Avis juridique important

|

32003H0134

Rådets henstilling af 18. februar 2003 om forbedring af beskyttelsen af selvstændiges sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

EU-Tidende nr. L 053 af 28/02/2003 s. 0045 - 0046

Rådets henstillingaf 18. februar 2003om forbedring af beskyttelsen af selvstændiges sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen(2003/134/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,som henviser til Kommissionens forslag til henstilling,som henviser til Europa-Parlamentets udtalelse(1),som henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2), ogsom tager følgende i betragtning:(1) Af Kommissionens meddelelse om et fællesskabsprogram vedrørende sikkerhed, hygiejne og sundhed på arbejdspladsen 1996-2000(3) fremgår det, at man på grund af det konstant stigende antal selvstændige vil foretage en analyse af behovet for at fremsætte forslag til henstilling fra Rådet om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen for selvstændige.(2) Europa-Parlamentet foreslår i sin beslutning om generelle rammer for Kommissionens indsats på området sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse på arbejdspladsen (1994-2000)(4), at der træffes foranstaltninger med henblik på at udvide rammedirektivet til at omfatte selvstændige. Europa-Parlamentet gør i sin beslutning om midtvejsrapporten om fællesskabsprogrammet(5) på ny opmærksom på selvstændige, der stort set ikke er omfattet af lovgivningen, og erindrer om, at øget anvendelse af underleverandører har ført til en stigning i antallet af arbejdsulykker.(3) Kommissionens meddelelse af 11. marts 2002 "Tilpasning til ændringerne i arbejdslivet og i samfundet: en ny fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2002-2006" og Rådets resolution af 3. juni 2002 om en ny fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen (2002-2006), der sigter mod at etablere en forebyggelses- og medbestemmelseskultur, bør så vidt muligt tages i betragtning af såvel lønmodtagere som selvstændige.(4) Arbejdsmarkedets parter anser beskyttelse af sundhed og sikkerhed for såvel selvstændige som andre, der arbejder på samme arbejdsplads, for at være særlig vigtig og går næsten enstemmigt ind for en fællesskabsaktion i form af en henstilling fra Rådet, hvor der lægges vægt på højrisikosektorer samt på bl.a. information og bevidstgørelse om forebyggelse af risici, tilstrækkelig uddannelse og passende tilsyn med sundheden.(5) Personer, som udøver deres erhvervsmæssige beskæftigelse uden at have en ansættelseskontrakt med en arbejdsgiver eller helt generelt uden et egentligt ansættelsesforhold af nogen art og uden at være underordnet en tredjeperson, er som regel ikke omfattet af Fællesskabets direktiver om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, bl.a. Rådets rammedirektiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(6). I øvrigt er selvstændige i visse medlemsstater ikke dækket af den gældende lovgivning om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.(6) Selvstændige er, uanset om de arbejder alene eller sammen med andre, udsat for de samme sundheds- og sikkerhedsmæssige risici som lønmodtagere.(7) Selvstændige kan under deres arbejde udsætte andre, der arbejder på samme arbejdsplads, for sundheds- og sikkerhedsmæssige risici.(8) I Fællesskabet arbejder et stort antal selvstændige desuden inden for "højrisikosektorer" (landbrug, fiskeri, bygge- og anlægssektoren, transport).(9) I en henstilling, som ILO fremsatte for nylig, og som er knyttet til ILO-konventionen om sundhed og sikkerhed i landbruget(7), hedder det, at medlemsstaterne efterhånden bør udvide beskyttelsen af arbejdstagere til også at omfatte selvstændige landmænd, under hensyntagen til de synspunkter, som de selvstændige landmænds organisationer giver udtryk for, hvis det er relevant.(10) Endelig medfører de arbejdsulykker og erhvervssygdomme, som selvstændige er særlig udsat for, store sociale og menneskelige omkostninger.(11) Det er derfor hensigtsmæssigt at tage hensyn til selvstændige i lovgivningen om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og i denne henstilling, således at der lægges vægt på forebyggelse af de risici for arbejdsulykker og erhvervssygdomme, som selvstændige er udsat for.(12) Behovet for at tage hensyn til selvstændiges særlige situation er allerede blevet erkendt i forbindelse med arbejde på midlertidige eller mobile byggepladser, idet selvstændige også er omfattet af visse af de i direktiv 92/57/EØF(8) indeholdte relevante bestemmelser for brug af arbejds- og beskyttelsesudstyr.(13) En forbedring af sundheds- og sikkerhedsnormerne for selvstændige kan bidrage til en forbedring af konkurrencevilkårene og konkurrenceevnen på europæisk plan.(14) Selvstændige bør også have udvidet adgang til uddannelse og information, således at sundheden og sikkerheden kan forbedres både for dem og for andre, der arbejder på samme arbejdsplads.(15) Medlemsstaterne bør vælge de foranstaltninger, som de finder bedst egnede til opfyldelse af målsætningerne.(16) Nærværende henstilling påvirker ikke gældende eller fremtidige nationale bestemmelser, som sikrer større beskyttelse.(17) I den nuværende situation er medlemsstaterne bedst i stand til at træffe passende foranstaltninger, men Fællesskabet skal også bidrage til opfyldelse af målsætningerne i nærværende henstilling.(18) Forslaget er udarbejdet efter høring af arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 138, stk. 2 og 3, og af Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen -HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:1. inden for rammerne af deres politikker til forebyggelse af ulykker og sygdomme på arbejdspladsen, at fremme selvstændiges sikkerhed og sundhed under hensyntagen til de særlige risici, der findes i specifikke sektorer og den særlige karakter, som forholdet mellem underleverandører og selvstændige har2. i forbindelse med forbedringen af selvstændiges sundhed og sikkerhed at vælge de foranstaltninger, som de finder bedst egnede, f.eks. et eller flere af følgende tiltag: lovgivning, incitamenter, oplysningskampagner og motivering af de relevante interessenter3. at træffe de nødvendige foranstaltninger, herunder oplysningskampagner, for at sikre, at selvstændige kan indhente nyttige informationer og råd om forebyggelse af arbejdsulykker og erhvervssygdomme fra kompetente myndigheder mv. og fra deres egne interesseorganisationer4. at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at selvstændige kan få adgang til uddannelse, som kan give dem tilstrækkelig viden om sikkerhed og sundhed5. at fremme let adgang til informationer og uddannelse, uden at dette medfører urimelige udgifter for selvstændige6. i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis at give selvstændige, der ønsker det, adgang til en sundhedsovervågning, der er afpasset efter de risici, som de er udsat for7. inden for rammerne af deres politikker til forebyggelse af ulykker og sygdomme på arbejdspladsen at tage hensyn til tilgængelige oplysninger om andre medlemsstaters erfaringer8. fire år efter nærværende henstillings vedtagelse at undersøge, om de eksisterende nationale foranstaltninger eller foranstaltninger, der er truffet efter nærværende henstillings vedtagelse, er effektive, og orientere Kommissionen herom.Udfærdiget i Bruxelles, den 18. februar 2003.På Rådets vegneN. ChristodoulakisFormand(1) Udtalelse af 23.10.2002 (Endnu ikke offentliggjort i EUT).(2) EFT C 241 af 7.10.2002, s. 139.(3) EFT C 262 af 7.10.1995, s. 18.(4) EFT C 205 af 25.7.1994, s. 478.(5) Europa-Parlamentets beslutning af 25.2.1999 (A4-0050/1999).(6) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.(7) ILO-konvention 184/2001 af 21.6.2001.(8) EFT L 245 af 26.8.1992, s. 6.


Vigtig juridisk meddelelse

|

E1999C0154

EFTA-tilsynsmyndighedens henstilling nr. 154/99/KOL af 2. juli 1999 vedrørende et samordnet program for offentlig levnedsmiddelkontrol i 1999

EF-Tidende nr. L 068 af 06/03/2000 s. 0067 - 0079

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS HENSTILLINGNr. 154/99/KOLaf 2. juli 1999vedrørende et samordnet program for offentlig levnedsmiddelkontrol i 1999EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN -under henvisning til EØS-aftalen, særlig artikel 109 og protokol 1 dertil,under henvisning til tilsyns- og domstolsaftalen, særlig artikel 5, stk. 2, litra b), og protokol 1 dertil,under henvisning til den retsakt, der er omhandlet i punkt 50 i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen om offentlig kontrol med levnedsmidler (Rådets direktiv 89/397/EØF), særlig artikel 14, stk. 3,efter høring af det EFTA-levnedsmiddeludvalg, der bistår EFTA-tilsynsmyndigheden, ogud fra følgende betragtninger:Med henblik på at sikre, at Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde fungerer forsvarligt, er det nødvendigt at tilrettelægge samordnede levnedsmiddelkontrolprogrammer i EØS.I sådanne programmer lægges der vægt på overholdelse af de levnedsmiddelbestemmelser, der gælder i henhold til EØS-aftalen, beskyttelse af folkesundheden, forbrugernes interesser og loyal forretningspraksis.En samtidig gennemførelse af nationale programmer og samordnede programmer kan give oplysninger og erfaringer, der kan danne grundlag for fremtidige kontrolaktiviteter.Liechtenstein skal overholde bestemmelserne i de retsakter, der er omhandlet i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen fra den 1. januar 2000. Liechtenstein skulle gøre sit yderste for at overholde bestemmelserne i de retsakter, der er omhandlet i nævnte kapitel, fra den 1. januar 1997. Liechtenstein er derfor medtaget i denne henstilling for 1999.EU-Kommissionen henstillede i sin henstilling af 22. december 1998 vedrørende et samordnet program for offentlig levnedsmiddelkontrol i 1999 til medlemsstaterne i EU, at de anvender et tilsvarende program -HENSTILLER:I 1999 bør Island, Liechtenstein og Norge tage prøver af og/alle føre kontrol med følgende stoffer, og foretage analyser i laboratorier af:a) ochratoksin A i kaffeb) tilsætningsstoffer i levnedsmidler.1. Selv om det ikke er fastsat, hvor mange prøver der skal tages, bør Island, Liechtenstein og Norge sikre, at antallet heraf er tilstrækkelig stort til at give et overblik over den pågældende vare i hver stat. Der vil blive givet forslag til, hvilke analyse- og prøvetagningsmetoder der kan anvendes.2. Island, Liechtenstein og Norge bør fremskaffe de ønskede oplysninger og benytter i den forbindelse oplysningsskemaerne i bilaget for derved at sikre en bedre sammenlignelighed af resultaterne.3. Ochratoxin A i kaffeFormålet med denne del af programmet er at kontrollere Islands, Liechtensteins og Norges håndhævelsesforanstaltninger, når der findes uacceptable mængder af et toksisk stof, for hvilket der ikke findes en maksimumsgrænse. I henhold til EØS-retten og national lovgivning på levnedsmiddelområdet skal levnedsmidler være sikre, og i henhold til artikel 2 i den retsakt, der er omhandlet i punkt 54f i kapitel XII i bilag II til EØS-aftalen om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (Rådets forordning (EØF) nr. 315/93), er det forbudt at sælge levnedsmidler, der indeholder forurenende stoffer i et omfang, som ud fra hensynet til den offentlige sundhed og især på det toksikologiske plan er uacceptabelt.Ochratoksin A betragtes som et kraftigt nefrotoksisk stof, der er kræftfremkaldende, og som har en række genotoksiske egenskaber. Der er hverken i EØS-aftalen eller for de fleste EFTA-landes vedkommende på nationalt plan blevet fastsat en særlig øvre grænse for indholdet af ochratoksin A i kaffe.De foreliggende videnskabelige data viser ikke klart, hvilke virkninger de forskellige processer som f.eks. ristning har, og om de mindsker indholdet af ochratoksin. Endvidere sælges råkaffe i begrænset omfang direkte til forbrugeren. Derfor bør alle typer kaffe (råkaffe, ristet kaffe, malet kaffe, pulverkaffe etc.) kontrolleres for at se, om de er forurenet med ochratoksin A.Prøveudtagningen bør ske i overensstemmelse med bestemmelserne i Kommissionens direktiv 98/53/EF(1) om officiel kontrol med aflatoksiner i jordnødder og afledte produkter.4. Tilsætningsstoffer i levnedsmidlerDer findes flere direktiver vedrørende anvendelsen af tilsætningsstoffer i levnedsmidler (direktiv 94/35/EF(2), ændret ved direktiv 96/83/EF(3), om sødestoffer til brug i levnedsmidler, direktiv 94/36/EF(4) om farvestoffer til brug i levnedsmidler, direktiv 95/2/EF(5), ændret ved direktiv 96/85/EF(6), om andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer).Formålet med denne del af programmet er at måle, i hvor høj grad ovennævnte direktiver anvendes i Island, Liechtenstein og Norge, samt at holde øje med håndhævelsesforanstaltningerne i nævnte lande i tilfælde af, at lovgivningen ikke overholdes.Kontrollen bør omfatte tilsyn med levnedsmiddelforarbejdningsvirksomheder (kontrol med opskriften) og analyser af prøver taget på markedet eller i levnedsmiddelforarbejdningsvirksomheder.Resultaterne af tilsynene og analyserne skal anføres i skemaerne i bilaget. Disse oplysningsskemaer overholder formatet for skemaerne med statistiske oplysninger, som Island, Liechtenstein og Norge indsender i forbindelse med de årlige tilsynsprogrammer.I forbindelse med undersøgelsen skal der af praktiske årsager fokuseres på et begrænset antal tilsætningsstoffer. Island, Liechtenstein og Norge bør udvælge tilsætningsstoffer på grundlag af den vurdering af eksponeringen, som landene foretager som en del af det videnskabelige samarbejde, såfremt denne vurdering giver mistanke om, at værdierne for den daglige indtagelse heraf overskrides.Nærværende lister bør anvendes som vejledning til at fastslå, hvad der skal prioriteres i forbindelse med denne undersøgelse. Andre tilsætningsstoffer kan dog være særlig relevante i Island, Liechtenstein og Norge, og disse kan tilføjes i rapporten.De produktkategorier, hvori der skal ledes efter disse tilsætningsstoffer, bør udvælges på grundlag af de kategorier, der er omhandlet i bilaget, eftersom disse udgør den væsentligste kilde til indtagelsen af de pågældende tilsætningsstoffer. Andre produkter udelukkes imidlertid ikke.Udfærdiget i Bruxelles, den 2. juli 1999.På EFTA-tilsynsmyndighedens vegneHannes HAFSTEINMedlem af kollegiet(1) EFT L 201 af 17.7.1998, s. 93.(2) EFT L 237 af 10.9.1994, s. 3.(3) EFT L 48 af 19.2.1997, s. 16.(4) EFT L 237 af 10.9.1994, s. 13.(5) EFT L 61 af 18.3.1995, s. 1.(6) EFT L 86 af 28.3.1997, s. 4.BILAG>PIC FILE= "L_2000068DA.007002.EPS">>PIC FILE= "L_2000068DA.007101.EPS">>PIC FILE= "L_2000068DA.007201.EPS">>PIC FILE= "L_2000068DA.007301.EPS">>PIC FILE= "L_2000068DA.007401.EPS">>PIC FILE= "L_2000068DA.007501.EPS">>PIC FILE= "L_2000068DA.007601.EPS">>PIC FILE= "L_2000068DA.007701.EPS">>PIC FILE= "L_2000068DA.007801.EPS">>PIC FILE= "L_2000068DA.007901.EPS">


Avis juridique important

|

31962H0221(02)

Recommandation de la Commission adressée aux États membres en vertu des articles 155 et 115 au sujet du régime d'exportation à appliquer vers les pays tiers pour les graines de chanvre à l'occasion de la mise en application de l'article 34 du traité CEE /* danske udgave er ikke til rådighed */

EF-Tidende nr. 013 af 21/02/1962 s. 0213 - 0213

 /* Der findes ingen dansk version af dette dokument, da det ikke er indeholdt i den danske Specialudgave. Kriterierne for at udelade retsakter var foelgende:  - akter, som ikke laengere havde virkning paa tidspunktet for Danmarks indtraeden i Faellesskabet (1. jan. 1973)  - akter, hvis virkning automatisk ophoerte paa indtraedelsestidspunktet (f.eks. visse aftaler mellem Faellesskabet og Det Forenede Kongerige, Irland eller Danmark)  - akter, som kun er bindende for dem, de er rettet til, og som derfor kun er autentiske paa originalsproget  - ikke-bindende akter  - akter, som ikke skoennedes tilstraekkeligt betydningsfulde til at blive medtaget  - visse akter, som tilbagekaldtes under udarbejdelsen af specialudgaven.  oknoda73 */


title: Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Portugals opdaterede stabilitetsprogram, 2002-2005

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Rådets henstilling af 17. februar 2015 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (10. EUF) for regnskabsåret 2013

text:
               24.2.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 66/3

         RÅDETS HENSTILLING
   af 17. februar 2015
   om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (10. EUF) for regnskabsåret 2013
   (2015/C 66/03)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   som henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),
   som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Fællesskabets bistand under den flerårige finansielle ramme for perioden 2008-2013 i overensstemmelse med AVS-EF-partnerskabsaftalen og om tildelingen af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (3) (»den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Tiende Europæiske Udviklingsfond (10. EUF), særlig artikel 11, stk. 8,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 142-144,
   som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2013 vedrørende transaktionerne under 10. EUF samt Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter, vedrørende regnskabsåret 2013, med Kommissionens svar, der er indeholdt i denne beretning (5), og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 11, stk. 8, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af 10. EUF efter henstilling fra Rådet.

               (2)

               Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under 10. EUF i regnskabsåret 2013 har været tilfredsstillende,

         HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under 10. EUF for regnskabsåret 2013.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. februar 2015.

            På Rådets vegne

         J. REIRS

            Formand

      (1)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (3)  EUT L 247 af 9.9.2006, s. 32.

      (4)  EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.

      (5)  EUT C 398 af 12.11.2014, s. 289.


				|

		52014DC0405

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Danmarks nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2014 /* COM/2014/0405 final */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Danmarks nationale reformprogram for 2014
og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2014
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148,
stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97
af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 9, stk.
2,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[3],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske
og Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik, og
som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske
Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa
2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer
på de nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas
potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet
den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21. oktober
2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes
beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de "integrerede
retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede
retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og
beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog medlemsstaternes
stats- og regeringschefer en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en
sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i
euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og
politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af
medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa
2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling
om Danmarks nationale reformprogram for 2013 og afgav sin udtalelse om Danmarks
opdaterede konvergensprogram for 2013-2016.
(5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den
årlige vækstundersøgelse[4],
som markerede starten på det europæiske semester for 2014 om samordning af de
økonomiske politikker. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af
forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[5], hvori Danmark blev
udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående
undersøgelse.
(6)
Den 20. december 2013 tilsluttede Det
Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel
stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det
understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende
finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånevilkår i økonomien,
fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale
konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.
(7)
Den 5. marts 2014 offentliggjorde Kommissionen
resultaterne af sin dybdegående undersøgelse af Danmark[6], jf. artikel 5 i
forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionens analyse førte til den
konklusion, at Danmarks makroøkonomiske udfordringer i relation til den private
gæld og den eksterne konkurrenceevne ikke længere kunne identificeres som
ubalancer efter proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer. Navnlig
lader der til at være kontrol over tilpasningen på boligmarkedet og den private
gælds følger for realøkonomien og stabiliteten i den finansielle sektor. Der
skal dog holdes øje med denne udvikling og drivkræfterne bag den eksterne
konkurrenceevne.
(8)
Den 15. april 2014 afleverede Danmark sit
konvergensprogram for 2014 og sit nationale reformprogram for 2014. For at tage
hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet
vurderet sammen.
(9)
Formålet med den budgetstrategi, der er beskrevet i
konvergensprogrammet for 2014, er at sikre en holdbar korrektion af det
uforholdsmæssigt store underskud og holde den strukturelle budgetsaldo på linje
med eller over den mellemfristede budgetmålsætning. Den mellemfristede
budgetmålsætning på -0,5 % af BNP afspejler bestemmelserne i stabilitets-
og vækstpagten. Danmarks offentlige underskud er i 2013 bragt ned på et
holdbart niveau under 3 % af BNP. Programmet tilstræber et offentligt
underskud på 1,3 % af BNP i 2014 og 2,9 % af BNP i 2015, hvilket
svarer til en (genberegnet) strukturel saldo på linje med eller over den
mellemfristede budgetmålsætning. Samlet set er den budgetstrategi, der
beskrives i programmet, i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og
vækstpagten. Gælden, som i 2013 udgjorde 44,5 % af BNP, forventes at stige
midlertidigt i 2015 for derefter at falde. Det makroøkonomiske scenarie, der
danner grundlag for programmets budgetmæssige fremskrivninger, er realistisk.
Ifølge scenariet forventes en BNP-vækst på 1,6 % i 2014 og 1,9 % i
2015, hvilket stort set svarer til Kommissionens forårsprognose fra 2014, der
opererer med en vækst på 1,5 % og 1,9 %. På baggrund af sin vurdering
af konvergensprogrammet for 2014 og Kommissionens prognose finder Rådet i
henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97, at Danmarks
offentlige finanser er sunde, og at målene i konvergensprogrammet kan forventes
at blive opfyldt.
(10)
Danmark har endnu ikke gjort tilstrækkelige
fremskridt med at forbedre forholdene for de grupper, der befinder sig på
kanten af arbejdsmarkedet, eller med at øge omkostningseffektiviteten i
uddannelsessystemet. Reformerne af førtidspensions- og fleksjobordningerne er
begyndt at vise resultater, kontanthjælpsreformen er trådt i kraft, der er
vedtaget en sygedagpengereform, og i april fremlagde regeringen et
reformforslag vedrørende de aktive arbejdsmarkedspolitikker. Der er stadig
udfordringer med at sikre et tilstrækkeligt antal praktikpladser og forbedre
denne type uddannelses kvalitet og image, give erhvervsuddannelserne et løft og
tackle det høje uddannelsesfrafald. Eftersom gennemførelsen af reformerne
befinder sig på et tidligt stadie, mangler de stadig at vise klare resultater.
I februar 2014 blev der indgået en reformaftale om erhvervsuddannelserne, som
forventes at træde i kraft i midten af 2015, og som sigter mod at øge
uddannelsernes kvalitet gennem en lang række initiativer.
(11)
En af de store udfordringer for den danske økonomi
er fortsat at puste liv i produktiviteten. Europa-Kommissionens vurdering
stemmer stort set overens med Produktivitetskommissionens konklusioner. I april
2014 offentliggjorde Produktivitetskommissionen 25 anbefalinger og fremlagde
mere end 100 konkrete forslag inden for områder som konkurrence, offentlige
indkøb, uddannelse, internationalisering, innovation, beskatning og
infrastruktur. Udfordringerne med den lave produktivitetsvækst vil kunne
tackles ved at gennemføre Produktivitetskommissionens anbefalinger.
(12)
Som led i det europæiske semester har Kommissionen
gennemført en omfattende analyse af Danmarks økonomiske politik. Den har
vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram. Kommissionen har
ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik i Danmark, men også til, i hvor høj grad de er i
overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at
styrke Unionens samlede styring ved på EU-plan at give input til kommende
nationale beslutninger. Dens henstillinger som led i det europæiske semester
afspejles i henstilling 1 til 3 nedenfor.
(13)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
Danmarks konvergensprogram, og Rådets udtalelse[7]
afspejles især i henstilling 1 nedenfor,
HENSTILLER, at Danmark i perioden
2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på følgende:
1.           Efter
korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud fortsætte med at føre en
vækstfremmende finanspolitik og bevare en sund budgetstilling samt sikre
fortsat opfyldelse af den mellemfristede budgetmålsætning i hele
konvergensprogrammets løbetid.
2.           Træffe yderligere
foranstaltninger for at fremme beskæftigelsesegnetheden for de personer, der
befinder sig på kanten af arbejdsmarkedet. Forbedre uddannelsesresultaterne,
navnlig hos de unge med indvandrerbaggrund, og effektivisere
erhvervsuddannelserne. Lette overgangen fra uddannelse til arbejdsliv, herunder
gennem mere udbredt arbejdspladslæring og flere praktikpladser.
3.           Øge indsatsen for at fjerne
adgangsbarriererne og de lovgivningsmæssige krav med henblik på at øge
konkurrencen i den indenlandske servicesektor, navnlig inden for detailhandel
og bygge- og anlæg, som anbefalet af Produktivitetskommissionen.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 405 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               SWD(2014) 77 final.
[7]               I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.