999, i overensstemmelse med denne andel, med henblik på behovet for at øge indsatsniveauet og nå målet i fællesskab. Fremlægge detaljerede og kvantificerede politikker og foranstaltninger, der er i overensstemmelse med forpligtelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (9) og muliggør en rettidig og omkostningseffektiv opfyldelse af tilsagnet. Sikre, at 2020-målet for vedvarende energi som fastsat i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF (10) nås fuldstændigt og bevares som referencescenarie fra 2021 og fremefter, og forklare, hvordan det er hensigten at nå og bevare en sådan referenceandel. Hæve ambitionsniveauet i opvarmnings- og kølingssektoren med henblik på at nå det vejledende mål i artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 og transportmålet i artikel 25 i samme direktiv. Fremlægge konkrete foranstaltninger vedrørende forenkling af de administrative procedurer og den befordrende ramme for VE-egetforbrug og VE-fællesskaber i overensstemmelse med artikel 21 og 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Væsentligt øge ambitionen om reduktion af primærenergiforbruget i 2030 med henblik på behovet for at øge indsatsniveauet og nå Unionens 2030-mål for energieffektivitet. Udtrykke landets bidrag som endeligt energiforbrug. Foreslå mere ambitiøse politikker og foranstaltninger, der kan give ekstra energibesparelser inden 2030. Angive politikker og foranstaltninger for hele perioden 2021-2030, herunder deres virkninger i form af forventede energibesparelser, og tidsplanen for deres gennemførelse.

                  4.

                  Præcisere foranstaltninger, der støtter energisikkerhedsmålsætninger vedrørende diversificering og reduktion af energiafhængighed, herunder foranstaltninger, der sikrer fleksibilitet.

                  5.

                  Fastsætte fremadskuende målsætninger og mål vedrørende markedsintegration, især hvad angår foranstaltninger til udvikling af mere konkurrencedygtige engros- og detailmarkeder.

                  6.

                  Præcisere de nationale målsætninger og finansieringsmål inden for forskning, innovation og konkurrenceevne, især for så vidt angår energiunionen, der skal nås mellem 2023 og 2030, så de er nemme at måle, er egnede til formålet og kan støtte gennemførelsen af målene inden for andre dimensioner af den integrerede nationale energi- og klimaplan. Underbygge sådanne målsætninger med specifikke og tilstrækkelige politikker og foranstaltninger, herunder dem, som skal udvikles i samarbejde med andre medlemsstater såsom den europæiske strategiske energiteknologiplan.

                  7.

                  Foretage en fuldstændig høring af de omkringliggende lande og andre medlemsstater for at fremme en omkostningsoptimal gennemførelse af energiunionens målsætninger. Yderligere undersøge det grænseoverskridende potentiale og de makroregionale aspekter ved en koordineret energi- og klimapolitik, navnlig i Adriaterhavsområdet, med det formål at reducere regionens CO2-fodaftryk og gennemføre en økosystemtilgang.

                  8.

                  Give et generelt overblik over de investeringer, som er påkrævet for at modernisere landets økonomi ved at nå energi- og klimamålsætningerne, og en generel vurdering af investeringskilderne, herunder passende finansiering på nationalt og regionalt plan samt EU-plan. Overveje omkostningseffektive overførsler til andre medlemsstater i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/842 (11) som finansieringskilde.

                  9.

                  Angive alle energisubsidier, herunder navnlig til fossile brændstoffer, og de trufne foranstaltninger og planer for deres udfasning.

                  10.

                  Supplere analysen af samspillet med politikker for luftkvalitet og emissioner med mere kvantitative oplysninger, der som minimum inkluderer de påkrævede oplysninger om de forventede emissioner af luftforurenende stoffer under de planlagte politikker og foranstaltninger.

                  11.

                  Bedre integrere aspekter vedrørende en rimelig og fair omstilling, navnlig ved at give en mere detaljeret beskrivelse af de sociale, beskæftigelsesmæssige og kompetencemæssige virkninger af de planlagte målsætninger, politikker og foranstaltninger, navnlig vedrørende udfasning af kulproduceret elektricitet. Yderligere udvikle tilgangen til håndtering af energifattigdomsspørgsmål, herunder ved at præcisere vurderingen som påkrævet i forordning (EU) 2018/1999.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2019.

               På Kommissionens vegne

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 271.

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1023 final.

         (5)  COM(2019) 524 final af 5.6.2019.

         (6)  SWD(2019) 271.

         (7)  SWD(2019) 271.

         (8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/841 af 30. maj 2018 om medtagelse af drivhusgasemissioner og -optag fra arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug i klima- og energirammen for 2030 og om ændring af forordning (EU) nr. 525/2013 og afgørelse nr. 529/2013/EU (EUT L 156 af 19.6.2018, s. 1).

         (9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

         (10)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF af 23. april 2009 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder og om ændring og senere ophævelse af direktiv 2001/77/EF og 2003/30/EF (EUT L 140 af 5.6.2009, s. 16).

         (11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/842 af 30. maj 2018 om bindende årlige reduktioner af drivhusgasemissioner for medlemsstaterne fra 2021 til 2030 som bidrag til klimaindsatsen med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i Parisaftalen og om ændring af forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 156 af 19.6.2018, s. 26).


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 19. marts 2020 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Latvijas Banka (ECB/2020/14) 2020/C 98/01

text:
               25.3.2020

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 98/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING
      af 19. marts 2020
      til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Latvijas Banka (ECB/2020/14)
      (2020/C 98/01)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR –
      under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1 -
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB’s Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

                  (2)

                  Mandatet for de eksterne revisorer for Latvijas Banka udløber efter revision for regnskabsåret 2019. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2020.

                  (3)

                  Latvijas Banka har valgt SIA Ernst & Young Baltic som sine eksterne revisorer for regnskabsårene 2020 til 2024 –

            VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
      Det henstilles, at SIA Ernst & Young Baltic udnævnes til eksterne revisorer for Latvijas Banka for regnskabsårene 2020 til 2024.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 19. marts 2020.

               Formand for ECB

            Christine LAGARDE


title: Rådets henstilling (EU) 2021/892 af 3. juni 2021 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner

text:
                  4.6.2021

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 198/1

         RÅDETS HENSTILLING (EU) 2021/892
         af 3. juni 2021
         om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
         som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b) og e), og artikel 292, første og andet punktum, og
         og som tager følgende i betragtning:

                     (1)

                     Rådet vedtog den 30. juni 2020 en henstilling om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (1) (»Rådets henstilling«).

                     (2)

                     Den 16. juli 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1052 om ændring af Rådets henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (2). Den 30. juli 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1144 om ændring af Rådets henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (3). Den 7. august 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1186 om ændring af Rådets henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (4). Den 22. oktober 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/1551 om ændring af Rådets henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (5).
                     Den 17. december 2020 vedtog Rådet henstilling (EU) 2020/2169 om ændring af Rådets henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (6). Den 28. januar 2021 vedtog Rådet henstilling (EU) 2021/89 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (7).Den 2. februar 2021 vedtog Rådet henstilling (EU) 2021/132 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (8) og den 6. maj 2021 henstilling (EU) 2021/767 (9) om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner.

                     (3)

                     Den 20. maj 2021 vedtog Rådet henstilling (EU) 2021/816 om ændring af henstilling (EU) 2020/912 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner (10) med henblik på at ajourføre de kriterier, der anvendes til at vurdere, om ikkevæsentlige rejser fra tredjelande er sikre og bør tillades.

                     (4)

                     Rådets henstilling fastsætter, at medlemsstaterne gradvist bør ophæve de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU fra den 1. juli 2020 på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I til Rådets henstilling. Hver anden uge bør listen over tredjelande i bilag I revideres og alt efter omstændighederne ajourføres af Rådet i tæt samråd med Kommissionen og de relevante EU-agenturer og -tjenester efter en samlet vurdering på grundlag af den metode, de kriterier og de oplysninger, der er omhandlet i Rådets henstilling.

                     (5)

                     Der har siden fundet drøftelser sted i Rådet i tæt samråd med Kommissionen og de relevante EU-agenturer og -tjenester om en revision af listen over tredjelande i bilag I til Rådets henstilling og i forbindelse med anvendelse af de kriterier og den metode, der er fastsat i Rådets henstilling som ændret ved henstilling (EU) 2021/816. Som et resultat af disse drøftelser bør listen over tredjelande i bilag I ændres. Navnlig bør Japan tilføjes til listen.

                     (6)

                     Grænsekontrol er ikke kun i de medlemsstaters interesse, ved hvis ydre grænser kontrollen foretages, men i alle de medlemsstaters interesse, der har ophævet grænsekontrollen ved deres indre grænser. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at de foranstaltninger, der træffes ved de ydre grænser, koordineres for at sikre et velfungerende Schengenområde. Med henblik herpå bør medlemsstaterne fra den 3. juni 2021 fortsætte med ophævelsen af de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I til Rådets henstilling, som ændres ved denne henstilling.

                     (7)

                     I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne henstilling til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne henstilling, jf. artikel 4 i nævnte protokol.

                     (8)

                     Denne henstilling udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (11); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne henstilling, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

                     (9)

                     For så vidt angår Island og Norge udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (12).

                     (10)

                     For så vidt angår Schweiz udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF (13) sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (14).

                     (11)

                     For så vidt angår Liechtenstein udgør denne henstilling en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF (15) sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (16),

               HAR VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
         Rådets henstilling (EU) 2020/912 som ændret ved henstilling (EU) 2020/1052, henstilling (EU) 2020/1144, henstilling (EU) 2020/1186, henstilling (EU) 2020/1551, henstilling (EU) 2020/2169, henstilling (EU) 2021/89, henstilling (EU) 2021/132, henstilling (EU) 2021/767 og henstilling (EU) 2021/816 om de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU og eventuel ophævelse af disse restriktioner ændres således:

                     1)

                     Punkt 1, første afsnit, i Rådets henstilling affattes således:

                                 »1.

                                 Medlemsstaterne bør gradvist ophæve de midlertidige restriktioner for ikkevæsentlige rejser til EU fra den 3. juni 2021 på en koordineret måde for så vidt angår personer, der er bosiddende i de tredjelande, der er opført på listen i bilag I.«

                     2)

                     Bilag I til henstillingen affattes således:

                           »BILAG I
                           Tredjelande og særlige administrative områder, hvis indbyggere ikke bør berøres af midlertidige restriktioner ved de ydre grænser for ikkevæsentlige rejser til EU:

                                       I.

                                       STATER

                                                   1.

                                                   AUSTRALIEN

                                                   2.

                                                   ISRAEL

                                                   3.

                                                   JAPAN

                                                   4.

                                                   NEW ZEALAND

                                                   5.

                                                   RWANDA

                                                   6.

                                                   SINGAPORE

                                                   7.

                                                   SYDKOREA

                                                   8.

                                                   THAILAND

                                                   9.

                                                   KINA (*)

                                       II.

                                       FOLKEREPUBLIKKEN KINAS SÆRLIGE ADMINISTRATIVE OMRÅDER

                                                   Hongkong SAR (*1)

                                                   Macao SAR (*1)

                        (*1)  med forbehold af bekræftelse af gensidighed."

                        (*1)  med forbehold af bekræftelse af gensidighed."

            Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juni 2021.

                  På Rådets vegne

               P.N. SANTOS

                  Formand

            (1)  EUT L 208 I af 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUT L 230 af 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUT L 248 af 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUT L 261 af 11.8.2020, s. 83.

            (5)  EUT L 354 af 26.10.2020, s. 19.

            (6)  EUT L 431 af 21.12.2020, s. 75.

            (7)  EUT L 33 af 29.1.2021, s. 1.

            (8)  EUT L 41 af 4.2.2021, s. 1.

            (9)  EUT L 165I af 11.5.2021, s. 66.

            (10)  EUT L 182 af 21.5.2021, s. 1.

            (11)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

            (12)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.

            (13)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

            (14)  Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1).

            (15)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

            (16)  Rådets afgørelse 2011/350/EU af 7. marts 2011 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, navnlig for så vidt angår afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser og personbevægelser (EUT L 160 af 18.6.2011, s. 19).


title: Rådets henstilling af 10. oktober 2019 om udnævnelse af et medlem af Den Europæiske Centralbanks direktion 2019/C 351/01

text:
               17.10.2019

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 351/1

      RÅDETS HENSTILLING
      af 10. oktober 2019
      om udnævnelse af et medlem af Den Europæiske Centralbanks direktion
      (2019/C 351/01)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
      som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 283, stk. 2, og artikel 139, stk. 2,
      som henviser til protokol nr. 4 om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 11.2,
      HENSTILLER HERMED TIL DET EUROPÆISKE RÅD, AT:
      Fabio PANETTA udnævnes til medlem af Den Europæiske Centralbanks direktion for en embedsperiode på otte år med virkning fra den 1. januar 2020.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 10. oktober 2019.

               På Rådets vegne

            M. LINTILÄ
            Formand