Avis juridique important

|

31979K3018

Kommissionens henstilling nr. 3018/79/EKSF af 21. december 1979 om beskyttelse mod dumpet eller subsidieret import fra lande, der ikke tilhører Det europæiske Kul- og Stålfællesskab

EF-Tidende nr. L 339 af 31/12/1979 s. 0015 - 0028 den græske specialudgave: Kapitel 11 bind 17 s. 0081

++++  KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr . 3018/79/EKSF  af 21 . december 1979  om beskyttelse mod dumpet eller subsidieret import fra lande , der ikke tilhoerer Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER RETTER -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 74 og 86 , og  ud fra foelgende betragtning :  I medfoer af traktatens artikel 74 er Kommissionen befoejet til i tilfaelde af dumping , eller subsidier fra lande , der ikke tilhoerer Faellesskabet , at traeffe alle forholdsregler i overensstemmelse med denne traktat og at rette alle noedvendige henstillinger til medlemsstaterne ;  i henhold til traktatens artikel 86 har medlemsstaterne forpligtet sig til at lette Faellesskabet i varetagelsen af dets opgaver ;  i betragtning af Kul - og Staalfaellesskabets eksistens udgoer nationale forholdsregler , selv i tilfaelde af gensidig samordning , ikke en effektiv og passende beskyttelsesforanstaltning mod dumping eller subventioner , men risikerer tvaertimod at haemme det faelles markeds funktion og saette de opnaaede resultater paa spil , herunder toldtariffen , der anvendes over for tredjelande ;  af disse grunde anvender Kommissionen normalt sine befoejelser i medfoer af artikel 74 og henstiller i paakommende tilfaelde , at Faellesskabet traeffer beskyttelsesforanstaltninger ;  for at Kommissionen kan udoeve sine befoejelser hurtigt og effektivt , er det hensigtsmaessigt at fastsaette visse procedureregler og at organisere samarbejdet mellem medlemslandene ;  for paa den ene side at undgaa , at modsaetningsforhold opstaar mellem Kommissionens og medlemslandenes dispositioner og for paa den anden side at sikre , at medlemslandene i tilfaelde , hvor ingen faellesskabsinteresse beroeres , kan traeffe egnede forholdsregler til beskyttelse af en hjemlig produktion , boer det tillades , at nationale undersoegelses - og forsvarsforanstaltninger kan ivaerksaettes efter konsultation i mangel af handling fra Faellesskabets side ;  Kommissionen har , af disse aarsager , ved henstilling 77/329/EKSF ( 1 ) , senest aendret ved henstilling nr . 158/79/EKSF ( 2 ) , vedtaget faelles regler om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande , der ikke er medlemmer af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab ;  disse regler blev vedtaget i overensstemmelse med de bestaaende internationale forpligtelser , isaer dem , som foelger af artikel VI i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel ( i det foelgende benaevnt GATT ) og af den foerste aftale om anvendelsen af artikel VI i GATT  ( antidumpingkodeks af 1968 ) ;  de multilaterale handelsforhandlinger , som blev afsluttet i 1979 , har foert til en ny aftale om anvendelsen af artikel VI i GATT ( antidumpingkodeks af 1979 ) og en aftale om fortolkning og anvendelse af artikel VI , XVI og XXIII i GATT , som vedroerer subsidier og udligningsforanstaltninger ;  det er derfor hensigtsmaessigt at aendre faellesskabsbestemmelserne paa baggrund af 1979-aftalerne , navnlig bestemmelserne heri vedroerende subsidier og eventuelle modforanstaltninger , konstatering af skade , isaer de kriterier , som skal anvendes , og de nye regler om aarsagssammenhaeng og regional beskyttelse , tilsagn og kontrollen hermed , gyldighedsperioden for midlertidig told samt eventuel anvendelse af antidumping - og udligningstold med tilbagevirkende kraft ;  ved gennemfoerelsen af disse regler er det for at opretholde den ligevaegt mellem rettigheder og forpligtelser , som det var hensigten at tilvejebringe ved disse aftaler , vaesentligt , at Faellesskabet tager hensyn til sine vigtigste handelspartneres fortolkning af reglerne , saaledes som den fremgaar af lovgivningen eller gaeldende praksis ;  det er derfor oenskeligt , at reglerne for fastsaettelse af den normale vaerdi affattes paa en klar og tilstraekkelig detaljeret maade ; det boer udtrykkeligt fastsaettes , at den beregnede normale vaerdi kan laegges til grund , saafremt salg paa eksportlandets eller oprindelseslandets hjemmemarked af en eller anden grund ikke udgoer et passende grundlag for at fastslaa , om der foreligger dumping ; det er hensigtsmaessigt at give eksempler paa forhold , som maa anses for ikke at repraesentere normal handel , navnlig naar en vare saelges til priser , som ligger under produktionsomkostningerne , eller naar der finder transaktioner sted mellem parter , der er forretningsmaessigt forbundet , eller som har en kompensationsaftale ; det er hensigtsmaessigt at angive de metoder , der kan anvendes til beregning af den normale vaerdi under saadanne omstaendigheder ;  det er hensigtsmaessigt at definere eksportprisen og at opregne de noedvendige justeringer , der skal foretages i de tilfaelde , hvor det skoennes formaalstjenligt at beregne denne pris ud fra den foerste pris paa det frie marked ;  for at goere det muligt at foretage en passende sammenligning mellem eksportpris og normal vaerdi boer der gives retningslinjer for fastsaettelsen af , hvilke justeringer der skal foretages for forskelle i fysiske egenskaber , maengder og salgsvilkaar samt for forskelle i handelsled samt goeres opmaerksom paa , at bevisbyrden paahviler den person , der kraever saadanne justeringer ;  udtrykket " dumpingmargen " boer praeciseres , og Faellesskabets gaeldende praksis med hensyn til beregningsmetoder , naar der er tale om varierende priser eller margener , boer kodificeres ;  det synes formaalstjenligt at fastsaette en tilstraekkelig detaljeret metode for beregning af subsidiernes stoerrelse ;  det synes hensigtsmaessigt at forklare visse faktorer , som kan vaere relevante for konstatering af skade ;  det er noedvendigt at fastsaette procedurerne for , hvorledes en person , der optraeder paa vegne af en erhvervsgren i Faellesskabet , som anser sig for skadet eller truet af dumpingimport eller subsidieret import , kan indgive en klage ; det synes formaalstjenligt at goere det klart , at proceduren , saafremt klagen traekkes tilbage kan afsluttes , men ikke noedvendigvis behoever at blive det ;  medlemsstaterne og Kommissionen boer samarbejde baade med hensyn til oplysninger om forekomsten af dumping eller subsidier og deraf foelgende skade og med hensyn til den efterfoelgende undersoegelse af sagen paa faellesskabsplan ; der boer med henblik herpaa finde konsultationer sted i et raadgivende udvalg ;  de procedureregler , der skal foelges under undersoegelsen , boer klart defineres , navnlig faellesskabsmyndighedernes og de beroerte parters rettigheder og forpligtelser samt de omstaendigheder , under hvilke de beroerte parter kan faa adgang til oplysninger , og kan anmode om at blive underrettet om de vaesentlige kendsgerninger og betragtninger , paa grundlag af hvilke det paataenkes at anbefale endelige foranstaltninger ;  med henblik paa at modvirke dumping boer der skabes mulighed for , at midlertidig told opkraeves endeligt i de tilfaelde , hvor det definitivt fastslaas , at der foreligger dumping og skade , selv naar der af saerlige aarsager ikke er truffet afgoerelse om at paalaegge en endelig antidumpingtold ;  det er vaesentligt , at der fastlaegges faelles regler for anvendelsen af antidumping - og udligningstold for at sikre noejagtig og ensartet opkraevning af denne ; i betragtning af denne tolds karakter kan disse regler afvige fra reglerne for opkraevning af normal importtold ;  det er hensigtsmaessigt at fastsaette aabne og passende procedurer med henblik paa en fornyet undersoegelse af de foranstaltninger , der er truffet , og med henblik paa genoptagelse af en undersoegelse , naar omstaendighederne kraever det ;  der boer fastlaegges passende procedurer for behandling af anmodninger om tilbagebetaling af antidumpingtold ;  denn henstilling boer ikke vaere til hinder for vedtagelsen af saerlige foranstaltninger , naar dette ikke er i modstrid med Faellesskabets forpligtelser i henhold til GATT ;  Raadet har paa Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs vegne benyttet denne lejlighed til at foretage en generel omarbejdelse og en sproglig forenkling samt en konsolidering af EOEF-reglerne om beskyttelse mod dumpet eller subsidieret import , nu nedfaeldet i forordning ( EOEF ) nr . 3017/79 ( 3 ) ;  det er hensigtsmaessigt at drage omsorg for , at bestemmelserne vedroerende udenrigshandelen er saa ensartede som muligt i de to Faellesskaber ; det boer derfor fastsaettes , at principperne og definitionerne indeholdt i forordning ( EOEF ) nr . 3017/79 ;  hvad angaar beslutningsprocessen maa der tages hensyn til de to traktaters forskellige udformning , der samtidig er i stoerst mulig overensstemmelse med bestemmelserne i forordning ( EOEF ) nr . 3017/79 -  FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  Anvendelse  Denne henstilling indeholder bestemmelser vedroerende beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande , der ikke er medlemmer af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab .  Artikel 2  Dumping  A . PRINCIP  1 . En antidumpingtold kan opkraeves for enhver dumpingvare , naar en saadan vare ved overgang til fri omsaetning i Faellesskabet forvolder skade .  2 . En indfoert vare betragtes som en dumpingvare , naar dens eksportpris til Faellesskabet er lavere end den normale vaerdi af samme vare .  B . NORMAL VAERDI  3 . I denne henstilling forstaas ved den normale vaerdi :  a ) den sammenlignelige pris , der faktisk er betalt eller skal betales i normal handel for samme vare til forbrug i eksport - eller oprindelseslandet , eller  b ) saafremt samme vare ikke saelges i normal handel paa eksportlandets eller oprindelseslandets hjemmemarked , eller saafremt et saadant salg ikke muliggoer en passende sammenligning :  i ) den sammenlignelige pris for samme vare , naar denne udfoeres til et tredjeland , idet denne pris kan vaere den hoejeste eksportpris , men boer vaere en repraesentativ pris , eller  ii ) den beregnede vaerdi , dvs . omkostningerne i normal handel , til materialer og fremstilling i oprindelseslandet plus en rimelig margen for generalomkostninger og fortjeneste ; som hovedregel og under forudsaetning af , at der normalt opnaas fortjeneste ved salg af varer inden for samme generelle kategori paa oprindelseslandets hjemmemarked , maa tillaegget for fortjenesten ikke overstige denne normale fortjeneste . I andre tilfaelde fastsaettes tillaegget paa et rimeligt grundlag under anvendelse af tilgaengelige oplysninger .  4 . Er der rimeligt grundlag for at tro eller naere mistanke om , at den pris , som en vare faktisk saelges til med henblik paa forbrug i oprindelseslandet , er lavere end alle omkostninger , baade faste og variable , der saedvanligvis er paaloebet under dens produktion , kan salg til saadanne priser anses for ikke at have fundet sted i normal handel , saafremt dette salg :  a ) har fundet sted over et laengere tidsrum , og der er tale om betydelige maengder , samt  b ) ikke sker til priser , som goer det muligt i normal handel at daekke samtlige omkostninger inden for en rimelig tidsfrist .  Under saadanne omstaendigheder kan den normale vaerdi fastsaettes paa grundlag af det oevrige salg paa hjemmemarkedet , som har fundet sted til priser , som ikke er lavere end produktionsomkostningerne , eller paa grundlag af eksportsalget til tredjelande eller paa grundlag af den beregnede vaerdi eller ved at foretage en justering af ovennaevnte pris , der er lavere end produktionsomkostningerne , saaledes at tabet udlignes , og der tilvejebringes en rimelig fortjeneste . Denne beregning af den normale vaerdi baseres paa tilgaengelige oplysninger .  5 . I tilfaelde af indfoersel fra lande uden markedsoekonomi og saerligt lande , paa hvilke forordning  ( EOEF ) nr . 2532/78 ( 4 ) og ( EOEF ) nr . 925/79 ( 5 ) finder anvendelse , fastsaettes den normale vaerdi paa en hensigtsmaessig og ikke urimelig maade efter et af foelgende kriterier :  a ) den pris , hvortil samme vare fra et tredjeland med markedsoekonomi faktisk saelges  i ) til forbrug paa dette lands hjemmemarked ,  eller  ii ) til andre lande , herunder Faellesskabet ,  eller  b ) den beregnede vaerdi af samme vare i et tredjeland med markedsoekonomi ,  eller  c ) saafremt hverken priserne eller den beregnede vaerdi i henhold til litra a ) eller b ) udgoer et egnet grundlag , den pris , der faktisk er betalt , eller som skal betales i Faellesskabet for samme vare , om noedvendigt justeret for at indregne en rimelig fortjenestmargen .  6 . a ) Indfoeres en vare ikke direkte fra oprindelseslandet , men udfoeres til Faellesskabet fra et andet land , er den normale vaerdi den sammenlignelige pris , der faktisk er betalt , eller som skal betales for samme vare paa enten eksportlandets eller oprindelseslandets hjemmemarked . Sidstnaevnte kunne for eksempel vaere et egnet grundlag , saafremt varen blot forsendes i transit gennem eksportlandet , eller hvis saadanne varer ikke produceres i eksportlandet , eller naar der ikke findes nogen sammenlignelig pris for disse varer i eksportlandet .  b ) Hvor flere leverandoerer fra et eller flere lande er involverede og det anses for hensigtsmaessigt at fastlaegge et basisprissystem , skal den normale vaerdi fastsaettes paa grundlag af den laveste normale vaerdi i leverandoerlandet , eller i lande hvor normale konkurrencebetingelser er gaeldende .  7 . For saa vidt angaar fastsaettelsen af den normale vaerdi , kan transaktioner mellem parter , som er forretningsmaessigt forbundet , eller som har en kompensationsaftale , anses for ikke at finde sted i normal handel , medmindre Kommissionen finder det godtgjort , at de paagaeldende priser og omkostninger kan sammenlignes med dem , der indgaar i transaktioner mellem parter , hvor der ikke bestaar en saadan forbindelse .  C . EKSPORTPRIS  8 . a ) Eksportprisen er den pris , der faktisk er betalt , eller som skal betales for den vare , der saelges til eksport til Faellesskabet .  b ) Findes der ingen eksportpris , eller viser det sig , at der eksisterer en forretningsforbindelse eller kompensationsaftale mellem eksportoer og importoer eller en tredjemand , eller hvis den pris , der faktisk er betalt , eller som skal betales for varen , der er solgt til eksport til Faellesskabet , af andre grunde ikke kan anvendes , kan eksportprisen beregnes paa grundlag af den pris , til hvilken den indfoerte vare foerste gang videresaelges til en uafhaengig koeber , eller hvis varen ikke videresaelges til en uafhaengig koeber eller ikke videresaelges i den tilstand , hvori den er indfoert , paa et hvilket som helst rimeligt grundlag . I saa fald foretages der justeringer under hensyn til samtlige omkostninger , der er paaloebet mellem indfoersel og videresalg , herunder samtlige skatter og afgifter , samt til en rimelig fortjenstmargen .  Ved saadanne justeringer tages saerligt hensyn til foelgende faktorer :  i ) normale transport - , forsikrings - , haandterings - , laste - og losseomkostninger samt andre omkostninger ,  ii ) told , antidumpingtold samt andre afgifter , der skal betales i importlandet ved indfoersel eller salg af varerne ,  iii ) en rimelig margen til generalomkostninger og fortjeneste og/eller enhver form for provision , som normalt betales eller aftales .  D . SAMMENLIGNING  9 . For at der kan foretages en passende sammenligning , skal der for eksportprisen og den normale vaerdi anvendes et ensartet sammenligningsgrundlag for saa vidt angaar varens fysiske egenskaber , maengder samt salgsvilkaar . De skal normalt sammenlignes i samme handelsled , fortrinsvis ab fabrik , og paa tidspunkter , der ligger saa taet op ad hinanden som muligt .  10 . Er der ikke tale om et ensartet sammenligningsgrundlag for eksportprisen og den normale vaerdi for saa vidt angaar de i stk . 9 naevnte faktorer , skal der i hvert enkelt tilfaelde alt efter omstaendighederne tages behoerigt hensyn til forskelle , der paavirker prisernes sammenlignelighed . Saafremt en beroert part anmoder om en saadan hensyntagen , maa den bevise , at dens anmodning er berettiget . Med hensyn til fastsaettelsen af justeringerne anvendes foelgende retningslinjer :  a ) forskelle i varens fysiske egenskaber : justeringerne baseres normalt paa den virkning , som saadanne forskelle har paa markedsvaerdien i oprindelses - eller eksportlandet ; saafremt der ikke foreligger oplysninger om priserne paa hjemmemarkedet i det paagaeldende land , eller saafremt saadanne oplysninger ikke giver mulighed for en passende sammenligning , baseres beregningen paa de produktionsomkostninger , der har foert til disse forskelle ;  b ) forskelle i maengde : justeringerne foretages , saafremt en prisforskel helt eller delvis skyldes :  i ) enten maengderabatter , der frit er givet inden for normal handel i en forudgaaende repraesentativ periode , normalt ikke under seks maaneder , og for en vaesentlig del , normalt ikke under 20 % af det samlede salg af den paagaeldende vare paa hjemmemarkedet eller i givet fald paa et tredjelands marked ; opsatte rabatter kan tillades , saafremt de bygger paa en fast praksis i forudgaaende perioder eller paa en forpligtelse til at overholde de betingelser , der kraeves for at opnaa en opsat rabat ,  ii ) eller omkostningsbesparelser ved produktion af forskellige maengder .  Saafremt eksportprisen er baseret paa maengder , der er mindre end den mindste maengde , der saelges paa hjemmemarkedet eller i givet fald til tredjelande , foretages justeringerne imidlertid saaledes , at de afspejler den hoejeste pris , hvortil den mindste maengde saelges paa hjemmemarkedet eller i givet fald paa et tredjelands marked ;  c ) forskelle i salgsvilkaar : justeringerne begraenses normalt til forskelle , som har direkte tilknytning til det paagaeldende salg og for eksempel omfatter forskelle i afgifter og indirekte beskatning , kreditvilkaar , kautioner , garantier , teknisk bistand , kundeservice , provisioner eller loen til saelgere samt emballerings - , transport - , forsikrings - , haandterings - , laste - og losseomkostninger samt andre omkostninger ; der vil almindeligvis ikke blive foretaget justeringer for forskelle i administrative og generelle omkostninger , herunder forsknings - og udviklingsomkostninger , eller reklame ; omfanget af disse justeringer fastsaettes normalt paa grundlag af omkostningerne ved disse forskelle for saelgeren , idet deres virkning paa varens vaerdi dog ogsaa kan tages i betragtning ;  d ) forskelle i handelsled : er der ikke tale om salg i samme handelsled , eller er salget for ringe til at kunne betragtes som repraesentativt , baseres de justeringer , der skal foretages for salg i forskellige handelsled , paa de omkostninger , som direkte kan tilskrives denne forskel ;  e ) fordeling af omkostningerne : normalt baseres alle omkostningsberegninger paa tilgaengelige regnskabsmaessige oplysninger , almindeligvis og om noedvendigt fordelt proportionalt med omsaetningen for hver vare og hvert marked , der tages i betragtning .  11 . En vare maa ikke betragtes som dumpingvare , fordi den er fritaget for afgifter eller skatter , der paalaegges samme vare , naar denne er bestemt til forbrug i oprindelses - eller eksportlandet , eller fordi saadanne afgifter eller skatter tilbagebetales .  E . " SAMME VARE "  12 . I denne henstilling forstaas ved udtrykket " samme vare " en vare , som er identisk med , dvs . i enhver henseende mage til den omhandlede vare , eller , saafremt en saadan vare ikke findes , en anden vare , der har egenskaber , som ligger taet op ad den paagaeldende vares .  F . " DUMPINGMARGEN "  13 . a ) Ved " dumpingmargen " forstaas det beloeb , hvormed den normale vaerdi overstiger eksportprisen .  b ) Naar der er tale om varierende priser , kan dumpingmargenen fastsaettes for hver enkelt transaktion eller ud fra de hyppigst anvendte priser , de repraesentative priser eller de vejede gennemsnitspriser .  c ) Naar der er tale om varierende dumpingmargener , kan der beregnes et vejet gennemsnit af disse .  Artikel 3  Subsidier  1 . Der kan indfoeres udligningstold med henblik paa at udligne subsidier , der i oprindelses - eller eksportlandet ydes direkte eller indirekte til fremstilling , produktion , eksport eller transport af enhver vare , hvis overgang til fri omsaetning i Faellesskabet forvolder skade .  2 . Eksportsubsidier omfatter den i bilaget anfoerte praksis , men er ikke begraenset hertil .  3 . En vares fritagelse for importafgifter eller indirekte skatter , som defineret i noterne til bilaget til denne forordning , der faktisk opkraeves for samme vare , naar denne er beregnet til forbrug i oprindelses - eller eksportlandet , eller tilbagebetalingen af saadanne afgifter eller skatter , betragtes ikke som subsidier for saa vidt angaar denne henstilling .  4 . a ) Subsidiernes stoerrelse beregnes pr . enhed af den subsidierede vare , der er udfoert til Faellesskabet .  b ) Ved beregningen af subsidiernes stoerrelse fratraekkes det samlede subsidiebeloeb foelgende elementer :  i ) ethvert ansoegningsgebyr eller andre omkostninger der noedvendigvis paaloeber med henblik paa at opnaa ret til eller faa ydet subsidier ;  ii ) eksportafgifter , told eller andre afgifter , der opkraeves ved udfoersel af varen til Faellesskabet med saerligt henblik paa at udligne subsidierne .  Saafremt en beroert part kraever et fradrag skal den bevise , at kravet er berettiget .  c ) Naar subsidier ikke ydes med henvisning til fremstillede , producerede , eksporterede eller transporterede maengder , beregnes subsidiernes stoerrelse ved en hensigtsmaessig fordeling af deres vaerdi efter omfanget af produktionen eller udfoerslen af den paagaeldende vare i et passende tidsrum . Dette tidsrum skal normalt vaere modtagerens regnskabsaar . Saafremt subsidiet er baseret paa erhvervelsen , eller fremtidig erhvervelse af kapitalgoder , svarer perioden til en rimelig afskrivningsperiode , bortset fra tilfaelde , hvor aktiverne ikke forringes i vaerdi , i hvilket tilfaelde subsidiet sidestilles med et rentefrit laan .  d ) Vaerdien af subsidier til laan eller garantier betragtes almindeligvis som forskellen mellem de renter , der betales eller skal betales af modtageren , og de normale markedsrenter , der faktisk skal betales paa lignende laan eller garantier .  e ) I tilfaelde af indfoersel fra lande uden markedsoekonomi , saerlig fra de lande , paa hvilke forordning ( EOEF ) nr . 2532/78 og nr . 925/79 finder anvendelse , kan subsidiers stoerrelse beregnes paa en hensigtsmaessig og ikke urimelig maade , ved at sammenligne eksportprisen som beregnet i overensstemmelse med artikel 2 , stk . 8 , med den normale vaerdi som fastsat i henhold til artikel 2 , stk . 5 . Artikel 2 , stk . 10 , anvendes med henblik paa en saadan sammenligning .  f ) Naar der er tale om forskellige subsidiebeloeb , kan der beregnes vejede gennemsnit .  Artikel 4  Skade  1 . En konstatering af , om der foreligger skade , foretages kun saafremt dumpingimporten eller den subsidierede import gennem virkningerne af dumping eller subsidier , forvolder skade , dvs . forvolder eller truer med at forvolde vaesentlig skade for en erhvervsgren i Faellesskabet eller i vaesentlig grad forsinker oprettelsen af en saadan erhvervsgren . Skader forvoldt af andre faktorer , saasom omfang af og priser paa import der ikke er dumped eller subsidieret , eller nedgang i efterspoergslen , som enkeltvis eller samlet ligeledes har en skadelig indvirkning paa erhvervsgrenen i Faellesskabet , maa ikke tilskrives dumpingimporten eller den subsidierede import .  2 . En undersoegelse af om der foreligger skade , omfatter foelgende faktorer , idet dog hverken en enkelt eller flere af disse noedvendigvis er udslaggivende for afgoerelsen :  a ) omfanget af dumpingimporten eller den subsidierede import , isaer naar den er steget betydeligt enten absolut eller i forhold til produktionen eller forbruget i Faellesskabet ;  b ) priserne paa dumpingimporten eller den subsidierede import , isaer naar der tilbydes en vaesentlig lavere pris i forhold til prisen for samme vare i Faellesskabet ;  c ) foelgevirkningerne for den paagaeldende erhvervsgren vurderet paa baggrund af de faktiske eller mulige tendenser inden for relevante oekonomiske faktorer saasom :   - produktion   - kapacitetsudnyttelse   - lagre   - salg   - markedsandel   - priser ( dvs . pristryk eller hindring af prisstigninger , som ellers ville have fundet sted )   - fortjeneste   - forrentning af investeret kapital   - likviditet   - beskaeftigelse .  3 . En konstatering af , om der foreligger trussel om skade , kan kun finde sted , naar det er sandsynligt , at en saerlig situation udvikler sig til en faktisk skade . Der kan i den forbindelse tages hensyn til faktorer saasom :  a ) stigningstakten i dumpingeksporten eller den subsidierede eksport til Faellesskabet ;  b ) eksportpotentiel , der allerede eksisterer , eller som vil kunne udnyttes i den naermeste fremtid , i oprindelses - eller eksportlandet , samt sandsynligheden for , at den deraf foelgende eksport vil gaa til Faellesskabet ;  c ) subsidiernes art samt de eventuelle deraf foelgende virkninger for handelen .  4 . Virkningen af dumpingimporten eller den subsidierede import vurderes i forhold til Faellesskabets produktion af samme vare , naar der foreligger oplysninger , der muliggoer en afgraensning af denne produktion . Kan Faellesskabets produktion af samme vare ikke klart afgraenses , vurderes virkningen af dumpingimporten eller den subsidierede import i forhold til produktionen af den snaevrest mulige varegruppe eller det mindste varesortiment , der omfatter samme produkt , og for hvilken de noedvendige oplysninger kan fremskaffes .  5 . Ved udtrykket " erhvervsgren i Faellesskabet " forstaas samtlige faellesskabsproducenter af samme vare eller de af dem , hvis samlede produktion af de paagaeldende varer udgoer en betydelig del af den samlede faellesskabsproduktion af saadanne varer , med undtagelse af foelgende tilfaelde :   - naar producenterne staar i forbindelse med eksportoererne eller importoererne eller selv er importoerer af den vare , der paastaas at vaere en dumpingvare eller en subsidieret vare , kan der ved " erhvervsgren i Faellesskabet " forstaas de oevrige producenter ;   - under ganske saerlige omstaendigheder kan Faellesskabet , for saa vidt angaar den paagaeldende produktion , inddeles i to eller flere konkurrerende markeder , og producenterne inden for hvert enkelt marked kan betragtes som en erhvervsgren i Faellesskabet , naar  a ) producenterne inden for et saadant marked saelger hele eller naesten hele deres produktion af den paagaeldende vare paa dette marked , og  b ) naar producenter af denne vare , som har deres virksomhed andetsteds i Faellesskabet , ikke i vaesentlig grad daekker efterspoergslen paa det paagaeldende marked .  Under saadanne omstaendigheder kan der vaere tale om skade , selv om en betydelig del af den samlede erhvervsgren i Faellesskabet ikke har lidt skade , under forudsaetning af , at dumpingimporten eller den subsidierede import er koncentreret paa et saadant isoleret marked ; og endvidere , at producenterne af hele eller naesten hele produktionen paa et saadant marked skades af dumpingimporten eller den subsidierede import .  Artikel 5  Klage  1 . Enhver fysisk eller juridisk person samt enhver sammenslutning uden status som juridisk person , som optraeder paa vegne af en erhvervsgren i Faellesskabet , der anser sig for skadet eller truet af dumpingimport eller subsidieret import , kan indgive en skriftlig klage .  2 . Klagen skal indeholde tilstraekkelige beviser for forekomsten af dumping eller subsidiering og den deraf foelgende skade .  3 . Klagen kan indgives til Kommissionen eller til en medlemsstat , der skal videresende den til Kommissionen . Denne sender medlemsstaterne en genpart af enhver klage , som den modtager .  4 . Klagen kan traekkes tilbage , hvorved proceduren kan afsluttes , medmindre en saadan afslutning ikke vil vaere i Faellesskabets interesse .  5 . Bliver det efter konsultationer klart , at klagen ikke indeholder tilstraekkelige beviser til at begrunde en igangsaettelse af en undersoegelse , faar klageren meddelelse herom .  6 . Naar en medlemsstat i tilfaelde , hvor der ikke foreligger nogen klage , besidder tilstraekkelige beviser baade med hensyn til dumping eller subsidiering og deraf foelgende skade for en erhvervsgren i Faellesskabet , underretter den straks Kommissionen om disse beviser .  Artikel 6  Konsultationer  1 . Enhver konsultation , der er omhandlet i denne henstilling , finder sted i et raadgivende udvalg , sammensat af repraesentanter for samtlige medlemsstater og med en repraesentant for Kommissionen som formand . Konsultationer indledes omgaaende paa begaering af en medlemsstat eller paa Kommissions initiativ .  2 . Udvalget indkaldes af formanden . Denne giver saa hurtigt som muligt medlemsstaterne alle noedvendige oplysninger .  3 . Konsultationerne kan om fornoedent ske skriftligt ; i saa tilfaelde underretter Kommissionen medlemsstaterne , som inden udloebet af en fastsat frist kan afgive udtalelse eller anmode om mundtlig konsultation .  4 . Konsultationerne omfatter isaer :  a ) forekomsten af dumping eller subsidier samt den margen eller det beloeb , der er tale om ;  b ) den foreliggende skade og dennes omfang ;  c ) aarsagsforbindelsen mellem dumpingimporten eller den subsidierede import og skaden ;  d ) de foranstaltninger , der under de givne omstaendigheder er egnede til at forebygge eller afhjaelpe den af dumping eller subsidier forvoldte skade , samt de naermere bestemmelser for ivaerksaettelsen af disse foranstaltninger .  Artikel 7  Ivaerksaettelse og viderefoerelse af undersoegelsen  1 . Bliver det efter konsultationer klart , at der foreligger tilstraekkelige beviser til at berettige ivaerksaettelsen af en undersoegelse , skal Kommissionen omgaaende :  a ) give meddelelse om ivaerksaettelsen af en undersoegelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende ; i denne meddelelse oplyses det , hvilken vare og hvilke lande der er tale om , der gives et sammendrag af de modtagne oplysninger , og det fastsaettes , at alle relevante oplysninger skal meddeles Kommissionen ; endvidere angives der en frist , inden for hvilken de beroerte parter kan give deres mening til kende skriftligt og kan anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen i henhold til stk . 5 ;  b ) underrette de eksportoerer og importoerer , som Kommissionen ved er beroert heraf , samt repraesentanter for eksportlandet og klagerne ;  c ) indlede undersoegelsen paa faellesskabsniveau i samarbejde med medlemsstaterne ; en saadan undersoegelse omfatter baade dumping eller subsidiering og den deraf foelgende skade og gennemfoeres i overensstemmelse med stk . 2 - 8 .  2 . a ) Kommissionen soeger at indhente alle de oplysninger , som den finder noedvendige , og , saafremt den skoenner det hensigtsmaessigt , undersoeger og efterproever dokumentationen hos importoerer , eksportoerer , handlende , repraesentanter , producenter samt erhvervssammenslutninger og -organisationer .  b ) Hvor det viser sig noedvendigt foretager Kommissionen efter konsultationer undersoegelser i tredjelande , forudsat at de beroerte virksomheder giver deres samtykke hertil , samt at regeringen i det paagaeldende land er blevet officielt underrettet herom og ikke modsaetter sig det . Kommissionen bistaas af embedsmaend fra de medlemsstater , der anmoder herom .  3 . a ) Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om :   - at indsende oplysninger ;   - at foretage den noedvendige efterproevning og kontrol , saerlig hos importoerer , handlende og producenter inden for Faellesskabet ;   - at foretage undersoegelser i tredjelande , forudsat at de beroerte virksomheder giver deres samtykke hertil , samt at regeringen i det paagaeldende land er blevet officielt underrettet herom og ikke modsaetter sig det .  b ) Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme Kommissionens anmodninger . De meddeler denne de oenskede oplysninger samt resultaterne af den foretagne efterproevning og kontrol eller de foretagne undersoegelser .  c ) Kommissionen sender omgaaende disse oplysninger til de oevrige medlemsstater .  d ) Kommissionens tjenestemaend kan paa Kommissionens eller paa en medlemsstats begaering bistaa embedsmaend fra medlemsstaterne i udoevelsen af deres funktion .  4 . a ) Klageren og de importoerer og eksportoerer , der vides beroert , samt repraesentanterne for eksportlandet kan faa kendskab til alle de oplysninger , som de parter , der er beroert af en undersoegelse , har stillet til raadighed for Kommissionen , undtagen interne dokumenter udarbejdet af myndighederne i Faellesskabet eller dets medlemsstater , forudsat at disse oplysninger har betydning for varetagelsen af deres interesser og ikke er fortrolige som omtalt i artikel 8 , og forudsat at Kommissionen anvender dem i undersoegelsen . Med henblik herpaa indgiver de paagaeldende en skriftlig anmodning til Kommissionen med angivelse af , hvilke oplysninger der oenskes .  b ) Eksportoerer og importoerer af den vare , som omfattes af undersoegelsen , og repraesentanter for oprindelseslandet , saafremt der er tale om subsidier , kan anmode om at blive underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger , paa grundlag af hvilke det paataenkes at anbefale paalaeggelse af endelig told eller endeligt at opkraeve beloeb , for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told .  c ) i ) Anmodninger om oplysninger i henhold til litra b ) :  aa ) indsendes skriftligt til Kommissionen ,  bb ) indeholde en praecisering af , om hvilke punkter der soeger oplysninger ,  cc ) i de tilfaelde , hvor der er paalagt en midlertidig told , vaere modtaget senest en maaned efter offentliggoerelsen af en saadan tolds indfoerelse .  ii ) Oplysningerne kan gives enten mundtligt eller skriftligt , afhaengigt af hvad Kommissionen skoenner hensigtsmaessigt . De foregriber ikke senere afgoerelser , som Kommissionen maatte traeffe . Fortrolige oplysninger behandles i overensstemmelse med artikel 8 .  iii ) Oplysningerne skal normalt gives senest 15 dage , inden Kommissionen vedtager en henstilling om endelige foranstaltninger i henhold til artikel 12 . Bemaerkninger , der fremsaettes , efter at oplysningerne er givet , tages kun i betragtning , saafremt de er modtaget inden for en periode , som Kommissionen fastsaetter i hvert enkelt tilfaelde , og som skal vaere paa mindst 10 dage , idet der tages passende hensyn til sagens hastende karakter .  5 . Kommissionen kan hoere de beroerte parter . Disse skal hoeres , naar de inden for den frist , der er fastsat i den i De Europaeiske Faellesskabers Tidende offentliggjorte meddelelse , skriftligt anmoder om en saadan hoering og i den forbindelse godtgoer , at de er en impliceret part , der sandsynligvis vil blive beroert af resultatet af proceduren , samt at der er saerlige grunde til , at de boer hoeres mundtligt .  6 . Desuden giver Kommissionen efter anmodning de direkte beroerte parter lejlighed til at moedes , for at modstridende synspunkter og eventuelle modargumenter kan blive fremlagt . Herved tager den hensyn til noedvendigheden af at bevare oplysningernes fortrolige karakter og at sikre parternes interesser . Ingen af parterne er forpligtet til at deltage i et moede , og deres udeblivelse skal ikke vaere til skade for deres sag .  7 . a ) Bestemmelserne i denne artikel udelukker ikke , at Kommissionen traeffer foreloebige afgoerelser eller omgaaende anvender midlertidige foranstaltninger .  b ) Saafremt en af de beroerte parter eller et af de beroerte tredjelande naegter at give adgang til noedvendige oplysninger eller undlader at meddele saadanne inden for en rimelig frist eller laegger vaesentlige hindringer i vejen for undersoegelsen , kan der paa grundlag af de tilgaengelige oplysninger traeffes foreloebige eller endelige , positive eller negative afgoerelser .  8 . En antidumping - eller udligningsprocedure er ikke til hinder for fortoldningen af den paagaeldende vare .  9 . En procedure indstilles enten ved , at den afsluttes , eller ved at der traeffes endelige foranstaltninger . Den indstilles normalt inden for et aar efter procedurens ivaerksaettelse .  10 . Hvor der ikke foretages en undersoegelse paa faellesskabsplan , kan en medlemsstat , efter konsultationer , undersoege sagen paa nationalt plan ; medlemsstaten skal i saa fald underrette Kommissionen , sende den resultatet af en saadan undersoegelse samt foretage konsultationer foer den traeffer nogen foranstaltning .  Artikel 8  Fortrolighed  1 . De i medfoer af denne henstilling modtagne oplysninger kan kun anvendes til det formaal , hvortil de er indhentet .  2 . a ) Kommissionen og medlemsstaterne samt personer i disses tjeneste maa ikke videregive oplysninger , som de har modtaget i medfoer af denne henstilling , og som ifoelge deres natur er fortrolige eller er meddelt fortroligt af en af parterne i en antidumping - eller udligningsundersoegelse , medmindre den part , der har givet oplysningerne , udtrykkeligt har givet tilladelse hertil .  b ) Ved enhver anmodning om fortroling behandling angives det , hvorfor oplysningerne er fortrolige , og der vedlaegges et ikke -fortroligt sammendrag af saadanne oplysninger , eller en begrundelse for , hvorfor der ikke kan foretages et sammendrag af oplysningerne .  3 . I almindelighed betragtes oplysninger som fortrolige , naar videregivelsen heraf sandsynligvis vil vaere til betydelig skade for den , der har givet eller er kilde til oplysningerne .  4 . Viser det sig imidlertid , at en anmodning om fortrolig behandling ikke er berettiget , og at den , der giver oplysningerne , hverken er villig til at offentliggoere oplysningerne eller at tillade , at de offentliggoeres i store traek eller i forkortet form , kan disse oplysninger lades ude af betragtning .  5 . Denne artikel udelukker ikke , at faellesskabsmyndighederne videregiver generelle oplysninger og navnlig begrundelserne for de i medfoer af denne henstilling trufne afgoerelser . Ved en saadan videregivelse tages der hensyn til de beroerte parters berettigede interesse i , at deres forretningshemmeligheder ikke roebes .  Artikel 9  Afslutning af proceduren , naar beskyttelsesforanstaltninger er unoedvendige  1 . Viser det sig efter konsultationer , at beskyttelsesforanstaltninger er unoedvendige , afsluttes proceduren af Kommissionen .  2 . Kommissionen underretter repraesentanterne for oprindelses - eller eksportlandet og de parter , der vides beroert , og bekendtgoer afslutningen af proceduren i De Europaeiske Faellesskabers Tidende med angivelse af de tilgrundliggende konklusioner samt en kortfattet begrundelse herfor .  Artikel 10  Tilsagn  1 . Gives der i loebet af en procedure tilsagn , som Kommissionen efter konsultationer kan godtage , kan antidumping-/antisubsidieproceduren afsluttes af Kommissionen , uden at der paalaegges midlertidig eller endelig told . Der gives oplysninger og offentliggoeres meddelelse herom i overensstemmelse med artikel 9 , stk . 2 . En saadan afslutning af proceduren udelukker ikke endelig opkraevelse af beloeb , for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told , i medfoer af artikel 12 , stk . 2 .  2 . De i stk . 1 omhandlede tilsagn er tilsagn , der indebaerer , at :  a ) oprindelses - eller eksportlandets regering ophaever eller begraenser subsidieordningen eller traeffer andre foranstaltninger vedroerende dens skadelige virkninger ;  b ) priserne aendres , eller udfoerslerne indstilles i et saadant omfang , at Kommissionen finder det godtgjort , at enten dumpingmargenen eller subsidieydelsen eller de heraf foelgende skadelige virkninger er opkraevet . Ydes der subsidier , skal oprindelses - eller eksportlandet give sit samtykke hertil .  3 . Kommissionen kan foreslaa , at der gives tilsagn , men udebliver tilbud herom eller efterkommes en opfordring hertil ikke , skal dette ikke vaere til skade for sagens behandling . Fortsaetter dumpingimporten eller den subsidierede import , kan dette tages som bevis for , at der sandsynligvis vil indtraede trussel om skade .  4 . Accepteres disse tilsagn , fuldfoeres undersoegelsen vedroerende skaden alligevel , saafremt Kommissionen efter konsultationer traeffer afgoerelse herom , eller , for saa vidt angaar dumping , saafremt eksportoerer , som repraesenterer en vaesentlig procentdel af den beroerte handel , eller , for saa vidt angaar subsidier , oprindelses - eller eksportlandet anmoder herom . Konstaterer Kommissionen efter konsultationer i et saadant tilfaelde , at der ikke foreligger skade , bortfalder tilsagnet uden videre . Hvor det hovedsagelig skyldes tilsagn , at der ikke er konstateret trussel om skade , kan Kommissionen kraeve , at det paagaeldende tilsagn opretholdes .  5 . Kommissionen kan kraeve , at alle parter , hvis tilsagn er blevet godtaget , periodisk afgiver oplysninger vedroerende opfyldelsen af saadanne tilsagn og tillader efterproevelse af relevante oplysninger . Imoedekommes saadanne krav ikke , anses det for misligholdelse af tilsagnet .  6 . Traekkes et tilsagn tilbage , eller har Kommissionen grund til at formode , at det er blevet misligholdt , og at yderligere undersoegelser er paakraevet , underretter den straks medlemsstaterne og genoptager proceduren . Findes det af hensyn til faellesskabets interesser paakraevet , at der gribes ind , ivaerksaetter den desuden omgaaende om fornoedent midlertidige foranstaltninger under anvendelse af de tilgaengelige oplysninger .  Artikel 11  Midlertidig told  1 . Fremgaar det af en foreloebig undersoegelse , at der er tale om dumping eller subsidier , og foreligger der tilstraekkelig bevis for deraf foelgende skade ; og findes det af hensyn til Faellesskabets interesser desuden paakraevet , at der gribes ind for at hindre , at der forvoldes skade under proceduren , paalaegger Kommissionen paa anmodning af en medlemsstat eller paa eget initiativ en midlertidig antidumping - eller udligningstold . I saadanne tilfaelde betinges de paagaeldende varers overgang til fri omsaetning i Faellesskabet af en sikkerhedsstillelse paa stoerrelse med den midlertidige told , hvis endelige opkraevning afgoeres ved Kommissionens efterfoelgende henstilling i henhold til artikel 12 , stk . 2 .  2 . Kommissionen traeffer saadanne midlertidige foranstaltninger efter konsultationer eller i yderst hastende tilfaelde , efter at have underrettet medlemsstaterne . I sidstnaevnte tilfaelde finder der konsultationer sted senest ti dage efter , at medlemsstaterne er blevet underrettet om Kommissionens afgoerelse .  3 . Naar en medlemsstat har anmodet om , at Kommissionen omgaaende griber ind , traeffer denne inden hoejst fem arbejdsdage efter anmodningens modtagelse afgoerelse om , hvorvidt der skal paalaegges en midlertidig antidumping - eller udligningstold .  4 . Kommissionens afgoerelse om ikke at paalaegge midlertidig told udelukker ikke , at der paa et senere tidspunkt kan paalaegges en saadan told , enten paa begaering af en medlemsstat , naar der foreligger nye forhold , eller paa Kommissionens initiativ .  5 . Midlertidig told har en gyldighedsperiode paa hoejst fire maaneder . Gyldighedsperioden for midlertidig antidumpingtold kan forlaenges med to maaneder , saafremt eksportoerer , der repraesenterer en vaesentlig procentdel af den beroerte handel , fremsaetter begaering herom , eller saafremt de efter en hensigtserklaering fra Kommissionen ikke fremsaetter indvendinger herimod .  6 . Efter udloebet af gyldighedsperioden for den midlertidige told frigives sikkerheden hurtigst muligt , saafremt Kommissionen ikke har henstillet dens endelige opkraevning .  Artikel 12  Endelige foranstaltninger  1 . Fremgaar det af den endelige konstatering af de faktiske forhold , at der foreligger dumping eller subsidier samt deraf foelgende skade , og findes det af hensyn til Faellesskabets interesser paakraevet , at Faellesskabet griber ind , skal Kommissionen efter konsultationer henstille , at en endelig antidumping - eller udligningstold paalaegges .  2 . a ) Er der anvendt en midlertidig told , henstiller Kommissionen uafhaengigt af , om der skal paalaegges en endelig antidumping - eller udligningstold , i hvilket omfang den midlertidige told skal opkraeves endeligt .  b ) Der traeffes ikke afgoerelse om at opkraeve denne told endeligt , medmindre det af den endelige konstatering af de faktiske forhold fremgaar , at der foreligger dumping eller subsidier samt deraf foelgende skade . " Skade " indbefatter i den forbindelse ikke vaesentlig forsinkelse i oprettelsen af en erhvervsgren i Faellesskabet eller trussel om vaesentlig skade , medmindre det konstateres , at der , saafremt der ikke var blevet indfoert midlertidige foranstaltninger , ville vaere opstaaet vaesentlig skade .  Artikel 13  Generelle toldbestemmelser  1 . Saavel midlertidig som endelig antidumping - eller udligningstold indfoeres efter en henstilling fra Kommissionen .  2 . En saadan henstilling indeholder isaer oplysninger om stoerrelsen og arten af den paalagte told , den omfattede vare , oprindelses - eller eksportlandet og om muligt navnet paa leverandoeren samt begrundelserne for henstillingen .  3 . Denne told maa ikke vaere hoejere end den midlertidigt anslaaede eller endeligt fastsatte dumpingmargen eller den midlertidigt anslaaede eller endeligt fastsatte subsidieydelse ; den boer vaere lavere , saafremt en saadan lavere told er tilstraekkelig til at afhjaelpe skaden .  4 . a ) Antidumping - og udligningstold kan hverken paalaegges eller forhoejes med tilbagevirkende kraft og finder anvendelse paa varer , der overgaar til fri omsaetning i Faellesskabet efter den paagaeldende tolds ikrafttraeden . Med henblik herpaa er det tidspunkt afgoerende , paa hvilket toldvaesenet godkender klarererens erklaering om , at han agter at angive de paagaeldende varer til fri omsaetning .  b ) Traeffer Kommissionen imidlertid :  i ) for dumpingprodukter afgoerelse om   - at der tidligere har foreligget dumping , der forvoldte skade , eller at importoeren vidste eller burde have vidst , at eksportoeren praktiserer dumping , og at denne dumping ville forvolde skade , og   - at skaden forvoldes af sporadisk dumping , dvs . omfattende dumpingimport af en vare i en forholdsvis kort periode , i et saadant omfang , at det for at udelukke en gentagelse forekommer noedvendigt at paalaegge saadanne indfoersler antidumpingtold med tilbagevirkende kraft , eller  ii ) for subsidierede produkter , under kritiske omstaendigheder , afgoerelse om   - at skade , som vanskeligt kan afhjaelpes , forvoldes af omfattende indfoersel i en forholdsvis kort periode af en vare , som nyder godt af eksportsubsidier , der betales eller ydes paa en maade , der er uforenelig med bestemmelserne i GATT og i aftalen om fortolkning og anvendelse af artikel VI , XVI og XXIII i GATT , og   - at det for at udelukke en gentagelse af saadan skade , er noedvendigt med tilbagevirkende kraft at paalaegge saadanne indfoersler udligningstold , eller  iii ) for dumpingvarer eller subsidierede varer afgoerelse om ,   - at et tilsagn er blevet misligholdt ,  kan varer , som senest halvfems dage foer datoen for anvendelsen af midlertidig told overgik til fri omsaetning i Faellesskabet , paalaegges endelig antidumping - eller udligningstold ; dog paalaegges en saadan told med tilbagevirkende kraft i tilfaelde af misligholdelse af et tilsagn ikke varer , der er indfoert foer misligholdelsen .  5 . Infoeres en vare i Faellesskabet fra mere end ét land , opkraeves der told med en passende sats uden forskelsbehandling for al indfoersel af saadanne varer , for hvilke der er konstateret dumping eller subsidier , og som forvolder skade , bortset fra indfoersel fra leverandoerer , over for hvilke der foreligger accepterede tilsagn .  6 . Anses en erhvervsgren i Faellesskabet for at omfatte producenterne i en bestemt region , giver Kommissionen eksportoererne lejlighed til at give tilsagn i henhold til artikel 10 for saa vidt angaar den paagaeldende region . Gives der ikke omgaaende tilstraekkeligt tilsagn eller opfyldes et saadant tilsagn ikke , kan der paalaegges midlertidig eller endelig told , for saa vidt angaar Faellesskabet som helhed .  7 . Er der i forbindelse med paalaeggelse af en midlertidig eller endelig antidumping - eller udligningstold ikke fastsat saerlige bestemmelser om det modsatte , gaelder reglerne for den faelles definition af begrebet varer med oprindelsesstatus samt de dermed forbundne faelles gennemfoerelsesbestemmelser .  8 . Antidumping - eller udligningstold opkraeves af medlemsstaterne i den form og i overensstemmelse med den sats og de andre kriterier , der blev fastsat , da tolden blev paalagt , uafhaengigt af told , skat og andre afgifter , der normalt opkraeves ved indfoersel .  9 . Der maa ikke opkraeves baade antidumping - og udligningstold for en vare for at afhjaelpe et og samme forhold , der er opstaaet som foelge af dumping eller ydelse af subsidier .  Artikel 14  Fornyet undersoegelse  1 . Henstillingen om at paalaegge midlertidig eller endelig antidumping - eller udligningstold samt afgoerelserne om at godtage tilsagn tages om fornoedent op til fornyet undersoegelse . En saadan undersoegelse kan ivaerksaettes enten paa en medlemsstats anmodning eller paa Kommissionens initiativ , eller saafremt en af de beroerte parter anmoder herom og fremlaegger positive oplysninger med bevis for noedvendigheden af en undersoegelse . Saadanne anmodninger rettes enten til en medlemsstat eller til Kommissionen . En medlemsstat , der modtager en saadan anmodning , meddeler dette til Kommissionen , som underreter de oevrige medlemsstater . Modtager Kommissionen anmodninger , underretter den medlemsstaterne .  2 . Bliver det efter konsultationer klart , at en undersoegelse er paakraevet , genoptages proceduren i overensstemmelse med artikel 7 , saafremt omstaendighederne kraevet det . En saadan genoptagelse paavirker ikke i sig selv de gaeldende foranstaltninger .3 . Naar det i henhold til undersoegelsen , som udfoeres enten med eller uden genoptagelse af proceduren , findes paakraevet , aendres , tilbagekaldes eller ophaeves foranstaltningerne af Kommissionen .  Artikel 15  Tilbagebetaling  1 . Kan en importoer godtgoere , at den opkraevede told overstiger den faktiske dumpingmargen eller subsidieydelsen , naar der tages hensyn til anvendelsen af vejede gennemsnit , tilbagebetales det overskydende beloeb ; er der truffet midlertidige foranstaltninger , gaelder samme betingelser for frigivelse af sikkerhed .  2 . Med henblik herpaa kan importoeren inden tre maaneder fra tidspunktet for disse produkters overgang til fri omsaetning indgive en anmodning til den medlemsstat , paa hvis omraade overgangen til fri omsaetning har fundet sted . Den paagaeldende medlemsstat videresender hurtigst muligt anmodningen til Kommissionen med eller uden udtalelse om dens berettigelse . Kommissionen skal undersoege anmodningens berettigelse og , efter konsultationer , afgoere om og i hvilken udstraekning medlemsstaterne boer efterkomme anmodningen i betragtning .  Artikel 16  Afsluttende bestemmelser  Denne henstilling udelukker ikke anvendelsen af :  1 . saerlige bestemmelser ; som er fastsat i aftaler mellem Faellesskabet og tredjelande ;  2 . saerlige foranstaltninger , saafremt saadanne foranstaltninger ikke er i modstrid med forpligtelserne i henhold til GATT .  Artikel 17  Ophaevelse af eksisterende lovgivning  Henstilling 77/329/EKSF ophaeves .  Henvisninger til den ophaevede henstilling skal betragtes som henvisninger til naervaerende henstilling .  Artikel 18  Medlemsstaternes opfyldelse af deres forpligtelser  Medlemsstaterne traeffer alle egnede foranstaltninger med henblik paa inden for de fastsatte tidsfrister at opfylde deres forpligtelser med hensyn til beskyttelse mod dumpet eller subsidieret import i henhold til denne henstilling . De underretter Kommissionen herom . Denne meddeler de oevrige medlemsstater disse oplysninger .  Artikel 19  Ikrafttraeden  Denne henstilling meddeles medlemsstaterne og offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Den anvendes fra den 1 . januar 1980 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 21 . december 1979 .  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand  ( 1 ) EFT nr . L 114 af 5 . 5 . 1977 , s . 6 .  ( 2 ) EFT nr . L 21 af 30 . 1 . 1979 , s . 14 .  ( 3 ) Se side 1 i denne Tidende .  ( 4 ) EFT nr . L 306 af 31 . 10 . 1978 , s . 1 .  ( 5 ) EFT nr . L 131 af 29 . 5 . 1979 , s . 1 .  BILAG  LISTE OVER EKSEMPLER PAA EKSPORTSUBSIDIER  a ) Statens ydelse af direkte subsidier til virksomheder eller erhvervsgrene betinget af disses eksportresultater .  b ) Valutahjemtagelsesordninger eller anden lignende praksis , der omfatter ydelse af en eksportpraemie .  c ) Indenlandske transporttariffer og fragtrater for eksportforsendelser fastsat eller paabudt af staten paa mere favorable betingelser end for indenlandske forsendelser .  d ) Statens eller statslige organers levering af importerede eller indenlandske varer eller tjenesteydelser til brug ved produktionen af eksportvarer paa mere favorable betingelser end for leveringen af samme eller direkte konkurrerende varer eller tjenesteydelser til brug ved produktionen af varer til hjemmeforbrug , saafremt ( naar der er tale om varer ) disse betingelser er mere favorable end dem , eksportoererne kan opnaa ad kommerciel vej paa verdensmarkederne .  e ) Hel eller delvis fritagelse , eftergivelse eller udsaettelse i eksportoejemed af direkte skatter eller bidrag til sociale sikringsordninger , som er betalt eller skal betales af industri - eller handelsvirksomheder . Uanset ovenstaaende behoever en saadan udsaettelse af skatter og bidrag ikke udgoere ekspertsubsidier , f . eks . hvis der opkraeves passende renter .  f ) Saerlige fradrag , der har direkte relation til eksport eller eksportresultater , og som ved beregningen af grundlaget for de direkte skatter indroemmes ud over dem , der gives i forbindelse med produktion bestemt for hjemmeforbrug .  g ) Fritagelse eller eftergivelse af indirekte skatter paa produktion og distribution af eksportvarer , der overstiger de indirekte skatter , der opkraeves paa produktion og distribution af samme varer , naar disse saelges til hjemmeforbrug . Problemet vedroerende for vidtgaaende eftergivelse af mervaerdiafgift henhoerer udelukkende under dette punkt .  h ) Fritagelse , eftergivelse eller udsaettelse af indirekte flerledsafgifter opkraevet i tidligere led paa varer eller tjenesteydelser , der anvendes ved produktionen af eksportvarer , ud over fritagelsen , eftergivelsen eller udsaettelsen af tilsvarende , indirekte flerledsafgifter opkraevet i tidligere led paa varer eller tjenesteydelser , der anvendes ved produktionen af samme varer solgt til hjemmeforbrug ; fritagelse , eftergivelse eller udsaettelse af indirekte flerledsafgifter opkraevet i tidligere led kan dog bevilges for eksportvarer , selv om dette ikke er tilfaeldet for samme varer solgt til hjemmeforbrug , hvis disse indirekte flerledsafgifter opkraevet i tidligere led vedroerer varer , der indgaar som en fysisk bestanddel ( det normale svind taget i betragtning ) i eksportvaren . Dette punkt omfatter ikke mervaerdiafgiftsordninger og afgiftsjusteringer ved graensen i forbindelse hermed .  i ) Eftergivelse eller godtgoerelse af importafgifter ud over dem , der opkraeves paa importvarer , der indgaar som en fysisk bestanddel ( det normale svind taget i betragtning ) i eksportvaren ; dog kan en virksomhed i saerlige tilfaelde som erstatningsvarer anvende hjemmemarkedsvarer i samme maengde og med samme egenskaber og karakteristika som importvarerne for at nyde godt af denne bestemmelse , hvis indfoerslen og de tilsvarende eksporttransaktioner finder sted inden for en rimelig frist , som normalt ikke maa overskride to aar . Dette punkt omfatter ikke mervaerdiafgiftsordninger og afgiftsjusteringer ved graensen i forbindelse hermed .  j ) Statens ( eller saerlige statskontrollerede organers ) indfoerelse af eksportkreditgaranti - eller forsikringsprogrammer , af programmer for forsikring eller garanti mod omkostningsstigninger for eksportvarer eller af programmer mod kursrisici til praemiesatser , som er klart utilstraekkelige til paa lang sigt at daekke omkostninger og tab i forbindelse med gennemfoerelsen af saadanne programmer .  k ) Statens ydelse ( eller ydelse gennem saerlige organer , som er kontrolleret af staten og/eller handler under dennes myndighed ) af eksportkreditter til rentesatser , der er lavere end dem , som de maa betale for at skaffe sig kapital til dette formaal ( eller skulle betale , hvis de optog laan paa de internationale kapitalmarkeder for at tilvejebringe kapital med samme forfaldsperiode og i samme valuta som eksportkreditten ) , eller hel eller delvis overtagelse af omkostninger , som baeres af eksportoerer eller finansieringsinstitutter i fonbindelse med opnaaelsen af kreditter , for saa vidt de anvendes til at sikre en vaesentlig fordel med hensyn til eksportkreditbetingelserne .  Hvis oprindelses - eller eksportlandet er part i en international aftale om offentlige eksportkreditter , i hvilken mindst tolv af de oprindelige parter i aftalen om fortolkning og anvendelse af artikel XI , XVI og XXIII i GATT deltager pr . 1 . januar 1979  ( disse oprindelige parter har indgaaet en senere aftale eller hvis oprindelses - eller eksportlandet i praksis ) , eller hvis anvender rentesatsbestemmelserne i forbindelse med den paagaeldende aftale , vil en fremgangsmaade med hensyn til eksportkredit , der er i overenstemmelse med disse bestemmelser , ikke blive betragtet som eksportsubsidier .  l ) Enhver anden byrde for statskassen , som udgoer en eksportsubsidieydelse i den i artikel XVI i GATT anvendte betydning .  Noter :  I dette bilag  1 . Betegner udtrykket " direkte skatter " skatter paa loenninger , fortjenester , renter , lejeindtaegter , royalty og enhver anden form for indkomst samt ejendomsskatter .  2 . Betegner udtrykket " importafgifter " told samt andre skatter og afgifter , som ikke er naevnt andetsteds i disse noter , og som opkraeves ved indfoersel .  3 . Betegner udtrykket " indirekte skatter " afgifter paa salg , punktafgifter , omsaetningsafgift , mervaerdiafgift , koncessionsafgift , stempelafgift , afgifter ved overdragelse , skatter paa lager og materiel , graenseafgifter og alle andre afgifter end direkte skatter og importafgifter .  4 . Forstaas ved indirekte skatter " opkraevet i tidligere led " skatter opkraevet paa varer eller tjenesteydelser , der anvendes direkte eller indirekte ved fremstillingen af en vare .  5 . Forstaas ved indirekte " flerledsafgifter " afgifter , som er fordelt paa flere led , og som opkraeves , hvor der ikke eksisterer nogen mulighed for senere skattegodskrivning i tilfaelde af , at varer eller tjenesteydelser , der er afgiftspligtige i et bestemt produktionsled , anvendes i et senere produktionsled .  6 . " Eftergivelse " af skatter omfatter tilbagebetaling af skatter eller skattenedslag .


title: 2005/27/EF: Kommissionens henstilling af 12. januar 2005 om, hvad der i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF vedrørende benzin og dieselolie skal forstås ved »passende geografisk afbalanceret adgang« til blyfri benzin og dieselolie med et vist maksimalt svovlindholdEØS-relevant tekst.

text:
               19.1.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 15/26

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 12. januar 2005
   om, hvad der i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF vedrørende benzin og dieselolie skal forstås ved »passende geografisk afbalanceret adgang« til blyfri benzin og dieselolie med et vist maksimalt svovlindhold
   (EØS-relevant tekst)
   (2005/27/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Ifølge artikel 3, stk. 2, litra d), og artikel 4, stk. 1, litra d), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie (1) skal medlemsstaterne påse, at adgangen til blyfri benzin og dieselolie med et bestemt maksimalt svovlindhold er passende geografisk afbalanceret.

               (2)

               Det fastsættes videre i direktiv 98/70/EF, at Kommissionen skal udvikle retningslinjer med henblik på at anbefale, hvad der i denne forbindelse skal forstås ved »passende geografisk afbalanceret adgang« til blyfri benzin med 10 mg svovl pr. kg.

               (3)

               Det forekommer hensigtsmæssigt også at udvikle sådanne retningslinjer for dieselolie med et maksimalt svovlindhold på 10 mg/kg.

               (4)

               Kommissionen har set nærmere på en række muligheder. På grundlag af dette arbejde har Kommissionen efter høring af medlemsstaterne, eksperter fra de berørte erhvervssektorer og andre ikke-statslige organisationer udarbejdet sådanne retningslinjer,

         HENSTILLER FØLGENDE:
   Med henblik på artikel 3, stk. 2, litra d), og artikel 4, stk. 1, litra d), i direktiv 98/70/EF, og specifikt hvad angår passende geografisk afbalanceret adgang til svovlfrie brændstoffer, bør medlemsstaterne anvende de i bilaget beskrevne principper.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. januar 2005.

            På Kommissionens vegne

         Stavros DIMAS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 350 af 28.12.1998, s. 58. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

      BILAG
      Retningslinjer for, hvad der skal forstås ved passende geografisk afbalanceret adgang i forbindelse med artikel 3, stk. 2, litra d), og artikel 4, stk. 1, litra d), i direktiv 98/70/EF
      1.   UDTRYK, DER BENYTTES I DISSE RETNINGSLINJER
      Ved svovlfri brændstoffer forstås blyfri benzin og dieselolie med et svovlindhold på højst 10 mg/kg (ppm).
      Ved tankstationer eller brændstofsalgsanlæg forstås detailudsalgssteder, hvor der fyldes motorbrændstof på vejkøretøjer (jf. DS EN 14274:2003).
      2.   RELEVANTE FAKTORER
      Medlemsstaterne har for at sikre adgang til svovlfri brændstoffer behov for en vis fleksibilitet, alt efter hvordan det nationale marked og forsyningsinfrastrukturen er. Der bør tages hensyn til følgende faktorer:
      1)   Lav befolkningstæthed
      I store områder med lav befolkningstæthed vil der sandsynligvis være færre og mindre tankstationer (udtrykt i volumenomsætning eller antal pumpestandere), mens der er større anlæg i tættere befolkede områder. Der bør tages hensyn til, at der er længere køreafstand mellem påfyldningsstederne, og at den bestående infrastruktur ikke giver mulighed for håndtering af brændstofkvaliteter med forskelligt svovlindhold.
      2)   Høj befolkningstæthed
      I områder med høj befolkningstæthed vil tankstationerne normalt være større end gennemsnittet (udtrykt i volumenomsætning og antal pumpestandere) og findes i større antal, dvs. ligge tættere på hinanden. I dette tilfælde er der større sandsynlighed for, at infrastrukturen giver mulighed for håndtering af flere brændstofkvaliteter, og at tankstationernes dækning kan øges gradvis.
      3)   Små øer
      Markedet på små øer vil ofte være af samme karakter som i områder med lav befolkningstæthed, hvortil kommer, at markedet kan have kun få (eller en enkelt) leverandører eller et lille antal (eller en enkelt) store terminaler.
      3.   GENERELLE RETNINGSLINJER
      Ifølge artikel 8 i direktiv 98/70/EF har medlemsstaterne allerede pligt til at indgive basisoplysninger om, hvor meget svovlfri blyfri benzin og dieselolie der er solgt i landet.
      De nærværende retningslinjer består af fire evalueringskriterier, som Kommissionen har fundet særlig gode til at definere geografisk afbalanceret adgang til svovlfri brændstoffer i forbindelse med artikel 3, stk. 2, litra d), og artikel 4, stk. 1, litra d), i direktivet. Der er to detaljerede primære optioner, A og B, som giver klarere og mere præcise oplysninger om den geografiske adgang til svovlfri brændstoffer. Det må som hovedregel antages, at medlemsstaterne vælger enten option A eller B, men ikke anvender dem begge samtidig.
      Dernæst er der to mindre detaljerede sekundære optioner, C og D, der giver oplysninger om adgangen i specifikke områder.
      Det bør nævnes, at de foreslåede optioner kan være mindre meningsfyldte, hvis der er høj adgangsgrad, f.eks. mellem 60 % og 80 % af alle stationer. I disse tilfælde er der muligvis ikke behov for en mere detaljeret evaluering af den nationale politiks succes på regionalt plan. For option D kan procenttallet være noget højere, afhængigt af situationen.
      Under alle omstændigheder bør indførelse af svovlfri blyfri benzin og svovlfri dieselolie analyseres hver for sig, da det er to forskellige situationer.
      Medlemsstaterne kan vælge de metoder, de anser for mest velegnede til at skaffe adgang til svovlfrie brændstoffer nationalt. Det anbefales dog, at medlemsstaterne undersøger de her foreslåede optioner, inden de træffer beslutning om, hvilke foranstaltninger der er bedst egnet til at fremme indførelsen i deres land. Nogle særtilfælde er omhandlet i punkt 4.
      3.1.   Option A: Andelen af tankstationer med svovlfrit brændstof, opgjort på regioner
      3.1.1.   Kriterium
      Antal og procentdel af landets tankstationer for blyfri benzin og dieselolie, hvor der er svovlfri kvaliteter til rådighed (ved udgangen af rapporteringsåret), opgjort efter regioner som fastlagt i Eurostats Fortegnelse over Territoriale Statistiske Enheder (NUTS).
      Der benyttes følgende enheder:

                  a)

                  antal tankstationer

                  b)

                  den procentdel af tankstationerne, hvor der er svovlfrit brændstof til rådighed.

            3.1.2.   Kvaliteter
      Fordelen ved dette kriterium er, at det tydeligt viser, om den geografiske adgang til svovlfri brændstoffer er på et niveau, der giver en nogenlunde jævn fordeling over hele landets område. Desuden er NUTS-regionernes områder allerede defineret, og de bliver benyttet i andre EU-statistikker; sammen med andre NUTS-regionsdata (befolkningstal, areal, mv.) kan der foretages andre udbytterige analyser.
      3.2.   Option B: Gennemsnitlig afstand mellem tankstationer, hvor der er svovlfrit brændstof til rådighed
      3.2.1.   Kriterium
      Gennemsnitsafstanden mellem tankstationer med enten blyfri benzin eller dieselolie, hvor der er svovlfrit brændstof til rådighed. Heri indgår beregning af nationalt gennemsnit samt største og mindste værdi for afstanden mellem tankstationer, hvor der er svovlfrit brændstof til rådighed (blyfri benzin og dieselolie hver for sig). Det kan også være udbytterigt at sammenholde disse tal med det nationale gennemsnit for alle tankstationer.
      3.2.2.   Kvaliteter
      Fordelen ved dette kriterium er, at det giver en idé om variationerne i den afstand, som bilejere må køre inden for landets grænser for at fylde op med svovlfrit brændstof. Sammenligning med det nationale gennemsnit for alle tankstationer sætter kriteriet bedre i perspektiv i forhold til landets særlige situation.
      3.3.   Option C: Adgang til svovlfrit brændstof ved store tankstationer
      3.3.1.   Kriterium
      Antal og samlet procentdel af større/store tankstationer, hvor der er svovlfri blyfri benzin eller dieselolie til rådighed, opgjort nationalt. Medlemsstaten bør definere, hvad der forstås ved »stor tankstation«, udtrykt i mindste volumenomsætning i mio. liter pr. år, afhængigt af situationen i landet (de kan f.eks. udgøre ca. 5 % af alle tankstationer).
      3.3.2.   Kvaliteter
      Store tankstationer ligger i områder med stor efterspørgsel, så dette kriterium giver et godt mål for, i hvilken grad der er adgang til svovlfrit brændstof i sådanne områder. De vil sandsynligvis være nogenlunde jævnt fordelt over hele landets område, og kriteriet burde også være forholdsvis let at anvende.
      3.4.   Option D: Adgang til svovlfrit brændstof ved tankstationer langs hovedveje/motorveje
      3.4.1.   Kriterium
      Antal og samlet procentdel af tankstationer langs større veje og hovedveje/motorveje, hvor der er svovlfri blyfri benzin eller dieselolie til rådighed, opgjort nationalt. Medlemsstaten bør definere, hvad der forstås ved større veje og hovedveje/motorveje.
      3.4.2.   Kvaliteter
      Dette kriterium er især godt i forbindelse med gennemrejse og turisme, da det giver et billede af, hvor god adgang der er til brændstofferne langs hovedfærdselsårerne. Også disse tankstationer vil sandsynligvis være nogenlunde jævnt fordelt over hele landets område, dog især knyttet til større befolkningskoncentrationer.
      4.   SÆRLIGE TILFÆLDE
      I nogle tilfælde vil en medlemsstat ikke have behov for at benytte hverken de primære eller de sekundære optioner for at vise tilstrækkelig tydeligt, i hvilken grad der er geografisk afbalanceret adgang til svovlfrie brændstoffer; det kan skyldes den type foranstaltninger, som medlemsstaten har truffet, eller medlemsstatens særlige situation. Der er to sådanne tilfælde, hvor en reduceret evaluering af den nationale politiks succes er hensigtsmæssig:

                  1)

                  meget høj adgang til svovlfri blyfri benzin eller dieselolie eller et fuldstændigt skift på det nationale marked til svovlfrit brændstof

                  2)

                  kun én terminal/leverandør til medlemsstaten eller et afgrænset ø-marked.

            I disse tilfælde er nedenstående begrænsede analyse hensigtsmæssig.
      4.1.   Meget høj adgangsgrad/markedsskift
      I tilfælde, hvor de foranstaltninger, som medlemsstaten har truffet, sikrer meget høj adgang eller et fuldstændigt skift på det nationale marked (f.eks. 60-80 % af tankstationerne eller omsætningen), er det muligvis tilstrækkeligt at benytte kun basisoplysningerne om andelen af det samlede salg (volumen) af svovlfrie brændstoffer og nationale data om blyfri benzin og dieselolie.
      Denne høje adgangsgrad eller dette markedsskift kan være opnået på flere forskellige måder. Der kan f.eks. være tale om følgende:

                  a)

                  brancheaftaler, der sikrer, at der udbydes svovlfrit brændstof på størsteparten af tankstationerne

                  b)

                  brug af fiskale virkemidler til at fremme et skift på markedet til overvejende svovlfrie brændstoffer

                  c)

                  indførelse af obligatorisk omstilling/adgang til svovlfrie brændstoffer ved tankstationerne.

            4.2.   Markeder med kun én terminal/ø-markeder
      Medlemsstater med kun én forsyningsterminal eller med et ø-lignende marked kan opleve en brat stigning til meget udbredt eller op til 100 % adgang til svovlfrie brændstoffer. Det kan gøre det mindre interessant at benytte option A eller D i disse særlige områder, afhængigt af den specifikke situation.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 28. januar 2008 til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Suomen Pankki (ECB/2008/1)

text:
               1.2.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 29/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING

   af 28. januar 2008
   til Rådet for Den Europæiske Union om eksterne revisorer for Suomen Pankki
   (ECB/2008/1)
   (2008/C 29/01)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   og ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for Eurosystemets nationale centralbanker revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Mandatet for de nuværende eksterne revisiorer i Suomen Pankki udløber efter revisionen for regnskabsåret 2007. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2008.

               (3)

               Suomen Pankki har valgt KPMG Oy Ab som eksterne revisorer for regnskabsårene 2008 til 2012 —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at KPMG Oy Ab udnævnes til eksterne revisorer for Suomen Pankki for regnskabsårene 2008 til 2012.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 28. januar 2008.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB


Avis juridique important

|

31987H0371

87/371/EØF: Rådets henstilling af 25. juni 1987 om samordet indførelse af offentlig fælleseuropæisk digital celleopbygget landmobilradiokommunikation i Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 196 af 17/07/1987 s. 0081 - 0084

*****  RAADETS  HENSTILLING  af 25. juni 1987  om samordet indfoerelse af offentlig faelleseuropaeisk digital celleopbygget landmobilradiokommunikation i Faellesskabet  (87/371/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  som henviser til forslag fra Kommissionen (1),  som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og  som tager foelgende i betragtning:  I Raadets henstilling 84/549/EOEF (3) opfordres der til at indfoere tjenester paa grundlag af en faelles harmoniseret metode inden for telekommunikation;  de ressourcer, som moderne telekommunikationsnet stiller til raadighed, boer udnyttes fuldt ud til den oekonomiske udvikling af Faellesskabet;  mobilradiotjenester er den eneste maade, hvorpaa trafikanter undervejs kan kontaktes, og den mest effektive maade, hvorpaa disse trafikanter kan forbindes med de offentlige telekommunikationsnet;  de landmobilradiosystemer, der i oejeblikket er i brug i Faellesskabet, er i vidt omfang inkompatible og giver ikke trafikanter undervejs i koeretoejer, skibe, tog eller til fods i hele Faellesskabet, herunder paa indre vandveje og i kystnaere vandomraader, mulighed for at drage nytte af tjenester og markeder, der omfatter hele Europa;  overgangen til andengenerationssystemet for digital celleopbygget mobilradiokommunikation vil udgoere en enestaaende lejlighed til at etablere virkelig faelleseseuropaeisk mobilradiokommunikation;  Den Europaeiske Konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT) har oprettet en saerlig arbejdsgruppe, der benaevnes GSM (»Groupe Spécial Mobile«), der skal planlaegge alle systemaspekterne ved en celleopbygget mobilradioinfrastruktur af anden generation;  et saadant fremtidigt system, hvorigennem baade tale og data kan kommunikeres, skal baseres paa digitale teknikker, hvilket goer det lettere at opnaa kompatibilitet med det almindelige digitale miljoe, der vil udvikle sig med den samordnede indfoerelse af det tjenesteintegrerede digitalnet (ISDN) i Faellesskabet i overensstemmelse med henstilling 86/659/EOEF (4);  gennem en samordnet politik for indfoerelse af en faelleseuropaeisk digital celleopbygget mobilradiotjeneste kan der etableres et europaeisk marked for mobile, baerbare og haandholdte terminaler; et saadant marked kan i kraft af sin stoerrelse skabe de noedvendige udviklingsbetingelser, saaledes at virksomhederne i Faellesskabets medlemsstater kan bevare og udvide deres andel af verdensmarkederne;  det er noedvendigt hurtigt at udarbejde alle noedvendige aftaler, saaledes, at den europaeiske abonnent kan faa uindskraenket adgang til mobilradiokommunikation og fri bevaegelighed for mobile terminaler overalt i Faellesskabet;  hurtig gennemfoerelse af Raadets direktiv 86/361/EOEF af 24. juli 1986 om foerste fase af den gensidige anerkendelse af typegodkendelse af teleterminaludstyr (5) vil vaere et vigtigt skridt hen imod virkeliggoerelsen af dette maal;  der skal tages hensyn til Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (6) og til Raadets afgoerelse 87/95/EOEF af 22. december 1986 om standardisering inden for informations- og telekommunikationsteknologierne (7) og til senere eventuelle forslag fra Kommissionen;  det vil vaere passende at udnytte Faellesskabets eksisterende finansieringsinstrumenter til at fremme udviklingen af dets infrastruktur;  visse brugeres presserende behov for faelleseuropaeisk landmobilradiokommunikation boer goeres til genstand for saerlig opmaerksomhed;  Kommissionen vil senere forelaegge andre forslag vedroerende mobilradiokommunikation, herunder om personsoegesystemer;  ivaerksaettelse af en saadan politik vil medfoere, at der paa faellesskabsniveau skabes et taettere samarbejde mellem paa den ene side telekommunikationsindustrien og paa den anden side telekommunikationsadministrationerne samt koncessionerede virksomheder, i det foelgende benaevnt »teleadministrationerne«;  Gruppen af Hoejtstaaende Embedsmaend inden for Telekommunikation (SOG T) har afgivet positiv udtalelse, hvori det hedder, at de detaljerede anbefalinger, der er udarbejdet af Gruppen vedroerende Analyse og Prognoser (GAP), udgoer et strategisk grundlag for udvikling af offentlig mobilradiokommunikation i Faellesskabet, der vil saette europaeiske trafikanter i stand til at kommunikere effektivt og oekonomisk;  teleadministrationerne, Den Europaeiske Konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT) og producenterne af telekommunikationsudstyr i medlemsstaterne har afgivet positiv udtalelse om disse anbefalinger;  med disse foranstaltninger kan de oekonomiske fordele og det hurtigt voksende markedspotentiel ved offentlig mobilradiokommunikation udnyttes fuldt ud i Faellesskabet;  bortset fra artikel 235 indeholder traktaten ikke den fornoedne hjemmel hertil -  HENSTILLER:  1. At teleadministrationerne gennemfoerer de i bilaget anfoerte detaljerede anbefalinger vedroerende en samordnet indfoerelse af offentlig faelleseuropaeisk digital celleopbygget landmobilradiokommunikation i Faellesskabet.  2. At de isaer retter opmaerksomheden mod  a) valg af transmissionssystem og netgraenseflader;  b) den i bilaget fastlagte tidsplan;  c) paabegyndelse af driften senest i 1991 med maalsaetninger for geografisk daekning og markedsmaetningsgrad, som er forenelige med forretningsmaessige strategier.  3. At de fortsaetter sarmarbejdet inden for Den Europaeiske Konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT), navnlig for saa vidt angaar de maalsaetninger og de tidsplaner, der er opstillet i bilaget med hensyn til faerdiggoerelse af specifikationerne for det faelleseuropaeiske digitale celleopbyggede system for mobilradiokommunikation.  4. At de planlaegger en gradvis udvikling fra eksisterende offentlige mobilradiosystemer til det faelleseuropaeiske celleopbyggede digitale system for mobilradiokommunikation med henblik paa at sikre en overgang, der opfylder behovene hos brugerne, teleadministrationerne og de i Faellesskabet etablerede virksomheder.  5. At medlemsstaternes regeringer og teleadministrationerne hurtigt gennemfoerer alle de tekniske foranstaltninger, der er noedvendige for en uindskraenket adgang til digital celleopbygget mobilradiokommunikation.  6. At Faellesskabets finansieringsinstrumenter tager hensyn til denne henstilling i deres interventioner, navnlig for saa vidt angaar de investeringer, der er noedvendige for realiseringen af det faelleseuropaeiske digitale celleopbyggede system for mobilradiokommunikation, og at Faellesskabets programmer for teknologisk forskning og udvikling goer det samme med henblik paa udviklingen af det noedvendige teknologiske grundlag.  7. At medlemsstaternes regeringer tilskynder teleadministrationerne til at efterkomme denne henstilling.  8. At medlemsstaternes regeringer ved udgangen af hvert aar begyndende med 1987 underretter Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet, og hvilke problemer der er opstaadet i forbindelse med gennemfoerelsen af denne henstilling. Kommissionen og Gruppen af Hoejstaaende Embedsmaend inden for Telekommunikation, der blev nedsat af Raadet den 4. november 1983, foerer tilsyn med arbejdets forloeb.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 25. juni 1987.  Paa Raadets vegne  H. DE CROO  Formand  (1) EFT nr. C 69 af 17. 3. 1987, s. 5.  (2) EFT nr. C 125 af 11. 5. 1987, s. 159.  (3) EFT nr. L 298 af 16. 11. 1984, s. 49.  (4) EFT nr. L 382 af 31. 12. 1986, s. s. 36.  (5) EFT nr. L 217 af 5. 8. 1986, s. 21.  (6) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8.  (7) EFT nr. L 36 af 7. 2. 1987, s. 31.  BILAG  1. Generelle krav  Det kommende faelleseuropaeiske digitale celleopbyggede mobilradiosystem boer opfylde foelgende generelle krav:  - det skal vaere egnet til drift i frekvensbaandene 890 til 915 og 935 til 960 MHz, som skal stilles til raadighed for det faelleseuropaeiske digitale celleopbyggede mobilradiosystem;  - det skal muliggoere en trafik (maalt i (maalt i E/km2/MHz), der er stoerre end eksisterende systemer, under hensyntagen til knapheden paa frekvensressourcer, der er tildelt disse systemer;  - dets talekvalitet skal vaere mindst lige saa hoej som i de eksisterende systemer;  - det skal give mulighed for effektiv anvendelse af haandholdte terminaler ved at tilskynde til konkurrence mellem fabrikanter;  - det skal vaere paa fleksibelt, at det muliggoer indfoerelsen af nye tjenester i forbindelse med ISDN.  Systemets udgifter boer betragtes som udgifterne til den stationaere infrastruktur, der skal afholdes af teleadministrationerne under hensyntagen til baade land- og byomraader, og udgifterne til det mobile udstyr. De samlede udgifter boer holdes inden for rimelige graenser og maa under ingen omstaendigheder overstige udgifterne til de eksisterende offentlige mobiltetefonsystemer, der fungerer inden for 900 MHz-baandet. Da udgifterne til det mobile kommunikationsudstyr vil udgoere stoerstedelen af de samlede udgifter, er det oenskeligt, om disse udgifter (for maengder over 100 000 enheder) kan holdes under udgifterne til det mobile udstyr, der benyttes i de eksisterende mobiltelefonsystemer, der fungerer i 900 MHz-baandet.  2. Valg af transmissionssystem  Det faelleseuropaeiske mobilradiosystems transmissionsform boer vaere digital. Grundlaget for den endelige afgoerelse af, hvilken faelles digitalteknisk loesning (metoden for multipel tilgang i radiodelsystemet) der skal vaelges for samtlige medlemsstater, er blevet fastlagt af teleadministrationerne i maj 1987 paa basis af arbejde udfoert af CEPT, navnlig dennes saerlige gruppe for mobilradiokommunikation, der betegnes GSM (Groupe Spécial Mobile).  3. Netarkitektur  Netstrukturens principper samt definitionen og allokeringen af funktioner i de forskellige systemkomponenter - mobilstationer (MS), basisstationer (BS) og mobilradiocentraler (MSC) - boer vaere udarbejdet i midten af 1987. I loebet af dette arbejde boer hensigtsmaessige graenseflader mellem de forskellige systemkomponenter (MS/BS/MSC) vaere fuldstaendig defineret for alle de OSI-lag (Open System Interconnection Standards), der finder anvendelse i de paagaeldende tjenester, og for alle anvendelser af disse graenseflader (opkaldsbehandling, vedligeholdelse osv.). Systemet skal vaere saaledes bygget op, at flere televirksomheder kan daekke samme geografiske omraade med digital celleopbygget mobilradiotjeneste.  4. Graenseflader i mobilradiosystemet, der boer vaere specificeret i detaljer ved udgangen af 1987  a) S-referencepunkt med B (N kbits/s + D (N' kbits/s) struktur (N og N' skal defineres);  b) graenseflade mellem MS og BS;  c) graenseflade mellem BS og MSC.  Der skal etableres et minimumssaet af menneske/maskine-graensefladespecifikationer (styreprocedurer).  5. Mobilradiotjenester, der boer specificeres i detaljer inden udgangen af 1987 og staa til raadighed for indfoerelse i alle medlemsstater fra 1991 med omkobling og national/international roaming  Selv om telefonfunktionen i foerste fase kommer til at udgoere den vigtigste tjeneste, maa mobilradiosystemet ikke desto mindre give mulighed for en udvikling i retning af ISDN-tjenester (1). Derfor boer foelgende mobilradiotjenester specificeres i detaljer inden udgangen af 1987 og staa til raadighed i alle medlemsstater fra 1991:  a) Opkoblingstjenester  - ikke-transparent opkoblingstjeneste for tale,  - transparnt opkoblingstjeneste for datatransmission ved N kbit/s opkoblet gennem nettet ved 64 kbit/s (N skal defineres).  b) Fundamentale tjenester  - omkobling under samtalen (hand-over),  - national/international roaming.  c) Teleservice  - telefoni ved 3,1 Mhz (svarende til N kbit/s paa B-kanal; N skal defineres).  c) Supplerende tjenester  - identificering af kaldende abonnent,  - oplysning om opkalds varighed,  - talekryptering.  Denne liste kan suppleres af CEPT.  6. Signalering  Signalering paa brugerniveau (abonnentsignalering) boer fastlaegges efter de samme principper, som findes i de eksisterende CEPT-anbefalinger for tjenesteintegrerede digitalnet (ISDN), og boer goere det muligt at indfoere supplerende ISDN/PSTN-tjenester.  Signaleringsprocesser i og mellem net boer defineres inden for rammerne af SS nr. 7 paa en saadan maade, at muligheden for international roaming og omkobling er sikret.  7. Takstforhold  Teleadministrationerne boer opfordres til at droefte foelgende takstprincipper i CEPT:  - i betragtning af knapheden paa frekvenser boer priserne i det vaesentlige fastsaettes paa grundlag af, hvor laenge radiokanalerne er belagt;  - ved fastsaettelsen af takster boer der tages hensyn til den aktuelle udvikling hen imod, at afstanden faar mindre betydning.  Grundlaget for takstprincipperne boer vaere fastlagt inden udgangen af 1987, saaledes at disse foelger for nettet kan blive identificeret og taget i betragtning paa passende vis.  8. Geografisk daekning  Igangsaettelsesdatoen for det faelleseuropaeiske digitale celleopbyggede mobilradiosystem boer ikke vaere senere end 1991. De vigtigste byomraader boer senest vaere daekket i 1993. Hovedforbindelserne mellem disse byomraader boer vaere daekket senest 1995.  Endvidere boer teleadministrationerne i faellesskab undersoege, hvordan de vil prioritere daekningen med henblik paa at stimulere til stoerst mulig tvaereuropaeisk trafik paa det tidligst mulige tidspunkt. Herunder boer der tages hensyn til behovene hos trafikanter paa stoerre europaeiske hovedvejsforbindelser og hos flyrejsende undervejs mellem bycentre og internationale lufthavne.  (1) EFT nr. C 157 af 24. 6. 1986, s. 3.


title: Kommissionens henstilling (EU) 2016/336 af 8. marts 2016 om anvendelsen af Rådets direktiv 2008/120/EF om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin for så vidt angår foranstaltninger med henblik på at begrænse behovet for halekupering

text:
               9.3.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 62/20

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2016/336
   af 8. marts 2016
   om anvendelsen af Rådets direktiv 2008/120/EF om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin for så vidt angår foranstaltninger med henblik på at begrænse behovet for halekupering
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets direktiv 2008/120/EF (1) pålægger medlemsstaterne at sikre, at haleklipning ikke foretages rutinemæssigt, men kun hvis der er vidnesbyrd om, at der er forårsaget skader på sopatter eller andre svins ører eller haler.

               (2)

               Praksis med halekupering på svin udføres for at forhindre halebidning, en unormal adfærd, som skyldes mange faktorer. Denne praksis forårsager sandsynligvis smerte for svinene og er derfor til skade for deres velfærd.

               (3)

               Direktiv 2008/120/EF fastsætter, at der, inden der foretages halekupering, skal træffes andre foranstaltninger for at forhindre halebidning og andre uvaner under hensyntagen til miljøet og belægningsgraden. Utilstrækkelige miljøforhold eller driftssystemer skal derfor ændres.

               (4)

               Direktiv 2008/120/EF pålægger endvidere medlemsstaterne at sikre, at svin har permanent adgang til en tilstrækkelig mængde materiale, som de på rette vis kan undersøge og rode i, såsom halm, hø, træ, savsmuld, svampekompost, tørv eller en blanding heraf (i det følgende benævnt »beskæftigelses- og rodemateriale«), som ikke bringer dyrenes sundhed i fare.

               (5)

               Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet har afgivet videnskabelige udtalelser om de risici, der er forbundet med halebidning blandt svin, og mulige metoder til at begrænse behovet for halekupering (2) samt en videnskabelig udtalelse om en multifaktoriel tilgang til anvendelsen af dyre- og ikke-dyrebaserede foranstaltninger til vurdering af svins velfærd (3). Konklusionerne i disse videnskabelige udtalelser bør tages i betragtning i forbindelse med den bedste praksis, der henvises til i denne henstilling.

               (6)

               Husdyrbrugssystemer er forskellige medlemsstaterne imellem. Derfor er det nødvendigt at anbefale bedste praksis på EU-plan med henblik på at begrænse behovet for halekupering og optimerede løsninger på tilvejebringelsen af beskæftigelses- og rodemateriale.

               (7)

               Denne henstilling bør anvendes i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 2008/120/EF og anden relevant EU-lovgivning vedrørende svins velfærd —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               1.

               Ved anvendelsen af de generelle krav om forebyggelse af halebidning og dermed en reduktion af rutinemæssig halekupering som fastsat i bilag I til direktiv 2008/120/EF bør medlemsstaterne tage hensyn til retningslinjerne for bedste praksis på grundlag af den videnskabelige viden, jf. punkt. 2-7.

               2.

               Medlemsstaterne bør:

                           a)

                           sikre, at landbrugerne foretager en risikovurdering af forekomsten af halebidning baseret på dyre- og ikke-dyrebaserede indikatorer (i det følgende benævnt »risikovurdering«), og

                           b)

                           fastsætte kriterier for overholdelse af kravene i lovgivningen og gøre dem offentligt tilgængelige på et websted.

               3.

               Følgende parametre bør kontrolleres i forbindelse med risikovurderingen:

                           a)

                           det tildelte beskæftigelses- og rodemateriale

                           b)

                           renhedstilstand

                           c)

                           termisk komfort og luftkvalitet

                           d)

                           sundhedstilstand

                           e)

                           konkurrence om mad og plads

                           f)

                           kost.

                     På grundlag af resultaterne af risikovurderingen bør passende driftsmæssige ændringer på landbrugsbedrifterne overvejes, f.eks. tildeling af passende beskæftigelses- og rodemateriale, komfortable miljøforhold, sikring af en god sundhedstilstand og/eller en afbalanceret kost for svin.

               4.

               Beskæftigelses- og rodematerialet bør give svinene mulighed for at opfylde deres basale behov, uden at det bringer deres sundhed i fare.
               Med henblik herpå bør materialet være sikkert og have følgende egenskaber:
               a)   være spiseligt— således at svinene kan spise eller snuse til det, helst med visse ernæringsmæssige fordele
               b)   kunne tygges på— således at svinene kan bide i det
               c)   kunne rodes i— således at svinene kan rode i det
               d)   være manipulerbart— således at svinene kan ændre dets placering, udseende eller struktur.

               5.

               Ud over de egenskaber, der er anført i punkt 4, bør beskæftigelses- og rodematerialet gives på en sådan måde, at det:

                           a)

                           har vedvarende interesse, dvs. at det bør opmuntre svinenes rodeadfærd og regelmæssigt bør skiftes og fyldes efter

                           b)

                           er tilgængeligt på en sådan måde, at svinene kan bearbejde og flytte det med munden

                           c)

                           er tilgængeligt i tilstrækkelig mængde

                           d)

                           er rent og hygiejnisk.

               6.

               For at opfylde svinenes basale behov bør beskæftigelses- og rodematerialet have alle de egenskaber, der er anført i punkt 4 og 5.
               Med henblik herpå bør beskæftigelses- og rodemateriale kategoriseres som:
               a)   optimalt materiale— materiale, der har samtlige de egenskaber, der er anført i punkt 4 og 5, og som derfor kan anvendes alene
               b)   suboptimalt materiale— materiale, der har de fleste af de egenskaber, der er anført i punkt 4 og 5, og som derfor kan anvendes i kombination med andre typer materiale
               c)   materiale af marginal interesse— materiale, der giver svinene adspredelse, men som ikke bør anses for at opfylde deres basale behov, og hvor der derfor også bør anvendes optimalt eller suboptimalt materiale.

               7.

               For at kunne kontrollere, om svin har adgang til tilstrækkeligt og passende beskæftigelses- og rodemateriale, bør medlemsstaterne sikre, at landbrugerne følger bedste praksis hvad angår passende indikatorer til at overvåge velfærden for de svin, de har i deres varetægt.
               Denne vurderingsmetode til kontrol af adgangen til beskæftigelses- og rodemateriale bør omfatte eftersyn baseret på:

                           a)

                           dyrebaserede indikatorer, såsom tilstedeværelsen af bidte haler, hudlæsioner og/eller unormal adfærd hos svin (såsom ringe interesse for det tildelte beskæftigelses- og rodemateriale, kamp om at bruge beskæftigelses- og rodematerialet, bid i andre genstande end det tildelte beskæftigelses- og rodemateriale, dyr, der roder rundt i deres egne ekskrementer, eller, for søers vedkommende, en stigning i forekomsten af falsk redebygningsadfærd), og

                           b)

                           ikke-dyrebaserede indikatorer, f.eks. udskiftningshyppighed, tilgængelighed, mængde og renhed af det tildelte beskæftigelses- og rodemateriale.

               8.

               Kommissionen bør overvåge anvendelsen af denne henstilling og give mere detaljerede oplysninger om bedste praksis, jf. punkt 2-7, i overensstemmelse med den nyeste og mest relevante videnskabelige viden på et af Kommissionens offentligt tilgængelige websteder.

               9.

               Medlemsstaterne bør under aktiv inddragelse af landbrugerne foretage en hensigtsmæssig formidling af den bedste praksis, der er omhandlet i punkt 2-7.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. marts 2016.

            På Kommissionens vegne

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Rådets direktiv 2008/120/EF af 18. december 2008 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin (EUT L 47 af 18.2.2009, s. 5).

      (2)  http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/611.

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/3702.