               3.10.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 251/1

         Henstilling om en Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2533/98 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information
   (ECB/2008/9)
   (2008/C 251/01)
   BEGRUNDELSE
   1.   INDLEDNING
   Den 23. november 1998 vedtog Rådet for Den Europæiske Union forordning (EF) nr. 2533/98 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1). For at forordning (EF) nr. 2533/98 fortsat kan fungere som et effektivt instrument til udførelse af de opgaver vedrørende indsamling af statistisk information, som udføres af Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB), bør en række ændringer nu overvejes.
   I overensstemmelse med artikel 107, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab har ECB tidligere forelagt Rådet sin henstilling ECB/1998/10 om Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (2). Det er derfor hensigtsmæssigt at anvende den samme fremgangsmåde til at fremlægge de foreslåede ændringer til forordning (EF) nr. 2533/98.
   2.   KOMMENTARER TIL DE ENKELTE ARTIKLER
   Artikel 1
   Generel henvisning til ESCB's opgaver
   I henhold til artikel 5, stk. 4, i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) fastsætter Rådet, hvilke fysiske og juridiske personer der er undergivet anmeldelseskrav. I henhold til artikel 5, stk. 1, i ESCB-statutten og artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB indsamle den statistiske information, der er nødvendig for at udføre ESCB's opgaver. I artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2533/98 angives den referencerapporteringspopulation, hvorfra ECB indsamler den statistiske information, sammen med en fortegnelse over specifikke statistiske formål, til hvilke der kan indsamles information. For at mindske rapporteringsbyrden indsamles imidlertid i stigende grad data, som på én gang tjener flere statistiske formål. Som følge heraf er én-til-én sammenkædning af referencepopulationen med specifikke typer statistik ikke længere effektiv, og derfor bør disse bestemmelser ændres.
   Uanset denne generelle henvisning til ESCB's opgaver anbefaler ECB, at der angives en vejledende fortegnelse over de statistiske formål, til hvilke der kan indsamles statistik fra referencerapporteringspopulationen. Følgende formål vil være omfattet:

               —

               »monetær og finansiel statistik«. I betragtning af integrationen af de finansielle markeder og de finansielle instrumenters voksende kompleksitet er denne betegnelse mere hensigtsmæssig end den nuværende »finansielle statistikker«

               —

               »betalings- og betalingssystemstatistik«. Denne betegnelse anvendes i stedet for »betalingssystemstatistik« for at præcisere, at de formål, hvortil der kan indsamles statistik, omfatter betalingsinformationer som en del af betalingssystemstatistik. Traktatens artikel 105, stk. 2, giver ESCB mandat til at fremme betalingssystemernes smidige funktion. I denne forbindelse er grundig information om både betalingsinfrastrukturer og de betalinger, der foretages via disse infrastrukturer, nødvendig for ECB's pengepolitiske beslutningsproces, blandt andet i forbindelse med tilsynet med disse markedsinfrastrukturer

               —

               »statistik over betalingsbalancen og kapitalbalancen over for udlandet«

               —

               »statistik over finansiel stabilitet«. Da traktatens artikel 105, stk. 5, tildeler ESCB opgaven at bidrage til en smidig gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter og det finansielle systems stabilitet, kan dette kræve indsamling af de nødvendige makroprudentielle statistiske data.

         Justering af referencerapporteringspopulationen
   De finansielle markeder bliver stadig mere komplekse, idet finansielle transaktioner udført af og balancepositioner hos forskellige typer finansielle formidlere, f.eks. monetære og finansielle institutioner, forsikringsselskaber og »financial vehicle corporations«, griber mere og mere ind i hinanden. Dette kan indebære, at ECB, for fortsat at kunne udføre sine opgaver, har brug for sammenlignelige, regelmæssige og rettidige statistikker for disse delsektorer. ECB bør derfor kunne indsamle den nødvendige statistiske information, hvis fordelene herved opvejer udgifterne, og hvis denne information ikke allerede indsamles af andre organer. Som følge heraf bør referencerapporteringspopulationen nu omfatte sektoren finansielle selskaber som helhed. Især bør den omfatte forsikringsselskaber og pensionskasser, der repræsenterer euroområdets næststørste delsektor under finansielle selskaber, målt i finansielle aktiver. Desuden vil den voksende opmærksomhed omkring de finansielle konsekvenser af den længere levetid samt den generelle udvikling i retning af fondsbaserede pensionsordninger sandsynligvis øge delsektoren forsikringsselskaber og pensionskassers betydning for ECB's pengepolitiske beslutningstagning. I relation hertil forvalter disse institutioner deres porteføljer langt mere aktivt end førhen, hvilket øger deres relevans for pengepolitikken yderligere.
   Desuden spiller finansielle hjælpeenheder en vigtig rolle på de finansielle markeder og i deres samspil med andre finansielle delsektorer. Derfor er det vigtigt også at kunne indsamle statistik fra disse institutioner, hvis det skønnes nødvendigt.
   Endelig kunne denne forordning med henblik på den kommende ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab (3) indeholde en dynamisk henvisning hertil.
   Overgangsordninger, der bør være permanente
   Der bør gives mulighed for permanent at rapportere positioner på tværs af eurolande samt de relaterede transaktioner. Dette er nødvendigt med henblik på en opstilling af høj kvalitet af betalingsbalance og finansielle konti for euroområdet. I den gældende lovramme blev denne rapportering indført for en overgangsperiode kort efter indførelsen af den fælles valuta. Erfaringer viser imidlertid, at denne rapportering fortsat er påkrævet for at undgå begrænsninger i dataindsamlingssystemerne og mindske rapporteringsbyrden.
   Statistiske principper
   Forordning (EF) nr. 2533/98 bør henvise til de statistiske principper, der anvendes ved udviklingen, opstillingen og formidlingen af statistik med henblik på udførelsen af ESCB's opgaver. Hverken artikel 5 i ESCB-statutten eller forordning (EF) nr. 2533/98 indeholder på nuværende tidspunkt bestemmelser om statistiske principper, hvorimod traktatens artikel 285, stk. 2, der omhandler det europæiske statistiske systems (ESS) statistikker, udtrykkeligt angiver principperne for opstilling af fællesskabsstatistikker (4). Ved at medtage ESCB's statistiske principper i forordning (EF) nr. 2533/98 præciseres det, at disse principper gælder for ESCB's statistiske aktiviteter. Det vil ligeledes understrege, at den europæiske statistiske sektor har de samme grundlæggende holdninger, selv om den er organiseret på grundlag af to parallelle systemer og styringsstrukturer.
   Forskrifter om tavshedspligt
   Udveksling af fortrolig information inden for ESCB
   For at mindske rapporteringsbyrden og undgå at indsamle data mere end én gang samt for at sikre, at statistikkerne er af høj kvalitet, og at ESCB udfører sine opgaver korrekt, er det nødvendigt at udvide udvekslingen af fortrolig statistisk information inden for ESCB. I forbindelse med overførslen af fortrolig information mellem ECB og de nationale centralbanker og mellem de nationale centralbanker indbyrdes er retlig klarhed desuden påkrævet. Det bør derfor være muligt at overføre fortrolig statistisk information, der er indsamlet i henhold til statuttens artikel 5, såfremt det er nødvendigt for udførelse af ESCB's opgaver eller den effektive udvikling, udarbejdelse og formidling af statistikker eller for at forbedre statistikkernes kvalitet. Ud fra samme hensyn bør information, som allerede er til rådighed, uanset det formål, hvortil denne information oprindeligt blev indsamlet, i videst muligt omfang anvendes, samtidig med at fortroligheden af denne information sikres, hvor dette er påkrævet. Information bliver nemlig til statistisk information, hvis den anvendes til udarbejdelse af statistikker, uanset hvilket formål den oprindeligt er indsamlet til.
   Udveksling af fortrolig information mellem ESCB og ESS
   En udvidet udveksling af fortrolig information mellem ESCB og ESS er nødvendig for at mindske rapporteringsbyrden, for at sikre en effektiv udvikling, opstilling og formidling af europæiske statistikker eller for at forbedre kvaliteten. En sådan udveksling skal tilrettelægges således, at rapporteringsenhedernes tillid til beskyttelsen af fortrolig information bevares. Både forordning (EF) nr. 2533/98 og forslaget til forordning om europæisk statistik bør indeholde modsvarende bestemmelser, som giver mulighed for en sådan udveksling af fortrolig information mellem ESS og ESCB. Følgende almindelige principper bør være gældende:

               1)

               udvekslingen af fortrolige data mellem ESCB og ESS kan om nødvendigt ske med henblik på at mindske rapporteringsbyrden, med henblik på en effektiv udvikling, udarbejdelse eller formidling af europæiske statistikker eller med henblik på forbedring af deres kvalitet

               2)

               udvekslingen af fortrolige data mellem ESCB og ESS bør begrænses til statistiske formål, dvs. udelukkende med henblik på opstilling af statistik inden for deres respektive kompetenceområder

               3)

               fortrolige data, der udveksles, skal beskyttes mod uretmæssig videregivelse

               4)

               ESCB og ESS bør informere rapporteringsenhederne om, at de kan udveksle fortrolige data

               5)

               for at sikre klarhed bør der anvendes ensartede foranstaltninger til beskyttelse af fortrolighed ved dataudvekslinger mellem ESCB og ESS. Disse beskyttelsesforanstaltninger er fastsat i artikel 19 i forordning (EF) nr. (xx) om europæiske statistikker.

         Den foreslåede retlige ramme påvirker ingen nationale aftaler om udveksling af anden fortrolig statistisk information end den information, der er omhandlet i denne henstilling.
   De nye forskrifter om tavshedspligt tager sigte på at afspejle de tilsvarende bestemmelser, som blev foreslået i ECB's udtalelse CON/2007/35 af 14. november 2007 efter anmodning fra Rådet for Den Europæiske Union om et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om europæiske statistikker (5), således at den samme mekanisme anvendes til fremsendelse af data fra ESS til ESCB og til overførsel af data fra ESCB til ESS.
   Adgang til fortrolig statistisk information, som ikke er direkte identificerbar, til forskning
   Der er et stigende behov for adgang til fortrolig statistisk information, som ikke direkte kan identificeres, f.eks. for at analysere og gennemskue udviklingen inden for de forskellige sektorer og i landene. På nuværende tidspunkt giver den retlige ramme hovedsagelig decentraliseret adgang til sådan statistisk information for videnskabelige forskningsorganer på nationalt plan. Det er derfor vigtigt at supplere med en hensigtsmæssig retlig ramme, der gør det muligt også at give videnskabelige forskningsorganer adgang til denne fortrolige statistiske information på ESCB-plan, samtidig med at der opretholdes strenge fortrolighedsforanstaltninger.

      Henstilling om:

         »RÅDETS FORORDNING
         om ændring af forordning (EF) nr. 2533/98 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »statutten«), særlig artikel 5.4,
         under henvisning til Den Europæiske Centralbanks (ECB) henstilling,
         under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
         under henvisning til udtalelse fra Kommissionen,
         under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. (XX) om europæiske statistikker,
         i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i artikel 107, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og i statuttens artikel 42, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (6) er et vigtigt element i den retlige ramme, der ligger til grund for ECB's opgaver vedrørende indsamling af statistisk information, der udføres med støtte fra de nationale centralbanker. ECB har til stadighed støttet sig på denne med henblik på udførelsen og overvågningen af den koordinerede indsamling af statistisk information, som er nødvendig for udførelsen af Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB) opgaver.

                     (2)

                     For at forordning (EF) nr. 2533/98 kan bevares som et effektivt instrument i ECB's udførelse af ESCB's opgaver vedrørende indsamling af statistisk information og sikre, at ECB fortsat kan råde over statistisk information af den nødvendige kvalitet, der dækker alle ESCB's opgaver, er det nødvendigt at revidere rækkevidden af de rapporteringskrav, som denne forordning stiller. I denne sammenhæng bør der tages hensyn ikke kun til udførelsen af ESCB's opgaver og dets uafhængighed, men også til de statistiske principper, som fastsættes i denne forordning.

                     (3)

                     Det er nødvendigt at ændre forordning (EF) nr. 2533/98, for at ECB kan indsamle den statistiske information, der er nødvendig for udførelsen af ESCB's opgaver i henhold til statutten. I overensstemmelse hermed er et af de formål, hvortil der kan indsamles statistisk information, udarbejdelse af makroprudentiel statistik med henblik på udførelsen af ESCB's funktion i henhold til traktatens artikel 105, stk. 5.

                     (4)

                     Ved fastsættelsen af rækkevidden af rapporteringskravene, der er nødvendig for udførelse af ESCB's opgaver, bør der også tage hensyn til strukturel udvikling på de finansielle markeder og til relaterede statistiske informationskrav, som var mindre fremtrædende, da forordning (EF) nr. 2533/98 blev vedtaget. Det er derfor nødvendigt at give mulighed for indsamling af statistisk information fra hele sektoren finansielle selskaber, og navnlig fra forsikringsselskaber og pensionskasser, der udgør euroområdets næststørste delsektor inden for finansielle selskaber, målt i finansielle aktiver.

                     (5)

                     For at der fortsat kan udarbejdes betalingsbalancestatistik af tilstrækkelig høj kvalitet, er det nødvendigt at præcisere de rapporteringskrav, der gælder i forbindelse med data om alle positioner og transaktioner mellem residenter i deltagende medlemsstater.

                     (6)

                     Forskere har et stigende behov for adgang til fortrolig statistisk information, som ikke er direkte identificerbar, med henblik på at analysere og gennemskue udviklingen inden for sektorerne og i landene. Det er derfor vigtigt, at ECB og de nationale centralbanker får mulighed for at give videnskabelige forskningsorganer adgang til sådan detaljeret statistisk information på ESCB-plan, samtidig med at der opretholdes strenge fortrolighedsforanstaltninger.

                     (7)

                     For at mindske rapporteringsbyrden for rapporteringsenhederne og give mulighed for effektiv udvikling, opstilling og formidling af statistikker af høj kvalitet samt korrekt udførelse af ESCB's opgaver er det nødvendigt at give mulighed for udnyttelse i videst muligt omfang af eksisterende information til opstillingen af europæiske statistikker, herunder udveksling af fortrolig statistisk information inden for ESCB.

                     (8)

                     Desuden er det vigtigt at sikre et tæt samarbejde mellem ESCB og det europæiske statistiske system (EES), især med henblik på at fremme udveksling af fortrolige data mellem de to systemer til statistiske formål, på grundlag af artikel 285 i traktaten og artikel 5 i statutten.

                     (9)

                     Europæiske statistikker udvikles, udarbejdes og formidles, både nu og fremover, af både ESCB og ESS, som dog er underlagt hver deres regelkompleks, der afspejler deres respektive styringsstrukturer. Denne forordning bør derfor finde anvendelse, for så vidt ikke andet følger af forordning (EF) nr. (XX) —

               UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
         Artikel 1
         I forordning (EF) nr. 2533/98 foretages følgende ændringer:

                     1)

                     Artikel 1, stk. 4, ændres således: udtrykket »i bilag A« erstattes af udtrykket »i Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab«.

                     2)

                     Artikel 2 ændres således:

                                 a)

                                 Stk. 1 affattes således:
                                 »1.   Med henblik på opfyldelse af ECB's statistiske rapporteringskrav har ECB i overensstemmelse med artikel 5.2 i statutten, assisteret af de nationale centralbanker, beføjelse til at indsamle statistisk information til udvikling, udarbejdelse og formidling af europæiske statistikker inden for grænserne af referencerapporteringspopulationen og af, hvad der er nødvendigt for at udføre ESCB's opgaver. Der kan navnlig indsamles information med henblik på at opfylde ECB's statistiske rapporteringskrav, herunder inden for monetær og finansiel statistik, betalings- og betalingssystemstatistik, statistik over finansiel stabilitet, betalingsbalancen og kapitalbalancen over for udlandet.«.

                                 b)

                                 Stk. 2 affattes således:
                                 »2.   I det omfang den statistiske information, der skal leveres, er nødvendig for opfyldelsen af ECB's statistiske rapporteringskrav, omfatter referencerapporteringspopulationen følgende rapporteringsenheder:

                                             a)

                                             juridiske og fysiske personer, som har hjemsted i en medlemsstat, og som falder inden for sektoren »finansielle selskaber« som defineret i ENS 95

                                             b)

                                             postgiroinstitutter

                                             c)

                                             juridiske og fysiske personer med hjemsted i en medlemsstat, i det omfang de besidder grænseoverskridende positioner eller har udført grænseoverskridende transaktioner

                                             d)

                                             juridiske og fysiske personer med hjemsted i en medlemsstat, i det omfang de har udstedt værdipapirer eller elektroniske penge

                                             e)

                                             juridiske og fysiske personer med hjemsted i en deltagende medlemsstat, i det omfang de besidder finansielle positioner over for residenter i andre deltagende medlemsstater eller har udført finansielle transaktioner med residenter i andre deltagende medlemsstater.«.

                     3)

                     Artikel 3 ændres således:

                                 a)

                                 Der indsættes følgende som første punktum:
                                 »ESCB's udvikling, opstilling og formidling af statistikker baseres på principperne om upartiskhed, objektivitet, faglig uafhængighed, omkostningseffektivitet og statistisk fortrolighed tillige med principperne om mindskelse af rapporteringsbyrden og høj produktionskvalitet.«.

                                 b)

                                 Litra a) affattes således:

                                             »a)

                                             skal anvende eksisterende statistikker i videst muligt omfang.«.

                     4)

                     Artikel 8 ændres således:

                                 a)

                                 Stk. 2 affattes således:
                                 »2.   For så vidt ikke andet er fastsat i artikel 20 i forordning (EF) nr. (xx)

                                             a)

                                             overførsel inden for ESCB af fortrolig statistisk information, der er indsamlet i henhold til artikel 5 i statutten, skal ske i) i det omfang og med den detaljeringsgrad, der er nødvendig for udførelse af de opgaver, der skal udføres gennem ESCB i henhold til traktatens artikel 105, eller ii) for så vidt denne overførsel er nødvendig for en effektiv udvikling, udarbejdelse og formidling af europæiske statistikker eller for forbedringen af disses kvalitet

                                             b)

                                             Styrelsesrådet kan træffe beslutning om indsamling og overførsel inden for ESCB, i det omfang og med den detaljeringsgrad, der er nødvendig, af fortrolig information, der oprindeligt er indsamlet til andre formål end de i artikel 5 i statutten nævnte, såfremt det er nødvendigt for en effektiv udvikling eller udarbejdelse af statistikker eller for forbedringen af disses kvalitet, og såfremt disse statistikker er nødvendige for udførelsen af ESCB's opgaver i henhold til artikel 5 i traktaten.«.

                                 b)

                                 Stk. 3 affattes således:
                                 »3.   For så vidt ikke andet er fastsat i forordning (EF) nr. (xx) skal rapporteringsenhederne informeres om, til hvilket statistisk eller andet, administrativt, formål, den statistiske information, som de har indberettet, kan anvendes. Rapporteringsenhederne har ret til at modtage oplysning om retsgrundlaget for overførsel og de indførte beskyttelsesforanstaltninger.«.

                                 c)

                                 Stk. 4 affattes således:
                                 »4.   For så vidt ikke andet er fastsat i stk. 12 i denne artikel, kan ESCB kun anvende den fortrolige statistiske information, som er blevet overført, til udførelse af ESCB's opgaver, bortset fra følgende tilfælde:

                                             a)

                                             såfremt rapporteringsenheden eller den anden juridiske eller fysiske person, enhed eller filial, der kan identificeres, udtrykkeligt har givet samtykke til brug af den nævnte statistiske information til andre formål

                                             b)

                                             til overførsel til det europæiske statistiske system (herefter »ESS«) i overensstemmelse med stk. 11

                                             c)

                                             til at give videnskabelige forskningsorganer adgang til fortrolig statistisk information, som ikke giver mulighed for direkte identifikation, og med forudgående udtrykkeligt samtykke fra den myndighed, der har leveret informationen

                                             d)

                                             for så vidt angår nationale centralbanker, såfremt den nævnte statistiske information anvendes inden for forsigtighedstilsyn eller udførelse af andre funktioner end dem, der er angivet i statutten, i henhold til artikel 14.4 i statutten.«.

                                 d)

                                 Stk. 5 affattes således:
                                 »5.   Der kan udveksles fortrolig statistisk information inden for ESCB med henblik på at give videnskabelige forskningsorganer adgang til denne information i overensstemmelse med stk. 3 og stk. 4, litra c).«.

                                 e)

                                 Stk. 8 affattes således:
                                 »8.   Denne forordning gælder, for så vidt ikke andet er fastsat i direktiv 95/46/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7).«.

                                 f)

                                 I stk. 9 erstattes de to sidste punktummer af følgende:
                                 »ECB fastlægger fælles regler og mindstestandarder for at hindre ulovlig videregivelse og uautoriseret brug af data, der overføres i henhold til stk. 1 og 2.«.

                                 g)

                                 Følgende indsættes som stk. 11, 12 og 13:
                                 »11.   For så vidt ikke andet er fastsat i nationale bestemmelser om udveksling af anden fortrolig statistisk information end information omhandlet i denne forordning, kan overførsel af fortrolig statistisk information mellem et medlem af ESCB, som har indsamlet informationen, og en ESS-myndighed finde sted, forudsat at denne overførsel er nødvendig for en effektiv udvikling, udarbejdelse og formidling eller for forbedringen af kvaliteten af europæiske statistikker inden for ESS' og ESCB's respektive kompetenceområder. Alle videreoverførsler af den første overførsel skal udtrykkeligt godkendes af det ESCB-medlem, der har indsamlet informationerne.
                                 12.   Hvis der overføres fortrolige data mellem en ESS-myndighed og et ESCB-medlem, som har indsamlet dataene, må disse data udelukkende anvendes til statistiske formål og må kun være tilgængelig for personale, der udfører statistiske opgaver inden for deres særlige arbejdsområde.
                                 13.   De i artikel 19 i forordning (EF) nr. (XX) omhandlede beskyttelsesforanstaltninger finder anvendelse på alle fortrolige data, der fremsendes mellem en ESS-myndighed og ESCB i henhold til stk. 11 og 12 og artikel 20, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. (XX). ECB offentliggør en årlig fortrolighedsrapport om de foranstaltninger, der er indført for at sikre de statistiske datas fortrolighed.«.

                     5)

                     Bilag A og B udgår.

               Artikel 2
         Denne forordning træder i kraft den [dato].
         Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.«.

      Udført i Frankfurt am Main, den 15. september 2008.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB

      (1)  EFT L 318 af 27.11.1998, s. 8.

      (2)  EFT C 246 af 6.8.1998, s. 12.

      (3)  EFT L 310 af 30.11.1996, s. 1.

      (4)  »Fællesskabsstatistikker« er en del af »europæiske statistikker«, jf. betragtningerne til forordning (EF) nr. (XX) om europæiske statistikker.

      (5)  EUT C 291 af 5.12.2007, s. 1.

      (6)  EFT L 318 af 27.11.1998, s. 8.

      (7)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.


title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Letlands opdaterede konvergensprogram, 2006-2009

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52007SC0290

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Letlands opdaterede konvergensprogram, 2006-2009  /* SEK/2007/0291 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 7.3.2007SEK(2007) 290 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Bulgariens konvergensprogram, 2006-2009(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSE1. GENEREL BAGGRUNDStabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men hovedsigtet var at gøre den mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer).Bulgarien blev medlem af EU den 1. januar 2007 og forelagde sit første konvergensprogram den 5. januar. I overensstemmelse med forordningen skal Rådet afgive en udtalelse herom på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).2. BAGGRUNDEN FOR VURDERINGEN AF PROGRAMMETSom udgangspunkt for vurderingen af budgetstrategien i konvergensprogrammet indeholder dette afsnit en kort beskrivelse af de økonomiske og budgetmæssige resultater i de seneste ti år.Bulgarien har nået en høj grad af makroøkonomisk stabilitet, som understøttes af sunde offentlige finanser. Den økonomiske vækst har været stærk og stabil, og er steget til omkring 5½ % i de seneste år, men BNP pr. indbygger (i KKS) er fortsat lavt og udgør 32,9 % af gennemsnittet for EU-25 i 2005. Der er derfor stadig meget at indhente, og dette er den altoverskyggende udfordring for Bulgarien på mellemlang og lang sigt. Beskæftigelsen er steget støt, men mens arbejdsløsheden er faldet betydeligt, ligger beskæftigelsesgraden stadig under EU-gennemsnittet. Færdigheder og geografiske paradoksproblemer hæmmer fleksibiliteten på arbejdsmarkedet, og der er stigende mangel på arbejdskraft, navnlig inden for højtkvalificerede segmenter af arbejdsmarkedet. Udvandring og et fald i fødselsraterne har bidraget til et hurtigt fald i og aldring af befolkningen. Den gennemsnitlige vækst i arbejdsproduktiviteten var forholdsvis lav i perioden 1996-2005, men er for nylig steget til næsten 4 % takket være stigende udenlandske og indenlandske investeringer. Efter indførelsen af currency board-arrangementet i 1997 blev inflationen reduceret til encifrede tal i 1999, men den inflationshæmmende proces er gået i stå i de seneste år. En meget høj vækst i låntagningen og stigende underskud over for udlandet – omend i relation til meget stor tilstrømning af udenlandske direkte investeringer – har givet anledning til bekymring over den makroøkonomiske stabilitet. Ved hjælp af et offentligt budget tæt på balance eller i overskud siden 1998 er der nået en betydelig grad af finanspolitisk konsolidering. Gældskvoten er reduceret fra over 100 % til under 30 %. Endvidere er der taget en række skridt til at imødegå de følger, som de demografiske ændringer har for pensionssystemet.Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[2] overensstemmelsen med adfærdskodeksen[3], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |-  Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Bulgariens konvergensprogram, 2006-2009RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[4], særlig artikel 9, stk. 1,under henvisning til henstilling fra Kommissionen,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:1.  Den [27. marts 2007] gennemgik Rådet Bulgariens konvergensprogram for perioden 2006-2009.2.  Bulgarien har nået en høj grad af makroøkonomisk stabilitet, som understøttes af sunde offentlige finanser. Den økonomiske vækst har været stærk og stabil, og er steget til 5½ % i de seneste år, men BNP pr. indbygger (i KKS) er fortsat lavt og udgør 32,9 % af gennemsnittet for EU-25 i 2005. Der er derfor stadig meget at indhente, og dette er den altoverskyggende udfordring for Bulgarien på mellemlang og lang sigt. Efter indførelsen af currency board-arrangementet i 1997 blev inflationen reduceret til encifrede tal i 1999, men den inflationshæmmende proces er gået i stå i de seneste år, og CPI-inflationen nåede 7,3 % i 2006.3.  I henhold til det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventes væksten i det reale BNP fortsat at ligge højt, idet den vil stige en smule fra 5,9 % i 2006 til 6,1 % i gennemsnit i resten af programperioden. Vurderet på baggrund af de disponible oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på realistiske vækstantagelser. Store skævheder over for udlandet vil imidlertid fortsat være en risikofaktor på mellemlang sigt, navnlig fordi underskuddet over for udlandet i 2006 viste sig at være højere end forventet og lå på 16 % af BNP i stedet for 14,1 % af BNP, selv om finansieringen af underskuddet har været sikret fuldt ud gennem tilstrømning af udenlandske direkte investeringer. Programmets fremskrivninger for inflationen forekommer realistiske.4.  I 2006 anslås det offentlige overskud ifølge Kommissionens prognose fra efteråret 2006 at blive 3,3 % af BNP i forhold til et mål om et afbalanceret budget i det økonomiske førtiltrædelsesprogram (PEP) fra december 2005 og et forventet overskud på 3,2 % af BNP i konvergensprogrammet. Det væsentligt bedre budgetresultat skyldes hovedsagelig højere end forventede indtægter som følge af konservative indtægtsprognoser i PEP, en højere outputvækst og en bedre skatteopkrævning. Sammenlignet med prognoserne i PEP er udgifterne desuden 1 % af BNP lavere, hvilket hovedsagelig afspejler lavere løbende udgifter.5.  Den mellemfristede budgetstrategi, der er fastlagt i konvergensprogrammet, tager sigte på at fastholde et offentligt overskud i størrelsesordenen 0,8-1,5 % af BNP for at sikre makroøkonomisk stabilitet og holdbarhed i de offentlige finanser. Der forventes en stærk finanspolitisk lempelse i 2007, hvor budgetoverskuddet vil nå 0,8 % af BNP i forhold til 3,2 % af BNP i 2006. I 2008 og 2009 vil det offentlige overskud igen stige og stabiliseres på 1,5 % af BNP. Med renteudgifter, der falder med omkring ¼ % af BNP i programperioden, forventes det primære overskud at falde fra 4½ % af BNP i 2006 til 2¼ % af BNP i 2007, før det vender tilbage til omkring 2 ¾ % af BNP i 2008 og 2009. Den finanspolitiske lempelse i 2007 vil være næsten udelukkende udgiftsstyret. Udgifterne forventes at stige med 2¾ % af BNP, og kun en del af denne stigning, nemlig ca. ¾ % af BNP, vil blive vendt i 2008. Den forventede stigning i udgifterne i 2007 vil hovedsagelig komme fra "andre udgifter" (+2½ % af BNP) og subsidier (+½ % af BNP). Stigningen i "andre udgifter" afspejler Bulgariens bidrag til EU (1¼ % af BNP), en stigning i udgifterne vedrørende EU's strukturfondsprojekter (¼ % af BNP), som vil blive fuldstændig dækket af højere indtægter fra EU-tilskud, og en stigning i "andre løbende udgifter" (1 % af BNP). De planlagte reduktioner i selskabs- og personskatterne i 2007 forventes at blive næsten fuldstændig opvejet af en bedre overholdelse af skattelovgivningen og en bedre opkrævning af skatter. De samlede indtægter vil derfor forblive næsten konstante (i procent af BNP) i programperioden. Programmet viser også, at selv om der i budgettet for 2007 forventes et offentligt overskud på 0,8 % af BNP, vil der under budgetgennemførelsen rent faktisk blive sigtet mod et højere overskud på 2 % af BNP. Dette vil ske på grundlag af bestemmelser i finansloven, ifølge hvilke 10 % af de budgetterede løbende primære udgifter kun må gives ud, hvis underskuddet over for udlandet ikke øges yderligere. Budgetmålene er opjusteret betydeligt i forhold til det økonomiske førtiltrædelsesprogram fra 2005, hvilket afspejler betydelige merindtægter i 2006 med afsmittende virkninger i de efterfølgende år og en smule mere gunstige udsigter for outputvæksten.6.  Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo renset for engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, vil ifølge planen falde fra omkring 3¼ % af BNP i 2006 til 1 % i 2007 for derefter igen at stige til omkring 2 % af BNP i 2008 og 2009. Hvis der opnås et højere nominelt overskud på 2 % af BNP i 2007 under budget-gennemførelsen, jf. det mål, der er beskrevet i programmet, vil tilpasningen blive mere jævn. Den mellemfristede målsætning for budgetstillingen, der præsenteres i programmet, er et afbalanceret budget i strukturelle termer, som forventes fastholdt med en stor margen i hele programperioden. Da den mellemfristede budgetmålsætning er mere krævende end den laveste benchmark (et anslået underskud på ca. 1¼ % af BNP), skulle opfyldelsen af den give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede budgetmålsætning er mere krævende, end hvad gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt stiller krav om.7.  Budgetresultatet i 2007 kunne være bedre end forventet i programmet, mens usikkerhedsmomenterne i forbindelse med budgetfremskrivningerne i 2008 og 2009 i det store og hele synes at være afbalancerede. I betragtning af de gode resultater med hensyn til at overholde budgetmålene og bestemmelserne i finansloven for 2007 om begrænsning af udgifterne under budgetgennemførelsen, forekommer et højere overskud for 2007 at være realistisk, selv om indtægtsfremskrivningerne for 2007 kan indebære visse risici for en nedgang, idet faldende indtægter som følge af skattesænkninger måske ikke opvejes fuldstændigt af en bedre overholdelse af lovgivningen og en bedre skatteopkrævning. Selv om der ikke er angivet nogen nærmere oplysninger om tilpasningsstrategien fra 2008, forekommer budgetmålene indtil udgangen af programperioden stort set at være realistiske, forudsat at der i 2007 opnås et bedre budgetresultat end det i øjeblikket forventede.8.  På baggrund af denne risikovurdering indebærer budgetstillingen i programmet, at den mellemfristede budgetmålsætning fastholdes med en stor margen i hele programperioden. Den giver desuden en tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving gennem programperioden. Den finanspolitiske stilling, der er angivet i programmet, kunne vise sig at være procyklisk under økonomiske opgangstider i 2007. Dette vil ikke være helt i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. Der forventes især økonomiske opgangstider i 2007, når den strukturelle saldo efter planen falder med omkring 2¼ % af BNP i henhold til programmet og med 1½ % ifølge Kommissionens prognose fra efteråret 2006.9.  Den offentlige bruttogæld anslås at have nået 25¼ % af BNP i 2006, hvilket er et godt stykke under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Ifølge programmet forventes gældskvoten at falde med 4 procentpoint i programperioden.10.  Uden langsigtede prognoser for de aldersrelaterede udgifter, baseret på fælles makroøkonomiske antagelser fra EPC/Kommissionen, er det ikke muligt at vurdere virkningen af befolkningens aldring i Bulgarien på et sammenligneligt og solidt grundlag, således som det i øjeblikket sker for de andre medlemsstater, hvor der foreligger fremskrivninger på dette grundlag. Det kan imidlertid ikke udelukkes, at aldringen har en betydelig indvirkning på udgifterne som følge af den nuværende demografiske struktur. Den oprindelige budgetstilling, med et stort strukturelt overskud, bidrager væsentligt til at stabilisere gælden, før der tages hensyn til den langsigtede budgetmæssige virkning af aldringen. Fastholdelse af store primære overskud på mellemlang sigt vil bidrage til at begrænse risiciene for de offentlige finansers holdbarhed.11.  Programmets budgetstrategi er delvis i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som udgør en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Således er den finanspolitiske stilling i 2007 ifølge programmet procyklisk i økonomiske opgangstider og risikerer at forværre det allerede høje overskud over for udlandet. Hertil kommer, at selv om der er taget skridt til at forbedre pensionssystemets holdbarhed på lang sigt, præsenteres der meget få konkrete foranstaltninger til at forbedre effektiviteten af de offentlige udgifter, navnlig for så vidt angår udgifter på sundhedsområdet, hvor der er tilbagevendende problemer med overvågningen og kontrollen af udgifterne og kvaliteten af de ydede tjenester.12.  Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, har programmet visse mangler i de krævede og frivillige data[5].Den samlede konklusion er, at den mellemfristede budgetstilling er sund, og at budgetstrategien er et godt eksempel på en finanspolitik, der føres i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. Den planlagte reduktion af budgetoverskuddet under økonomiske opgangstider i 2007 kunne imidlertid vise sig at medføre en procyklisk finanspolitik og kunne øge de eksisterende skævheder over for udlandet.På baggrund af ovenstående vurdering opfordres Bulgarien til at:i) nå et højere budgetoverskud i 2007 end planlagt på nuværende tidspunkt og fastholde en stærk stilling derefter for at fremme makroøkonomisk stabilitet og begrænse det store overskud over for udlandetii) yderligere styrke effektiviteten af de offentlige udgifter, navnlig gennem en reform af sundhedssystemet.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger 12Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på basis af oplysningerne i programmet. |3Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. |4Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i programmet. |5Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i Kommissionens prognose fra efteråret 2006. |6Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 5,8 %, 6,3 %, 6,4 % og 6,7 % i perioden 2005-2008. |[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender (2006), "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.[3] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.[4] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] Der mangler bl.a. data for arbejdsmarkedet om antallet af arbejdstimer og visse oplysninger om holdbarheden på lang sigt.


title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Danmarks opdaterede konvergensprogram, 2001-2005

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Kommissionens henstilling af 11. august 2006 om spredningsbegrænsende programmer til begrænsning af yderligere spredning af Diabrotica virgifera Le Conte i områder i Fællesskabet, hvor forekomsten heraf er bekræftet

text:
               17.8.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 225/30

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 11. august 2006
   om spredningsbegrænsende programmer til begrænsning af yderligere spredning af Diabrotica virgifera Le Conte i områder i Fællesskabet, hvor forekomsten heraf er bekræftet
   (2006/565/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER —
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I Kommissionens beslutning 2003/766/EF af 24. oktober 2003 om hasteforanstaltninger mod spredning inden for EF af Diabrotica virgifera Le Conte (1) (skadegøreren) fastlægges restriktioner for dyrkning af majs i områder, som tidligere har været erklæret fri for skadegøreren, men hvor skadegøreren er fundet, samt i områder, hvor skadegøreren allerede er etableret.

               (2)

               I henhold til artikel 4a, stk. 2, i beslutning 2003/766/EF, kan medlemsstaterne hvert år gennemføre spredningsbegrænsende programmer i de angrebne zoner og i deres nærhed for at begrænse spredningen af skadegøreren fra de angrebne zoner til områder, som er fri for skadegøreren.

               (3)

               For at fremme samordningen af disse spredningsbegrænsende programmer bør der opstilles tekniske retningslinjer.

               (4)

               De spredningsbegrænsende programmer bør fastlægges ud fra sunde videnskabelige principper, skadegørerens biologi, angrebets omfang og det særlige produktionssystem, hvori majs indgår i den pågældende medlemsstat.

               (5)

               Ved udarbejdelsen af de tekniske retningslinjer er der taget hensyn til de officielle ansvarlige organers arbejde og erfaringer i medlemsstaterne med hensyn til kontrol med skadegøreren.

               (6)

               De i denne henstilling fastsatte tekniske retningslinjer er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Plantesundhed —

         HENSTILLER:

               1)

               Den nøjagtige afgrænsning af de angrebne zoner, der er nævnt i artikel 4a, stk. 1, i beslutning 2003/766/EF, bør fastlægges ud fra sunde videnskabelige principper, skadegørerens biologi, angrebets omfang og det særlig produktionssystem, hvori majs indgår i den pågældende medlemsstat.
               Afgrænsningen af de angrebne zoner bør tages op til revision, når der i mindst to på hinanden følgende år er opnået ensartede resultater med hensyn til fraværet eller forekomsten af skadegøreren i de undersøgelser, der er nævnt i artikel 2 i beslutning 2003/766/EF.

               2)

               Med henblik på gennemførelsen af de spredningsbegrænsende programmer, der er nævnt i artikel 4a, stk. 2, i beslutning 2003/766/EF, bør medlemsstaterne tage udgangspunkt i følgende:

                           a)

                           Foranstaltninger til begrænsning af spredningen af skadegøreren fra de angrebne zoner til områder, som er fri for skadegøreren (spredningsbegrænsende foranstaltninger). De bør indføres i en zone (den spredningsbegrænsende zone), som bør strække sig mindst 10 km ind i den angrebne zone og mindst 30 km ind i den ikke-angrebne zone.
                           I den spredningsbegrænsende zone bør medlemsstaterne sikre, at der på majsmarker:

                                       —

                                       praktiseres sædskifte, så der i to på hinanden følgende år kun dyrkes majs én gang, eller

                                       —

                                       praktiseres sædskifte, så der i tre på hinanden følgende år kan dyrkes majs to gange, og at det ved hjælp af et lokalt system til forudsigelse af skadegørerens udvikling sikres, at mindst en af disse majsafgrøder først sås efter larvernes forekomst, eller

                                       —

                                       praktiseres sædskifte, så der i tre på hinanden følgende år kan dyrkes majs to gange, hver gang kombineret med effektiv insekticidbehandling mod voksne skadegørere eller andre foranstaltninger eller behandlinger, der resulterer i et tilsvarende niveau for kontrol med skadegøreren.

                           b)

                           Foranstaltninger baseret på skadedyrsbekæmpelse i hele den øvrige del af den angrebne zone for at mindske mulighederne for yderligere spredning af skadegøreren og sikre en bæredygtig produktion af majs (bekæmpelsesforanstaltninger).

                           c)

                           Den ikke-angrebne del af den spredningsbegrænsende zone bør nøje overvåges ved hjælp af dertil egnede kønsferomonfælder, idet der tages hensyn til de lokale forhold og den spredningsbegrænsende zones karakteristika.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. august 2006.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 275 af 25.10.2003, s. 49. Ændret ved beslutning 2006/564/EF (se side 28 i denne EUT).


Avis juridique important

|

52004SC0808

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Maltas konvergensprogram, 2004-2007  /* SEK/2004/0808 endelig udg. */

Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Maltas konvergensprogram, 2004-2007(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSERådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillingen samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [1] fastsætter, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. dem, der ikke har indført den fælles valuta, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen med henblik på periodisk multilateral overvågning i henhold til traktatens artikel 99.[1]  EFT L 209 af 2.8.1997. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htmI overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet undersøge hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det ved traktatens artikel 114 nedsatte udvalg (Det Økonomiske og Finansielle Udvalg). På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive en udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne forelægge årlige opdaterede konvergensprogrammer, som også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.De ti lande, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, er omfattet af en dispensation og deltager derfor endnu ikke i den fælles valuta. De har forpligtet sig til at forelægge deres konvergensprogrammer inden den 15. maj 2004 og en første opdatering ved udgangen af 2004.Det første maltesiske konvergensprogram for perioden 2004-2007 blev forelagt den 21. maj 2004. Kommissionens tjenestegrene har foretaget en teknisk vurdering af dette program under hensyntagen til resultaterne af prognoserne fra foråret 2004 og "adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form" [2] samt de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om bedre samordning af finanspolitikken [3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:[2]  Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form som godkendt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.[3]  KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.Det første maltesiske konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007, blev forelagt den 21. maj 2004. Programmet giver udtryk for landets hensigt om at gå ind i den sidste fase af ØMU, så snart landet overholder konvergenskriterierne. Programmet sigter mod at opnå en holdbar økonomisk vækst og en høj og stabil beskæftigelse, der skal føre til virkelig konvergens. Til dette formål bygger den politiske strategi på en genopretning af finanspolitisk balance på et holdbart niveau på mellemlang sigt og på at sikre stabilitet i den eksterne sektor.Konvergensprogrammet er kun delvis i overensstemmelse med datakravene i adfærdskodeksen. Især er de statistiske oplysninger ikke helt i overensstemmelse med ENS95-standarderne. BNP og dets komponenter er beregnet i overensstemmelse med nationalregnskabssystemet fra 1993 (ENS 1993), mens de finanspolitiske forholdstal er baseret på nominelt BNP efter ESA95. Derfor er der ikke direkte sammenlignelighed mellem de forskellige dele af programmet.Det offentlige underskud steg til 6,5 % af BNP i 2003 (eksklusive 3,2 % af BNP som følge af engangsoperationer), over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, mens gældskvoten steg til 72 % af BNP, over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Kommissionen indledte proceduren vedrørende uforholdsmæssigt stort underskud over for Malta den 12. maj 2004 med vedtagelsen af en rapport i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 3. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav sin udtalelse om Kommissionens rapport den 25. maj. Den 5. juli forventes Rådet på grundlag af to henstillinger fra Kommissionen at træffe beslutning om, at der er et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta, og at fremsætte henstillinger om, at Malta skal gøre en ende på denne situation.Konvergensprogrammet udgør en betydelig revision af vækstraten for det reale BNP for 2003 (SNA93). I modsætning til en skønnet vækstrate i faste priser på 0,4 % som forudset i Kommissionens prognose fra foråret 2004, viser programmet et fald på 1,7 % af BNP i faste priser. Ifølge programmet skyldes tilbagegangen i 2003 et uventet fald i eksporten med 2,2 % i faste priser, kombineret med en stigning på 6,4 % i den samlede import, også i faste priser. Det private forbrug steg kun med 0,3 %, mens det offentlige forbrug som følge af en ekspansiv finanspolitik steg med 6,0 %. De faste bruttoinvesteringer steg med 21,2 %. Så stor en stigning afspejler imidlertid faktisk det lave investeringsniveau i 2002, hvor den maltesiske regering solgte et luftfartøj. Parallelt med det kraftige fald i aktiviteten faldt beskæftigelsen med 0,8 %. Inflationen faldt til 1,3 % i 2003 som følge af en svag indenlandsk efterspørgsel og den ringe effekt på priserne af faldet i den maltesiske lires værdi i forhold til euroen. Efter en drastisk revision af vækstraten for BNP i faste priser for 2003 er scenariet på mellemlang sigt som skitseret i programmet for 2004 og 2005 noget mere forsigtigt end Kommissionens prognose fra efteråret 2004.Maltas regering har forpligtet sig til at opnå en sund offentlig finansstilling på mellemlang sigt. Det offentlige underskud skulle falde fra 5,2 % af BNP i 2004 til 2,3 % i 2006 og 1,4 % i 2007, et godt stykke under 3 %-referenceværdien, men stadig ikke i overensstemmelse med målet om en budgetstilling tæt på balance. Den strategi, der er redegjort for i programmet, er baseret på udgiftskontrol og rationalisering, suppleret på indtægtssiden ved at forbedre skatteadministrationen for at undgå skatteunddragelse. En del af tilpasningen forventes at komme fra en større vækst i BNP i løbende priser. Det er værd at bemærke, at mens tilpasningen synes at være i overensstemmelse med de forventede vækstrater i det nominelle BNP, beregnet på grundlag af SNA93, forekommer vækstraterne i det nominelle BNP på grundlag af ENS95 at være for højt sat, hvilket kunne føre til et for lavt skøn af den offentlige gældskvote.Budgetmålene i konvergensprogrammet er noget mere ambitiøse end i det økonomiske førtiltrædelsesprogram (PEP) for 2003, som var baseret på et noget mere gunstigt vækstscenario. Mens der i PEP blev kalkuleret med et offentligt underskud i 2006 på 3,4 % af BNP, dvs. over BNP-referenceværdien på 3 %, er det tilsvarende tal i konvergensprogrammet 1,1 procentpoint lavere, 2,3 % af BNP, hvilket synes at indebære en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud frem til 2006.I løbet af programperioden forventes de samlede indtægter at falde fra 45,3 % af BNP i 2004 til 43,0 % af BNP i 2007, mens de offentlige udgifter skulle falde fra 50,5 % af BNP i 2004 til 44,4 % i 2007. Tilpasningen vil ske både med hensyn til løbende udgifter og kapitaludgifter. De løbende udgifter skulle blive reduceret med 3 procentpoint af BNP, fra 39 % af BNP i 2004 til 36 % af BNP i 2007. Selv om kapitaludgifterne skulle blive reduceret med næsten 40 % mellem 2004 og 2007, forventes målet på 4,1 % af BNP ved udgangen af perioden stadig at ligge et godt stykke over EU-gennemsnittet. Den drastiske beskæring af udgifterne er grundlaget for den betydelige forbedring, der forventes for den primære saldo, fra et underskud på 1,4 % af BNP i 2004 til et overskud på 2,2 % i 2007.I programmet overvejes der alternative antagelser for rentesatser og for den eksterne efterspørgsel, og virkningen heraf på budgetmålene vurderes. En stigning på et procentpoint i rentesatserne mellem 2004 og 2007 skønnes at få en marginal indvirkning på både vækst (0,1 %) og underskud (0,3 %) af BNP. Et yderligere procentpoint i vækstraten for den eksterne efterspørgsel ville forbedre underskuddet med 0,4 % ved udgangen af programperioden.Den offentlige bruttogæld steg med mere end 10 procentpoint af BNP i 2003, hvilket bragte gældskvoten op på hele 72 % af BNP fra 61,7 % året før. Stigningen skyldes i vid udstrækning de budgetomkostninger, der er forbundet med omstruktureringen af skibsværfterne. Ifølge programmet skulle gældskvoten i det store og hele holde sig konstant i 2004 og 2005, og den forventes af falde til lige over 70 % i 2006 og 2007. Disse programfremskrivninger for 2004 og 2005 står i kontrast til det mere forsigtige scenario, der blev præsenteret i Kommissionens prognose fra foråret 2004 [4], hvor gældskvoten forventes at forværres yderligere med næsten 4 procentpoint af BNP indtil 2005. Denne forskel forklares ved et højere primært underskud i 2004 og stock-flow-justeringen i 2004 og 2005. Den faldende gældskvote i programmet for årene 2006 og 2007 forklares ved et stigende primært overskud og et stigende bidrag fra væksten i det nominelle BNP. Desuden er der i programmet forudset en reduktion på omkring 2 procentpoint af BNP, som kan tilskrives privatiseringsprovenuet mellem 2004 og 2006.[4]  Kommissionens prognose udarbejdes på grundlag af en antagelse om uændret politik for 2004 og 2005.Programmet henviser, om end ikke i detaljer, til regeringens strukturreformplaner, herunder privatisering og omstrukturering af offentlige virksomheder. Der er imidlertid ikke nogen aftale om reform af sundheds- og pensionssystemet. Programmet redegør ikke nærmere for de budgetmæssige virkninger af denne reformagenda.Malta står over for risikoen for manglende balance på budgettet på grund af de forventede omkostninger ved en aldrende befolkning. Sikringen af et tilstrækkeligt stort overskud på den primære saldo på mellemlang sigt samt gennemførelsen af foranstaltninger for yderligere at lægge en bremse på de aldersrelaterede udgifter, specielt sundhedsudgifterne, er af afgørende betydning for at tilvejebringe holdbare offentlige finanser.Tabel 1: Sammenligning af de centrale makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser>TABELPOSITION>På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling til Rådets udtalelse om Maltas konvergensprogram og fremsender den til Rådet.Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Maltas konvergensprogram, 2004-2007RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [5], særlig artikel 9, stk. 3,[5]  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende webstedhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htmunder henvisning til Kommissionens henstilling,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:Den [5. juli] 2004 gennemgik Rådet Maltas konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007. Programmet er i det store og hele i overensstemmelse med datakravene i den reviderede "adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form". Især er oplysningerne for BNP og dettes komponenter ikke fuldt ud i overensstemmelse med ESA95-standarderne. Dette vanskeliggør sammenlignelighed mellem de forskellige dele af programmet.Den budgetstrategi, der ligger til grund for programmet, tager sigte på at mindske det offentlige underskud til under 3 % af BNP allerede i 2006, med følgende mellemliggende mål: 5,2 % af BNP i 2004, 3,7 % i 2005 og 2,3 % af BNP i 2006 for at nå 1,4 % ved udgangen af programperioden. Der forudses i programmet en betydelig forbedring af den primære balance, som forventes at vende fra et underskud på 1,4 % af BNP i 2004 til et overskud på 2,2 % i 2007. Parallelt hermed forudser programmet, at man kan vende den opadgående tendens i gældskvoten i 2005, så den ender på 70,4 % ved udgangen af programperioden.Budgetstrategien understøttes af en pakke af foranstaltninger, der tager sigte på at kontrollere og rationalisere forbruget og på indtægtssiden at forhindre skatteunddragelse. På udgiftssiden er der især regnet med en nedskæring af det løbende forbrug med 3 procentpoint af BNP i kraft af en inddæmning af væksten i de offentlige lønninger og en gradvis udfasning af subsidier til værftsindustrien. Kapitaludgifterne forventes også at falde med mere end 2,5 procentpoint af BNP i løbet af programperioden. De offentlige investeringer vil imidlertid stadig ligge over 4 % af BNP.På grundlag af de aktuelt foreliggende oplysninger synes det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, at afspejle troværdige vækstantagelser. Der er imidlertid en vis usikkerhed, da der muligvis er foretaget et for højt skøn over det nominelle BNP ifølge ESA95, og som følge af risikoen for udefra kommende chokvirkninger for den maltesiske økonomi.Selv om der i programmet er forudset en nedbringelse af underskuddet til under 3 %-referenceværdien i 2006 med et efterfølgende yderligere fald, er disse mål ikke i overensstemmelse med målet om en budgetstilling tæt på balance i løbet af programperioden.Konsolideringsplanerne er noget ambitiøse, selv om realiseringen heraf ser ud til at være inden for rækkevidde, når man tager det spillerum i betragtning, der opstår ved afslutningen af visse investeringsprojekter. De potentielle virkninger af den seneste revision af væksttallet for det reale BNP for 2003 indebærer også visse risici. Derfor vil den budgetpolitiske målsætning i programmet måske ikke være tilstrækkelig til at mindske underskuddet til under underskudsgrænsen på 3 % af BNP senest i 2006. Desuden vil udviklingen i gældskvoten sandsynligvis være mindre gunstig end forudset i betragtning af disse risici.Malta står over for risikoen for manglende balance på budgettet på grund af de forventede omkostninger ved en aldrende befolkning. Sikringen af et tilstrækkelig stort overskud på primærsaldoen på mellemlang sigt samt gennemførelsen af foranstaltninger til yderligere at lægge en bremse på de aldersrelaterede udgifter, specielt sundhedsudgifter, er af afgørende betydning for at tilvejebringe holdbare offentlige finanser.Den [5. juli] 2004 fastslog Rådet på grundlag af Kommissionens henstillinger, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta, jf. traktatens artikel 104, stk. 6, og rettede henstillinger i henhold til traktatens artikel 104, stk. 7, til Malta med henblik på at bringe denne situation til ophør, i hvilke Rådet gav finanspolitiske råd.Centrale fremskrivninger i Maltas konvergensprogram>TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

32001H0205

Rådets henstilling af 12. marts 2001 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) for regnskabsåret 1999

EF-Tidende nr. L 073 af 15/03/2001 s. 0035 - 0035

Rådets henstillingaf 12. marts 2001om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) for regnskabsåret 1999(2001/205/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,som henviser til tredje AVS-EØF-konvention, undertegnet den 8. december 1984 i Lomé,som henviser til Rådets afgørelse 86/283/EØF af 30. juni 1986 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Økonomiske Fællesskab(1),som henviser til den interne aftale om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand(2), undertegnet den 19. februar 1985 i Bruxelles, ændret ved afgørelse 86/281/EØF(3), særlig artikel 29, stk. 3,som henviser til finansforordningen af 11. november 1986 vedrørende Den Sjette Europæiske Udviklingsfond(4), særlig artikel 66-73,som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 1999 vedrørende transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) samt Revisionsrettens beretning vedrørende regnskabsåret 1999 med Kommissionens tilhørende svar(5),som tager i betragtning, at Europa-Parlamentet i henhold til artikel 29, stk. 3, i den interne aftale meddeler Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af Den Europæiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) efter henstilling fra Rådet, ogsom tager i betragtning, at Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under Den Europæiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) i regnskabsåret 1999 har været tilfredsstillende,HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) for regnskabsåret 1999.Udfærdiget i Bruxelles, den 12. marts 2001.På Rådets vegneB. RingholmFormand(1) EFT L 175 af 1.7.1986, s. 1.(2) EFT L 86 af 31.3.1986, s. 210.(3) EFT L 178 af 2.7.1986, s. 13.(4) EFT L 325 af 20.11.1986, s. 42.(5) EFT C 342 af 1.12.2000, s. 205.


Avis juridique important

|

31979K0496

Kommissionens henstilling nr. 496/79/EKSF af 13. marts 1979 om indførelse af midlertidig antidumpingtold på pladeemner i ruller, af jern og stål, med oprindelse i Grækenland

EF-Tidende nr. L 065 af 15/03/1979 s. 0016 - 0017

++++   ( 1 ) EFT nr . L 114 af 5 . 5 . 1977 , s . 6 .   ( 2 ) EFT nr . L 352 af 31 . 12 . 1977 , s . 13 .   ( 3 ) EFT nr . L 21 af 30 . 1 . 1979 , s . 14 .   ( 4 ) Jf . Kommissionens meddelelse af 31 . 12 . 1977 om basispriserne for visse jern - og staalprodukter ( EFT nr . L 353 af 31 . 12 . 1977 , s . 1 ) , som aendret ved meddelelse af 1 . 4 . 1978 ( EFT nr . L 87 s . 4 ) , 13 . 5 . 1978 ( EFT nr . L 126 s . 5 ) , 5 . 7 . 1978 ( EFT nr . L 183 s . 3 ) og 30 . 12 . 1978 ( EFT nr . L 372 , s . 2 ) .   ( 5 ) EFT nr . C 311 af 29 . 12 . 1978 , s . 4 .   ( 6 ) EFT nr . C 19 af 24 . 1 . 1979 , s . 10 .  KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr . 496/79/EKSF  af 13 . marts 1979  om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa pladeemner i ruller , af jern og staal , med oprindelse i Graekenland  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER RETTER _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 74 og 86 ,  under henvisning til Kommissionens henstilling 77/329/EKSF om beskyttelse mod dumping , praemier eller subventioner fra lande , der ikke tilhoerer Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab ( 1 ) , som aendret ved henstilling nr . 3004/77/EKSF ( 2 ) , og 158/79/EKSF ( 3 ) , saerlig artikel 15 og 19 ,  under henvisning til udtalelse fra det raadgivende udvalg , som er nedsat i henhold til henstilling 77/329/EKSF , og  ud fra foelgende betragtninger :  Kommissionen har offentliggjort basispriser ( 4 ) , som er fastsat paa grundlag af laveste normale priser eller produktionsomkostninger i det eller de leverandoerlande , hvor konkurrencevilkaarene er normale , og som omfatter transport - og forsikringsomkostninger samt fortoldning ;  da Kommissionen har modtaget en klage fra Faellesskabets producenter , og da den har konstateret , at de graeske eksportoerer og eksportoererne i andre lande , der leverer de i artikel 1 i denne henstilling naevnte produkter , foerer er underbudspolitik i forhold til disse basispriser , samt at dette medfoerer en betydelig skade , har den indledt antidumpingprocedurer vedroerende de paagaeldende produkter med oprindelse i Graekenland ( 5 ) og i de vaesentligste leverandoerlande ( 6 ) ;  for de vaesentligste leverandoerer , bortset fra de graeske leverandoerer , har der vaeret tale enten om indgaaelse af arrangementer med Faellesskabet om handelen med jern - og staalprodukter eller om antidumpingtold ;  Kommissionen har konstateret , at prisen ved import i Faellesskabet af de paagaeldende produkter med oprindelse i Graekenland ligger under de basispriser , som Kommissionen har offentliggjort for disse produkter ; det fremgaar derfor af en foreloebig undersoegelse af kendsgerningerne , at der finder dumping sted ;  med hensyn til den skadelige indvirkning paa Faellesskabets produktion fremgaar det af de beviser , der er forelagt Kommissionen , at medens Faellesskabets import af de paagaeldende produkter er steget fra i alt 1 180 000 tons i 1974 til 772 000 tons i foerste halvdel af 1978 , er importen med oprindelse i Graekenland , Japan , Oestrig , Australien , Bulgarien , Syafrika , Sydkorea , Tjekkoslovakiet , Ungarn , Rumaenien , Polen og Finland steget fra ca . 882 000 tons til 582 000 i samme periode ; den samlede import i Faellesskabet repraesenterer dermed en markedsandel paa 12 % og importen med oprindelse i Graekenland og de oevrige ovennaevnte lande en markedsandel paa 9 % ;  de graeske produkters indtraengen paa faellesskabsmarkedet er steget kraftigt ; hvad isaer angaar Italien , hvis produktion tegner sig for en stor del af Faellesskabets produktion , er den steget fra 0,2 % i 1974 til ca . 4,5 % i 1978 ;  desuden befinder Faellesskabets jern - og staalindustri sig i en krisesituation praeget af afskedigelser og arbejdstidnedsaettelse i de beroerte virksomheder svarende til et fald i antallet af beskaeftigede fra 780 000 til 675 000 mellem 1974 og 1978 ; endelig er der inden for jern - og staalindustrien konstateret nedsat fortjeneste eller alvorlige tab i de fleste af de beroerte virksomheder ;  prisen ved import i Faellesskabet af de paagaeldende produkter med oprindelse i Graekenland er vaesentligt lavere end den af Kommissionen indfoerte laveste salgspris i Faellesskabet for de tilsvarende produkter fremstillet af den europaeiske industri ; denne underbydning forhindrer de europaeiske producenter i at opnaa normale priser og forstyrrer ligevaegten i hele prissystemet baade for de europaeiske producent er og producenterne i de andre leverandoerlande , som har indgaaet arrangementer om handelen med jern - og staalprodukter ; denne import volder derfor , eller truer med at volde , alvorlig skade for Faellesskabets producenter eller stoerstedelen af dem ;  en medlemsstat har anmodet om oejeblikkelig indgriben ;  i betragtning af den alvorlige situation , som Faellesskabets jern - og staalindustri befinder sig i , er det af hensyn til Faellesskabets interesser noedvendigt omgaaende at gribe ind ;  det paahviler Kommissionen med forbehold af resultatet af den undersoegelse , der er indledt i henhold til artikel 11 i henstilling 77/329/EKSF , omgaaende at traeffe beslutning om at anvende midlertidige foranstaltninger i form af indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa import af de paagaeldende produkter med oprindelse i Graekenland med en sats svarende til forskellen mellem den af Kommissionen offentliggjorte basispris for disse produkter og prisen ved import i Faellesskabet _  FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  1 . En midlertidig antidumpingtold paalaegges foelgende produkter med oprindelse i Graekenland : pladeemner i ruller , af jern og staal , pos . 73.08 i den faelles toldtarif , NIMEXE-nummer 73.08-01 til 49 .  2 . Denne told er lig med forskellen mellem den faktiske kontraherede pris ( basispris plus tillaeg ) fastsat " franko graense , fortoldet " , og den seneste faktiske pris ( basispris plus tillaeg ) , som Kommissionen har offentliggjort for disse produkter ved deres overgang til fri omsaetning i Faellesskabet .  3 . Toldbeloebet boer imidlertid nedsaettes i det omfang , importoeren over for de kompetente nationale myndigheder godtgoer , at den i stk . 2 naevnte prisforskel skyldes en lavere vaerdi som foelge af , at varernes kvalitet er ringere end den ringeste kvalitet , som er beskrevet i Kommissionens seneste offentliggoerelse af basispriser .  4 . Antidumpingtolden opkraeves efter samme fremgangsmaade som anden told .  Artikel 2  Indfoerselen af de i artikel 1 naevnte produkter til fri omsaetning i Faellesskabet er betinget af , at der stilles et beloeb som sikkerhed svarende til den midlertidige told .  Artikel 3  Denne henstilling meddeles medlemsstaterne .  Den traeder i kraft for hver enkelt medlemsstat paa datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 13 . marts 1979 .  Paa Kommissionens vegne  Antonio GIOLITTI  Medlem af Kommissionen


title: Kommissionens henstilling nr. 787/79/EKSF af 20. april 1979 om ophævelse af den midlertidige antidumpingtold på importen af visse jern- og stålprodukter med oprindelse i Spanien

text:
 21 . 4. 79                                  De Europæiske Fællesskabers Tidende                                Nr. L 99 /31
                                 KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr. 787/79/ EKSF
                                                      af 20 . april 1979
               om ophævelse af den midlertidige antidumpingtold på importen af visse jern
                                         og stålprodukter med oprindelse i Spanien
 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE                                    nr. 433/79/ EKSF pa importen af profiler, herunder
 FÆLLESSKABER RETTER —                                             U-, I- og H-profiler, af jern og stål, kun varmtvalsede
                                                                   eller strengpressede, og plader af jern og stål, ikke elek
 under henvisning til traktaten om oprettelse af Det               triske, kun varmtvalsede, af tykkelse 2 mm og derover,
 europæiske Kul - og Stålfællesskab, særlig artikel 74,            med oprindelse i Spanien, ophæves med virkning fra
 under henvisning til Kommissionens henstilling 77/                den 11 . april 1979 for leverancer med oprindelse i og
 329/EKSF af 15. april 1977 om beskyttelse mod dum                importeret fra Spanien . Tolden opretholdes dog for
 ping, præmier eller subventioner fra lande, der ikke til         leverancer med oprindelse i Spanien men afsendt fra
 hører Det europæiske Kul - og Stålfællesskab ('), som             andre tredjelande.
 ændret ved henstilling nr. 3004/77/EKSF (2) og nr.
 1 58/79/ EKSF (3), særlig artikel 15 og 19,                       Ingen anden antidumpingtold eller lignende foranstalt
                                                                   ninger vil finde anvendelse på importen af jern - og
 under henvisning til udtalelse fra Det rådgivende Ud             stålprodukter henhørende under EKSF-traktaten og
valg nedsat i henhold til henstilling 77/329/EKSF, og              med oprindelse i Spanien, medmindre Kommissionen
 ud fra følgende betragtninger :                                   retter anden henstilling herom .
Ved henstilling nr. 267/79/EKSF (4) og nr. 433/79/
 EKSF (5) har Konfcnissionen indført en midlertidig                                        Artikel 2
antidumpingtold på importen af visse jern- og stålpro
 dukter med oprindelse i Spanien ;
                                                                   Denne henstilling meddeleles medlemsstaterne.
siden da er der opnået visse ordninger mellem Fælles
skabet og Spanien , hvad angår handelen med jern - og              Den træder i kraft for hver medlemsstat på datoen for
stålprodukter, men disse ordninger omfatter kun di                offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Ti
 rekte import ;                                                    dende.
disse ordninger, som Kommissionen anser for accepta
ble, gør det muligt fra de pågældende ordningers
 ikrafttræden at ophæve den midlertidige antidumping
told på direkte import —                                           Udfærdiget i Bruxelles, den 20 . april 1979 .
FØLGENDE HENSTILLING :
                                                                                På Kommissionens vegne
                            Artikel 1
                                                                                Finn GUNDELACH
 Den midlertidige antidumpingtold, der blev indført
ved Kommissionens henstilling nr. 267/79/ EKSF og                                                Næstformand
(') EFT  nr. L 114 af 5. 5 . 1977, s. 6 .
(J) EFT  nr. L 352 af 31 . 12. 1977, s. 13.
(>) EFT  nr. L 21 af 30 . 1 . 1979, s . 14.
(") EFT  nr. L 37 af 13 . 2. 1979, s. 21 .
(5) EFT  nr. L 53 af 3 . 3 . 1979, s. 21 .


title: Rådets henstilling af 12. juli 2011 om Letlands nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Letlands opdaterede konvergensprogram for 2011-2014

text:
               21.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 215/8

         RÅDETS HENSTILLING
   af 12. juli 2011
   om Letlands nationale reformprogram for 2011 og med Rådets udtalelse om Letlands opdaterede konvergensprogram for 2011-2014
   2011/C 215/03
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 3,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 20. januar 2009 vedtog Rådet afgørelse 2009/290/EF (2) om at stille mellemfristet finansiel bistand til rådighed for Letland i en treårsperiode på grundlag af traktatens artikel 143. I det ledsagende aftalememorandum, der er undertegnet den 28. januar 2009, og de efterfølgende tillæg er fastlagt de økonomisk-politiske betingelser for udbetalingen af den finansielle bistand. Afgørelse 2009/290/EF blev ændret den 13. juli 2009 ved Rådets afgørelse 2009/592/EF (3). Det seneste tillæg til aftalememorandummet blev undertegnet i juni 2011.

               (2)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (3)

               Den 13. juli 2010 vedtog Rådet en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog det en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (4), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (4)

               Den 12. januar 2011 vedtog Kommissionen den første årlige vækstundersøgelse, som markerer starten på en ny cyklus med økonomisk styring i EU og det første europæiske halvår med forudgående og integreret politisk samordning, som er forankret i Europa 2020-strategien.

               (5)

               Den 25. marts 2011 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne for finanspolitisk konsolidering og strukturreformer (i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 15. februar og 7. marts 2011 og i forlængelse af Kommissionens årlige vækstundersøgelse). Det understregede behovet for at prioritere genopretning af sunde budgetter og finanspolitisk holdbarhed, nedbringelse af ledigheden ved hjælp af arbejdsmarkedsreformer og nye bestræbelser på at øge væksten. Det opfordrede medlemsstaterne til at omsætte disse prioriteter til konkrete foranstaltninger, der skal medtages i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer.

               (6)

               Den 25. marts 2011 opfordrede Det Europæiske Råd tillige de medlemsstater, der deltager i europluspagten, til at fremlægge deres tilsagn i så god tid, at de kan indgå i deres stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer. Letlands konvergensprogram og det nationale reformprogram indeholder en generel henvisning til europluspagten. I et brev sendt til Det Europæiske Råd den 17. maj 2011 fremhæves specifikke forpligtelser og handlinger for 2011, som er inkluderet i programmerne og som er i overensstemmelse med målsætningerne i europluspagten.

               (7)

               Den 29. april 2011 afleverede Letland sin 2011-opdatering af konvergensprogrammet for perioden 2011-2014 og sit nationale reformprogram for 2011. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (8)

               Fra 2000 til 2007 voksede Letlands økonomi hurtigere end nogen anden medlemsstats økonomi på grund af konvergensudsigterne, finansiel tilstrømning fra udlandet og en meget stor forbrugerefterspørgsel. Der skete dog en overophedning af økonomien, som i hvert fald delvis skyldtes en ekspansiv makroøkonomisk politik. Der blev akkumuleret store skævheder, hvilket også fremgår af et underskud på betalingsbalancens løbende poster på 22,3 % af BNP i 2007 og 13,1 % i 2008; Letland havde derfor EU's største konjunkturnedgang i 2008-2009. I denne periode fald realt BNP med 25 % fra det højeste til det laveste niveau, idet et sammenbrud i den indenlandske efterspørgsel blev forstærket af et fald i verdenshandelen. Letlands beskæftigelsesfrekvens, som tidligere havde været blandt de højeste i EU (75,8 % i 2008), faldt med mere end 10 procentpoint, og arbejdsløsheden, der ligger over 18 %, er nu en af EU's højeste. Det samlede underskud var på 9,7 % i 2009, men faldt til 7,7 % i 2010 som følge af finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger. I dette resultat indgår også store stabiliseringsforanstaltninger i finanssektoren, som tegnede sig for 1,1 % af BNP i 2009 og 2,3 % af BNP i 2010.

               (9)

               Baseret på vurderingen af det opdaterede konvergensprogram i henhold til forordning (EF) nr. 1466/97 er Rådet af den opfattelse, at det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i konvergensprogrammet, er plausibelt, selv om inflationsprognosen måske er på den lave side for 2011. Konvergensprogrammets mellemfristede budgetstrategi er at bringe det samlede offentlige underskud ned under referenceværdien 3 % af BNP inden den frist, der er fastsat i Rådets henstilling af 7. juli 2009. Når man medregner de foranstaltninger, der er gennemført siden henstillingen om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud, og den ekstra konsolidering, som det opdaterede konvergensprogram indebærer, så er den planlagte finanspolitisk indsats for 2011-2012 på linje med den krævede justering. Med den nuværende udgangssituation indeholder konvergensprogrammet ikke nogen forventning om, at den mellemfristede målsætning kan opfyldes inden programperiodens udløb, men den planlagte finanspolitiske indsats efter underskudskorrektionen for at opfylde den mellemfristede målsætning kunne fremskyndes, herunder navnlig i 2013. Den finanspolitiske konsolideringskurs, som er fastlagt i konvergensprogrammet, er hovedsageligt udgiftsbaseret. Budgetmålene kan være behæftet med negative risici, da konvergensprogrammet ikke oplyser fuldt ud om foranstaltninger, der skal underbygge opfyldelsen af de fastlagte mål. Disse foranstaltninger forventes at blive beskrevet i de kommende budgetter. En mellemfristet nedbringelse af det primære underskud — som fastlagt i konvergensprogrammet — ville bidrage til at mindske risikoen for, at de offentlige finanser ikke er holdbare.

               (10)

               Kommissionen har vurderet konvergensprogrammet og det nationale reformprogram. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Letland, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i EU, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. I denne forbindelse understreger Kommissionen, at det haster med at få gennemført de planlagte foranstaltninger til efterlevelse af afgørelse 2009/290/EF,

         HENSTILLER, at Letland:
   gennemfører de foranstaltninger, der er fastlagt i afgørelse 2009/290/EF som ændret ved afgørelse 2009/592/EF, og som er nærmere beskrevet i aftalememorandummet af 20. januar 2009 og de efterfølgende tillæg hertil særlig det seneste tillæg fra 7. juni 2011.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  EUT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 79 af 25.3.2009, s. 39.

      (3)  EUT L 202 af 4.8.2009, s. 52.

      (4)  Opretholdt for 2011 ved Rådets afgørelse 2011/308/EU af 19. maj 2011 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (EUT L 138 af 26.5.2011, s. 56).