Avis juridique important

|

31972H0384

72/384/CEE: Recommandation de la Commission, du 31 octobre 1972, adressée au gouvernement de la république fédérale d'Allemagne au sujet du projet d'ordonnance portant application du règlement nº117/66/CEE ainsi que du règlement (CEE) nº1016/68 / Den danske udgave er ikke til rådighed

EF-Tidende nr. L 258 af 16/11/1972 s. 0022 - 0022

 /* Der findes ingen dansk version af dette dokument, da det ikke er indeholdt i den danske Specialudgave. Kriterierne for at udelade retsakter var foelgende:  - akter, som ikke laengere havde virkning paa tidspunktet for Danmarks indtraeden i Faellesskabet (1. jan. 1973)  - akter, hvis virkning automatisk ophoerte paa indtraedelsestidspunktet (f.eks. visse aftaler mellem Faellesskabet og Det Forenede Kongerige, Irland eller Danmark)  - akter, som kun er bindende for dem, de er rettet til, og som derfor kun er autentiske paa originalsproget  - ikke-bindende akter  - akter, som ikke skoennedes tilstraekkeligt betydningsfulde til at blive medtaget  - visse akter, som tilbagekaldtes under udarbejdelsen af specialudgaven.  oknoda73 */


Vigtig juridisk meddelelse

|

52005SC0148

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Finlands opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2008  /* SEK/2005/0148 endelig udg. */

	Bruxelles, den 2.2.2005SEK(2005) 148 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997om Finlands opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2008(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], fastsætter, at deltagende medlemsstater, dvs. dem, der har indført den fælles valuta, skulle forelægge stabilitetsprogrammer for Rådet og Kommissionen senest den 1. marts 1999. I overensstemmelse med artikel 5 i forordningen skulle Rådet undersøge hvert enkelt stabilitetsprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det ved traktatens artikel 114 nedsatte udvalg (Det Økonomiske og Finansielle Udvalg). På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav Rådet en udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede stabilitetsprogrammer, der også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.Finlands første stabilitetsprogram, der dækkede perioden 1998-2002, blev forelagt den 7. september 1998 og vurderet af Rådet den 12. oktober 1998. Finland har forelagt opdateringer hvert efterfølgende år. Finland forelagde den seneste opdatering af sit stabilitetsprogram den 2. december 2004. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk gennemgang af dette opdaterede program, hvor der er taget hensyn til resultaterne af Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2004, adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og konjunkturkorrigerede saldi, henstillingerne i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for perioden 2003-2005 samt principperne i Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om bedre samordning af finanspolitikken[3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:-  Den 2. december 2004 godkendte den finske regering det opdaterede stabilitetsprogram og forelagde det, ligesom de tidligere opdateringer, for parlamentet til orientering. Opdateringen af stabilitetsprogrammet dækker årene 2004-2008. Det opdaterede program er stort set i overensstemmelse med adfærdskodeksen, men nogle af variablerne vedrørende de grundlæggende antagelser mangler.-  I det makroøkonomiske scenario, der præsenteres i programmet, forventes økonomien at vokse med over 3 % i 2004 takket være en robust indenlandsk efterspørgsel, hvorefter væksten vil aftage en anelse til 2,8 % i 2005. Den fremskrevne gennemsnitsvækst på omkring 2,5 % i programperioden som helhed forekommer at ligge på den forsigtige side. Den kortfristede prognose ligger noget under Kommissionens prognose fra efteråret 2004, og programmets mellemfristede fremskrivninger, der bygger på det potentielle output, ligger også under det af Kommissionens tjenestegrene beregnede vækstpotentiale.-  Regeringens vigtigste budgetpolitiske målsætning består i at holde statens og de lokale myndigheders finanser tæt på balance. Med regelmæssige overskud på socialsikringskontoen forventes den offentlige saldo at udvise et årligt overskud på næsten 2 % af BNP. Fastholdes denne politik, skulle der igen være balance på statens finanser, udtrykt i nationalregnskabstermer, ved udgangen af valgperioden i 2007. For at nå dette mål fastsatte regeringen i maj 2003 årlige udgiftsloft for perioden 2004-2007. Det betyder, at statens samlede udgifter må vokse med i gennemsnit næsten 1 % om året i faste priser over hele den pågældende periode. Da de fleste udgiftsstigninger blev fremrykket til 2004, vil der være mindre manøvrerum inden for udgiftsloftet i den sidste del af valgperioden. Sammenlignet med den foregående opdatering er fremskrivningerne af overskuddet på de offentlige finanser fra 2004 til 2007 stort set uændret.-  Skønt Finland efter alt at dømme vil være i stand til at fastholde et komfortabelt overskud på de offentlige finanser, kan budgetresultatet blive værre end forventet, eftersom opdateringens baseline-scenario for budgetudviklingen kun til en vis grad inkluderer de skattenedsættelser til en værdi af 1,7 mia. EUR eller 1,2 % af BNP, der supplerer den to og et halvt år lange samlede overenskomstaftale, der blev indgået i slutningen af november 2004. Da der ikke er bebudet planer om at sænke det offentlige forbrug i 2005-2007, vil statens underskud blive større mellem 2005 og 2007 end angivet i programmet, medmindre man finder nye indtægtskilder, og derved vil også overskuddet på de offentlige finanser blive mindre. Regeringen skønner, at overenskomstaftalen sammen med skattenedsættelserne vil mindske det offentlige overskud med 0,3 procentpoint til omkring 1,9 % af BNP i 2007. Den forventer dog samtidig, at pakken vil forstærke dynamikken i den finske økonomi ved at forbedre vækstpotentialet og jobskabelsen og dermed også indkomstgrundlaget. Denne risikovurdering taget i betragtning er den budgetpolitiske linje, der er redegjort for i opdateringen, tilstrækkelig til at sikre overholdelse af stabilitets- og vækstpagtens krav om en mellemfristet budgetsaldo tæt på balance i 2004-2008. Den giver også en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre underskuddet i at overskride referenceværdien på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske forhold i perioden 2004-2008.-  Den offentlige bruttogældskvote forventes at forblive et godt stykke under 60 % af BNP og at udvise en faldende tendens i hele programperioden. I henhold til det aktuelle program skulle gældskvoten falde fra skønsmæssigt 44,6 % i 2004 til omkring 41 % i 2008. Sammenlignet med den foregående opdatering af stabilitetsprogrammet forventes der nu en markant lavere gældskvote fra og med 2005 som følge af en højere nominel BNP-vækst, et fald i statens lånoptagelse, lavere rentebetalinger og større skatteindtægter. I den foregående opdatering forventedes gældskvoten at forblive stort set stabil på under 45 % af BNP i 2004-2007, mens der nu er forventninger om et fald på næsten tre procentpoint.-  Opdateringen indeholder en gennemgang af regeringens strukturreformprogram, der fokuserer på at styrke de offentlige finansers holdbarhed ved hjælp af den pensionsreform, der træder i kraft i 2005. Denne reform, der følger op på en række tidligere foranstaltninger, forventes at medføre, at den alder, hvor arbejdstagerne forlader arbejdsmarkedet, vil stige med tre år til 62-63 år. I opdateringen skitserer de finske myndigheder også andre foranstaltninger, der skal bidrage til at sænke den fortsat høje strukturelle ledighed. Kombineret med skattenedsættelserne forventes den overenskomstaftalen fra november 2004 at forøge dynamikken i den finske økonomi og styrke jobskabelsen. De foranstaltninger, som regeringen allerede har truffet eller har varslet, kan rent faktisk forventes at forøge den potentielle vækst og styrke de offentlige finansers holdbarhed yderligere.-  Finland ser ud til at være godt rustet til at sikre holdbare offentlige finanser på lang sigt trods forventningerne om betydelige budgetomkostninger som følge af befolkningens aldring. Den strategi, der er beskrevet i opdateringen, er bredt forankret og består af en yderligere konsolidering af den offentlige gæld og strukturreformer, f.eks. nye tiltag som led i pensionsreformen og foranstaltninger, der kan bidrage til at hæve den alder, hvor arbejdstagerne forlader arbejdsmarkedet. Disse strukturreformer, der enten allerede er vedtaget eller er planlagt, kan forventes at få en gunstig indflydelse på de offentlige finanser.-  I det store og hele lever de økonomiske politikker, der er skitseret i opdateringen, stort set op til de landespecifikke overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for udviklingen i de offentlige finanser. Navnlig de flerårige udgiftslofter, der blev indført i 2003, synes at have fungeret godt i det første år, dvs. 2004, hvor de endelige budgetudgifter lå under det fastsatte loft, og også udgifterne på 2005-budgettet holder sig under loftet. Det kan forventes, at denne strategi for begrænsningen af de offentlige udgifter vil blive ført videre, eftersom den er led i en politisk bindende aftale.På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling med henblik på Rådets udtalelse om Finlands opdaterede stabilitetsprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997om Finlands opdaterede stabilitetsprogram, 2004-2008RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[4], særlig artikel 5, stk. 3,under henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [17. februar] 2005 gennemgik Rådet Finlands opdaterede stabilitetsprogram, der dækker perioden 2004-2008. Programmet er stort set i overensstemmelse med datakravene i den reviderede "adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form". Der mangler visse variabler vedrørende de grundlæggende antagelser. Finland opfordres derfor til at sikre, at datakravene opfyldes i fuldt omfang.I henhold til det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for det opdaterede program, forventes den reale BNP-vækst at aftage fra 3,2 % i 2004 til i gennemsnit 2,4 % over resten af programperioden. På grundlag af de foreliggende oplysninger synes dette scenario at afspejle forholdsvis forsigtige vækstantagelser. Opdateringens inflationsfremskrivninger forekommer realistiske og ligger på linje med Kommissionens beregninger.Med et forventet årligt overskud på de offentlige finanser på i gennemsnit 2 % af BNP tyder opdateringen på, at det vil være muligt at fastholde en komfortabel budgetstilling i hele programperioden. Overskuddet stammer hovedsagelig fra socialsikringsfondene, mens statens finanser, der p.t. er i balance, forventes at udvise et mindre underskud i 2005-2007. Målet er at genskabe balance på statens finanser i 2007. Med henblik herpå har regeringen indført årlige udgiftslofter for årene 2004-2007. Sammenlignet med den foregående opdatering er fremskrivningerne af det offentlige overskud fra 2004 til 2007 stort uændrede.Skønt Finland efter alt at dømme vil være i stand til at fastholde et komfortabelt overskud på de offentlige finanser, kan budgetresultatet blive værre end forventet, eftersom opdateringens baseline-scenario for budgetudviklingen kun til en vis grad inkluderer de skattenedsættelser til en værdi af 1,7 mia. EUR eller 1,2 % af BNP, der supplerer den to og et halvt år lange samlede overenskomstaftale, der blev indgået i slutningen af november 2004. Da der ikke er bebudet planer om at begrænse udgifterne yderligere i 2005-2007, vil statens underskud blive større mellem 2005 og 2007 end angivet i programmet, medmindre der skabes nye indtægtskilder, og derved vil også overskuddet på de offentlige finanser vil blive mindre. Regeringen skønner, at overenskomstaftalen sammen med skattenedsættelserne vil mindske det offentlige overskud med 0,3 procentpoint til omkring 1,9 % af BNP i 2007. Den forventer dog samtidig, at pakken vil forstærke dynamikken i den finske økonomi ved at forbedre vækstpotentialet og jobskabelsen og dermed også indkomstgrundlaget.Denne risikovurdering taget i betragtning er den budgetpolitiske linje, der er redegjort for i opdateringen, tilstrækkelig til at sikre overholdelse af stabilitets- og vækstpagtens krav om en mellemfristet budgetsaldo tæt på balance i 2004-2008. Den giver også en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at hindre underskuddet i at overskride referenceværdien på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske forhold i perioden 2004-2008.Gældskvoten skønnes at have nået 44,6 % af BNP i 2004, men ligger fortsat et godt stykke under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Ifølge opdateringen forventes gældskvoten at blive reduceret med 3,5 procentpoint i programperioden.Finland ser ud til at være godt rustet til at sikre holdbare offentlige finanser på lang sigt trods forventningerne om betydelige budgetomkostninger som følge af befolkningens aldring. Den strategi, der er beskrevet i opdateringen, er bredt forankret og består af en yderligere konsolidering af den offentlige gæld og strukturreformer, f.eks. nye tiltag som led i pensionsreformen og foranstaltninger, der kan bidrage til at hæve den alder, hvor arbejdstagerne forlader arbejdsmarkedet. Disse strukturreformer, der enten allerede er vedtaget eller er planlagt, kan forventes at få en gunstig indflydelse på de offentlige finanser.De økonomiske politikker, der er skitseret i opdateringen, lever stort set op til de landespecifikke overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for udviklingen i de offentlige finanser. Navnlig de flerårige udgiftslofter, der blev indført i 2003, synes at have fungeret godt i det første år, dvs. 2004, hvor de endelige budgetudgifter lå under det fastsatte loft, og også udgifterne på 2005-budgettet holder sig under loftet. Det kan forventes, at denne strategi for begrænsningen af de offentlige udgifter vil blive ført videre, eftersom den er led i en politisk bindende aftale.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realt BNP (%-ændring) | SP dec. 2004 | 3,2 | 2,8 | 2,4 | 2,2 | 2,0 |KOM okt. 2004 | 3,0 | 3,1 | 2,7 | - | - |SP nov. 2003 | 2,7 | 2,5 | 2,4 | 2,4 | - |HICP-inflation (%) | SP dec. 2004 | 0,2 | 1,4 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |KOM okt. 2004 | 0,2 | 1,5 | 1,7 | - | - |SP nov. 2003 | 0,7 | 1,3 | 1,8 | 1,8 | - |Offentlig saldo (% af BNP) | SP dec. 2004 | 2,0 | 1,8 | 2,1 | 2,2 | 2,0 |KOM okt. 2004 | 2,3 | 2,1 | 2,2 | - | - |SP nov. 2003 | 1,7 | 2,1 | 2,1 | 2,2 | - |Primær saldo (% af BNP) | SP dec. 20042 | 3,7 | 3,4 | 3,8 | 3,9 | 3,7 |KOM okt. 2004 | 4,1 | 3,9 | 3,8 | - | - |SP nov. 2003 | 3,7 | 4,0 | 4,1 | 4,3 | - |Konjunkturkorrigeret saldo (% af BNP) | SP dec. 20041 | 2,1 | 1,7 | 2,0 | 2,1 | 1,9 |KOM okt. 2004 | 2,8 | 2,3 | 2,3 | - | - |SP nov. 20031 | 2,4 | 2,4 | 2,3 | 2,2 | - |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | SP dec. 2004 | 44,6 | 43,4 | 42,5 | 41,7 | 41,1 |KOM okt. 2004 | 44,8 | 43,4 | 42,2 | - | - |SP nov. 2003 | 44,7 | 44,9 | 45,0 | 44,6 | - |Anm.: 1 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2 De finske myndigheder har beregnet de primære saldi ekskl. nettorenter og ikke de sædvanlige bruttorenter. Kommissionens tjenestegrene har genberegnet tallene på basis på oplysningerne i programmet. Kilder: Opdateret stabilitetsprogram (SP). Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2004 (KOM). Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |[1] EFT L 209 af 2.8.1997. De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, der blev godkendt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668 af 27.11.2002.[4] EFT L 209 af 2.8.1997. De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Avis juridique important

|

31994H0175

Kommissionens henstilling af 11. marts 1994 om et koordineret program for offentlig kontrol med levnedsmidler for 1994

EF-Tidende nr. L 080 af 24/03/1994 s. 0025 - 0028

KOMMISSIONENS HENSTILLING af 11. marts 1994 om et koordineret program for offentlig kontrol med levnedsmidler for 1994 (94/175/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 155, andet led,  som henviser til Raadets direktiv 89/397/EOEF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler (1), saerlig artikel 14, stk. 3,  efter hoering af Den Staaende Levnedsmiddelkomité, og som tager foelgende i betragtning:  For at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, maa der paa faellesskabsplan opstilles et koordineret program for levnedsmiddelkontrol;  et saadant program skal ikke blot sikre overensstemmelse med Faellesskabets lovgivning, men ogsaa tjene til at kontrollere, at levnedsmidlerne er egnet til menneskefoede;  samtidig ivaerksaettelse af nationale og koordinerede programmer kan betyde erhvervelse af de erfaringer, som stadig stort set mangler,  HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE AT DE TAGER PROEVER AF FOELGENDE PRODUKTER OG ANALYSERER DE ANGIVNE PARAMETRE I 1994:  1. Aflatoxin B1-produkter, der kan indeholde aflatoxin B1, isaer produkter beregnet til boern 2. Lysteria monocytogenes i koedpostejer, som saelges i detailledet 3. Forfalskning af frosne fiskeprodukter 4. Forfalskning af gede- og faareost.   Begrundelse for det koordinerede kontrolprogram for 1994  I 1994 skal det koordinerede kontrolprogram, som er omhandlet i artikel 14, stk. 3, i direktiv 89/397/EOEF, udfoeres for anden gang. Paa medlemsstaternes opfordring har Kommissionen brugt lang tid  paa at droefte 1994-programmet med medlemsstaternes tekniske eksperter.  Lige som sidste aar vedroerer de udvalgte emner eksisterende problemer inden for Faellesskabet i forbindelse med sundhedsbeskyttelse, forbrugerinteresser og loyal handel.  For ikke at overbelaste visse medlemsstaters budget for laboratorieudgifter har Kommissionen besluttet, at emnerne i aar skal begraenses til fire.  Hvert emne ledsages af en foreslaaet analysemetode. Hvad proeveudtagning angaar, er der ikke fastsat noget ensartet antal. Antallet af proever skal vaere tilstraekkelig stort til at skabe overblik over markedet for det paagaeldende levnedsmiddel i hver enkelt  medlemsstat.  Proeveantallet og analysemetoderne boer naevnes eller beskrives kort i svarskemaerne i bilaget.  I. Aflatoxin B1-produkter, der kan indeholde aflatoxin B1, isaer produkter beregnet til boern Aflatoxin B1 er en carcinogen toksin, som dannes af svampene aspergilius flavus og aspergilus paraisitucs. Analysens formaal er at bestemme indholdet af denne toksin i produkter, der kan indeholde aflatoxin B1, isaer produkter beregnet til boern.  II. Lysteria monocytogenes i koedpostejer, som saelges i detailleddet Lysteria monocytogenes er et patogen, der opstaar i en raekke forskellige levnedsmidler og kan overfoeres til mennesker gennem dem. Undersoegelser tyder paa, at forekomsten af listeriose er voksende. Det betyder risiko for infektion hos isaer smaaboern, aeldre,  gravide kvinder og personer med svaekket immunforsvar.  III. Forfalskning af frosne fiskeprodukter De fleste frosne fiskeprodukter, f.eks. fiskestave, fiskepinde, fiskefiletter og specialiteter som rejer, scampi og krabber, fremstilles af frosne fiskeblokke. Nu hvor populaere fisketyper som torsk og kuller er blevet dyre, er der tegn paa, at  fiskeblokproducenterne er i faerd med at erstatte de dyre fiskearter med billigere. Kontrollen boer artskontrollere en lang raekke forsne fiskeprodukter, hvis etiket angiver bestemte fiskearter. For at begraense kontrollen boer den isaer tage sigte paa  torske-, kuller- og scampiprodukter.  IV. Forfalskning af gede- og faareost Denne analyse tager isaer sigte paa at paavise ulovlig anvendelse af komaelk ved fremstilling af faare- og gedeost. Produkter med deklaration paa etiketten boer undersoeges. Foruden proeveudtagning og analyse kan inspektion af levnedsmiddelforretninger vaere  nyttig.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. marts 1994.  Paa Kommissionens vegne Martin BANGEMANN Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 23.      BILAG


Avis juridique important

|

31971H0219

71/219/CEE: Recommandation de la Commission, du 26 mai 1971, adressée au gouvernement de la République française au sujet d'un projet de décret modifiant le décret nº49-1473, du 14 novembre 1949, relatif à la coordination des transports ferroviaires et routiers /* Den danske udgave er ikke til rådighed */

EF-Tidende nr. L 134 af 20/06/1971 s. 0002 - 0003

 /* Der findes ingen dansk version af dette dokument, da det ikke er indeholdt i den danske Specialudgave. Kriterierne for at udelade retsakter var foelgende:  - akter, som ikke laengere havde virkning paa tidspunktet for Danmarks indtraeden i Faellesskabet (1. jan. 1973)  - akter, hvis virkning automatisk ophoerte paa indtraedelsestidspunktet (f.eks. visse aftaler mellem Faellesskabet og Det Forenede Kongerige, Irland eller Danmark)  - akter, som kun er bindende for dem, de er rettet til, og som derfor kun er autentiske paa originalsproget  - ikke-bindende akter  - akter, som ikke skoennedes tilstraekkeligt betydningsfulde til at blive medtaget  - visse akter, som tilbagekaldtes under udarbejdelsen af specialudgaven.  oknoda73 */


title: Rådets henstilling (EU) 2016/210 af 12. februar 2016 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2014

text:
               16.2.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 39/59

         RÅDETS HENSTILLING (EU) 2016/210
   af 12. februar 2016
   om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2014
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   som henviser til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé (1) og ændret ved aftalen undertegnet på Mauritius den 4. november 1995 (2),
   som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Ottende Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF), særlig artikel 33, stk. 3,
   som henviser til finansforordningen af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS-EF-konvention (4), særlig artikel 66-74,
   som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. den 31. december 2014 vedrørende transaktionerne under ottende EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9., 10. og 11. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter, vedrørende regnskabsåret 2014, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning (5), og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af ottende EUF efter henstilling fra Rådet.

               (2)

               Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under ottende EUF i regnskabsåret 2014 har været tilfredsstillende,

         HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under ottende EUF for regnskabsåret 2014.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2016.

            På Rådets vegne

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

            Formand

      (1)  EFT L 229 af 17.8.1991, s. 3.

      (2)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 3.

      (3)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

      (4)  EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

      (5)  EUT C 373 af 10.11.2015, s. 289.


title: Rådets henstilling af 11. juli 2017 om Nederlandenes nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2017

text:
               9.8.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 261/79

         RÅDETS HENSTILLING
   af 11. juli 2017
   om Nederlandenes nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2017
   (2017/C 261/18)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Nederlandene blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen desuden en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd godkendte den 9.-10. marts 2017. Den 21. marts 2017 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (»henstillingen til euroområdet«) (3).

               (2)

               Da Nederlandene har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Nederlandene sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 1 og 2 nedenfor.

               (3)

               Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Nederlandene 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Nederlandenes fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Nederlandenes nationale Europa 2020-mål. Den indeholdt desuden en dybdegående undersøgelse efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011, hvis resultater også blev offentliggjort den 22. februar 2017. Kommissionen konkluderede på baggrund af sin analyse, at Nederlandene er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Nederlandene er den medlemsstat i euroområdet, der har det største treårige gennemsnitlige overskud på betalingsbalancens løbende poster i forhold til BNP. Overskuddet er tegn på en ikkeoptimal fordeling af ressourcerne, hvilket kan have en negativ indvirkning på vækst og velfærd. Husholdningernes disponible indkomst tynges af de høje obligatoriske skatter og pensions- og sygesikringsbidrag. Den private gæld er betydelig, navnlig husholdningernes realkreditgæld. Husholdningernes økonomi er præget af såkaldte lange balancer med både høj opsparing og høj (realkredit)lånoptagelse, hvilket øger sårbarheden over for konjunkturudsving og udsving på de finansielle markeder. Det er særlig vigtigt at skride ind for at mindske risikoen for skadelige virkninger for den nederlandske økonomi og, i betragtning af landets størrelse og grænseoverskridende relevans, for hele Den Økonomiske og Monetære Union.

               (4)

               Den 26. april 2017 fremlagde Nederlandene sit nationale reformprogram for 2017 og sit stabilitetsprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014-2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (6)

               Nederlandene er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og omfattet af overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet. I sit stabilitetsprogram for 2017 forventer regeringen en stigning i det offentlige overskud fra 0,5 % af BNP i 2017 til 1,3 % af BNP i 2020. Den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP er fortsat opfyldt med en margen i hele programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2017 forventes den offentlige gældskvote at falde til 58,5 % i 2017, hvilket er under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Regeringen forventer et yderligere fald i den offentlige gældskvote til 49,3 % af BNP i 2020. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk. Baseret på Kommissionens forårsprognose for 2017 forventes den strukturelle saldo at stige fra et overskud på 0,2 % af BNP i 2017 til 0,4 % af BNP i 2018, hvilket ligger over den mellemfristede budgetmålsætning. Den offentlige bruttogæld forventes at falde støt til under kravene i gældsreglen. Rådet er af den generelle opfattelse, at Nederlandene forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2017 og 2018. Samtidig er der under overholdelse af den mellemfristede målsætning råderum til at benytte finans- og strukturpolitikken, herunder investeringer i forskning og udvikling, til at stimulere den potentielle vækst og den indenlandske efterspørgsel, og til at skabe betingelser, der fremmer en højere reallønsvækst, også i lyset af de vedvarende eksterne ubalancer.

               (7)

               Den seneste tids vækst i beskæftigelsen kan for en stor del tilskrives en stigning i antallet af beskæftigede på tidsbegrænsede kontrakter og i antallet af selvstændige. Den høje og stigende andel af tidsbegrænsede kontrakter samt den hurtige stigning i antallet af selvstændige uden ansatte kan forklares ved de store forskelle i de gældende arbejdsmarkedsregler, beskyttelse af arbejdstagere samt forskelle i skatte- og socialsikringslovgivning. Selv om der er truffet visse foranstaltninger, giver nogle af disse faktorer stadig arbejdstagerne et økonomisk incitament til at begynde at arbejde som selvstændige eller begunstiger, at de ansættes på tidsbegrænsede kontrakter. Det kan få klart forvridende virkninger i periferien af arbejdsmarkedet og kan have bidraget til den begrænsede samlede vækst i reallønnen. Selvstændige har oftere utilstrækkelige invaliditets-, arbejdsløsheds- og aldersforsikringer, hvilket kan påvirke det sociale sikringssystems bæredygtighed på lang sigt. Håndhævelsen af foranstaltninger til at bekæmpe proformaselvstændig erhvervsvirksomhed er suspenderet indtil 2018. Beskæftigelsessituationen for personer med indvandrerbaggrund er fortsat en stor udfordring. Beskæftigelsesfrekvensen for indvandrere, der ikke er født i EU, er 20 procentpoint lavere end for personer, der er født i Nederlandene, og kun en lille del heraf kan forklares ved forskelle i alder og uddannelsesniveau.

               (8)

               De seneste års stigning i husholdningernes opsparingskvote skyldes til dels den højere opsparing i pensionssystemets anden søjle (obligatoriske supplerende private ordninger), som lovgivningen har bidraget til. En passende fordeling af omkostninger og risici inden for og mellem generationerne, som går videre end de regler, der er vedtaget for indeksregulering og finansielle stødpuder (finansielle vurderingsrammer), vil medvirke til, at husstandene fordeler deres økonomiske midler på en mere vækstfremmende måde. Regeringen har bebudet sin hensigt om at foretage en gennemgribende reform af pensionssystemets anden søjle for at forbedre dækningen og skabe en mere gennemsigtig, fleksibel og aktuarmæssigt retfærdig ordning.

               (9)

               Stivheder og forvridende incitamenter, der er blevet opbygget gennem årtier, præger boligfinansieringen og opsparingsmønstrene. Husholdningernes tendens til at optage lån mod sikkerhedsstillelse i fast ejendom er i høj grad et resultat af årelange finanspolitiske incitamenter, navnlig fuld fradragsret for renteudgifter. På trods af det stærkere økonomiske opsving er der siden 2012 ikke blevet truffet nogen yderligere foranstaltninger for at rette op på dette.

               (10)

               Investeringerne aftog kraftigt under krisen og er kun delvis kommet i gang igen. Det lave investeringsniveau i økonomien som helhed synes at have en stærkt cyklisk karakter og skyldtes især afmatningen på boligmarkedet og en stram finanspolitik. Hindringerne for investeringer synes at være lavere, men procedurerne for at opnå byggetilladelser er relativt langvarige. Det lave investeringsniveau for vedvarende energi synes at være forbundet med markedsdynamikken i tidligere tider, usikkerheden på markedet og lovgivningsmæssige faktorer. Sammenlignet med de medlemsstater, der klarer sig bedst, er de offentlige og private udgifter til FoU lave i forhold til uddannelsesniveauet, de uddannelsesmæssige resultater og den økonomiske udvikling. De offentlige udgifter på dette område har været stagnerende siden 2014, og de private FoU-udgifter er fortsat lave. Der ikke er gjort fremskridt med hensyn til den tilhørende henstilling fra Rådet fra 2016.

               (11)

               Som led i det europæiske semester 2017 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Nederlandenes økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2017 og det nationale reformprogram for 2017 samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Nederlandene i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Nederlandene, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (12)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Nederlandenes stabilitetsprogram for 2017 og er af den opfattelse (5), at Nederlandene ventes at overholde stabilitets- og vækstpagten.

               (13)

               På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2017 og stabilitetsprogrammet for 2017. Dets henstillinger efter artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 og 2 til Nederlandene nedenfor,

         HENSTILLER, at Nederlandene i 2017 og 2018 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Under hensyntagen til den mellemfristede målsætning benytte finans- og strukturpolitikken til at understøtte den potentielle vækst og den indenlandske efterspørgsel, herunder investeringer i forskning og udvikling. Træffe foranstaltninger til at fjerne de sidste forvridninger på boligmarkedet og fjerne fordelene ved gældsfinansiering for husholdninger, navnlig ved at sænke rentefradraget på realkreditlån.

               2.

               Tackle de resterende hindringer for ansættelse af personale på tidsubegrænsede kontrakter. Håndtere den store stigning i antallet af selvstændige uden ansatte, bl.a. ved at reducere de skattemæssige fordele ved selvstændig virksomhed, uden at det går ud over iværksætteriet, og ved at fremme de selvstændige erhvervsdrivendes adgang til økonomisk overkommelige sociale beskyttelsesordninger. Baseret på den brede forberedende proces, der allerede er igangsat, gøre pensionssystemets anden søjle mere gennemsigtig, mere retfærdig på tværs af og mellem generationerne og mindre følsom over for økonomiske udsving. Skabe betingelser, der fremmer en højere vækst i reallønnen, idet der tages hensyn til den rolle, som arbejdsmarkedets parter spiller.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2017.

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUT C 92 af 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (5)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.