               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 1.6.2021
            COM(2021) 269 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS AFGØRELSE
            om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om ændring af aftalen mellem Den Europæiske Union og Japan om gensidig retshjælp i straffesager

               BEGRUNDELSE

               1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

               •Forslagets begrundelse og formål

               Aftalen mellem Den Europæiske Union og Japan om gensidig retshjælp i straffesager
                  1
                har til formål at etablere et mere effektivt samarbejde mellem Den Europæiske Union og Japan på dette område. I henhold til aftalen skal den anmodede stat efter anmodning fra den anmodende stat yde retshjælp i forbindelse med efterforskning, retsforfølgning og andre procedurer (herunder en retlig procedure) i straffesager. Aftalens anvendelsesområde omfatter moderne samarbejdsværktøjer såsom videokonference og udveksling af bankoplysninger. Det er EU's første "selvstændige" aftale med et andet land. Ingen af de enkelte medlemsstater havde tidligere indgået en lignende særskilt aftale med Japan.

               Direktivet om databeskyttelse på retshåndhævelsesområdet (retshåndhævelsesdirektivet)
                  2
                trådte i kraft den 6. maj 2016, og medlemsstaterne skulle gennemføre det i national ret senest den 6. maj 2018 (retshåndhævelsesdirektivets artikel 63, stk. 1). Sammenlignet med den rammeafgørelse, som retshåndhævelsesdirektivet ophævede og erstattede
                  3
               , er direktivet et langt mere omfattende og fuldstændigt horisontalt databeskyttelsesinstrument. Det finder anvendelse på kompetente myndigheders indenlandske og grænseoverskridende behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger og fuldbyrde strafferetlige sanktioner, herunder beskytte mod og forebygge trusler mod den offentlige sikkerhed (retshåndhævelsesdirektivets artikel 1, stk. 1).

               I henhold til retshåndhævelsesdirektivets artikel 62, stk. 6, skal Kommissionen senest den 6. maj 2019 gennemgå andre EU-retsakter, som regulerer behandlingen af personoplysninger med henblik på retshåndhævelse, for at vurdere behovet for tilpasning til direktivet og, hvis det er hensigtsmæssigt, foreslå ændringer, således at en konsekvent tilgang til beskyttelse af personoplysninger sikres.

               Den 24. juni 2020 opfyldte Kommissionen denne forpligtelse ved at vedtage meddelelsen "Det videre forløb med tilpasning af den tidligere tredje søjle i EU-retten til databeskyttelsesreglerne
                  4
               . I meddelelsen anfører Kommissionen 10 retsakter, der bør tilpasses til retshåndhævelsesdirektivet, og der fastsættes en tidsplan herfor. Kommissionen udpegede aftalen med Japan som en af de retsakter, der kræver målrettede ændringer for at sikre fuld tilpasning til retshåndhævelsesdirektivet, og anførte, at den ville forelægge Rådet en henstilling i første kvartal af 2021. Denne retsakt udgør henstillingen.

               •Sammenhæng med de gældende regler på samme område

               Formålet med dette initiativ er at tilpasse databeskyttelsesreglerne i aftalen til de principper og regler, der er fastlagt i retshåndhævelsesdirektivet, for at skabe en stærk og sammenhængende databeskyttelsesramme for aftalen.

               •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

                  Ikke relevant

               2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

               •Retsgrundlag

               Retsgrundlaget for dette forslag er artikel 218, stk. 3 og 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

               I henhold til artikel 218, stk. 3, TEUF skal Kommissionen forelægge henstillinger for Rådet, som derefter vedtager en afgørelse om bemyndigelse til at indlede forhandlinger og, afhængigt af emnet for den påtænkte aftale, om udpegelse af Unionens forhandler eller chefen for Unionens forhandlingsdelegation. I henhold til artikel 218, stk. 4, i TEUF kan Rådet fastsætte forhandlingsdirektiver og udpege et særligt udvalg, som der skal føres samråd med under forhandlingerne.

               •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

                  Kun Unionen kan føre forhandlinger om ændring af aftalen.

               •Proportionalitetsprincippet

                  Dette forslag er begrænset til, hvad der er nødvendigt for at sikre, at aftalen er forenelig med gældende EU-lovgivning om beskyttelse af personoplysninger, navnlig retshåndhævelsesdirektivet, uden at samarbejdsmekanismerne i aftalen ændres. Henstillingen går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union.

               •Valg af retsakt

                  Ikke relevant

               3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

               •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

               Denne henstilling følger resultaterne af Kommissionens gennemgang i henhold til retshåndhævelsesdirektivets artikel 62, stk. 6, som blev fremlagt i meddelelsen "Det videre forløb med tilpasning af den tidligere tredje søjle i EU-retten til databeskyttelsesreglerne". I meddelelsen anføres punkter, hvor tilpasning er nødvendig. Der peges navnlig på behovet for at forbedre databeskyttelsesgarantierne i aftalen.

               I henhold til de nuværende bestemmelser, navnlig artikel 8 (anmodning om bistand) og 13 (fortroligheds- og anvendelsesbegrænsninger):

               skal anmodningerne indeholde en beskrivelse af formålet med den ønskede retshjælp sammen med de faktiske omstændigheder vedrørende genstanden for den pågældende efterforskning, retsforfølgning eller anden procedure (herunder en retlig procedure)

               må den anmodende stat ikke behandle personoplysninger til andre formål end dem, der er beskrevet i anmodningen, uden forudgående samtykke fra den anmodede stat.

               I gennemgangen blev der peget på flere områder, hvor der er behov for yderligere bestemmelser. Disse områder omfatter:

               ·bestemmelserne om datakvalitet og sikkerhed

               ·reglerne for bevaring af data og registerføring

               ·beskyttelsesforanstaltningerne i forbindelse med behandling af særlige kategorier af personoplysninger

               ·begrænsningerne for videreoverførsel,

               ·reglerne for tilsyn og de retsmidler, der er til rådighed for enkeltpersoner.

               Med denne henstilling søges Rådets bemyndigelse til at indlede forhandlinger om ændring af aftalen med henblik på at nå til enighed om nye bestemmelser, der vil gøre det muligt for Unionen at sikre overholdelse af sine forpligtelser i henhold til retshåndhævelsesdirektivet.

               •Høringer af interesserede parter

                  Kommissionen offentliggjorde i overensstemmelse med sine retningslinjer for bedre regulering en køreplan, hvori der skitseres et initiativ til en henstilling med henblik på Rådets afgørelse om aftalen mellem EU og Japan om gensidig retshjælp i straffesager med forslag til tilpasning til EU's databeskyttelsesregler
                     5
                  . De interesserede parter blev opfordret til at give feedback mellem den 14. januar og den 11. februar 2021. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger i perioden.

               •Indhentning og brug af ekspertbistand

                  I forbindelse med sin gennemgang tog Kommissionen hensyn til en undersøgelse, der blev gennemført som en del af Europa-Parlamentets pilotprojekt om "gennemgang af grundlæggende rettigheder i Unionens dataindsamlingsinstrumenter og -programmer"
                     6
                  . I undersøgelsen indgik en kortlægning af EU-retsakter omfattet af retshåndhævelsesdirektivets artikel 62, stk. 6, og deri blev der udpeget bestemmelser, der potentielt kræver tilpasning til databeskyttelsesaspekter.

               •Konsekvensanalyse

               Dette forslag er i det væsentlige begrænset til at have virkning på de kompetente myndigheders behandling af personoplysninger inden for rammerne af Rådets rammeafgørelse 2002/465/RIA
                  7
               . Virkningen af de nye forpligtelser i medfør af retshåndhævelsesdirektivet blev vurderet i forbindelse med udarbejdelsen af direktivet. Dette gør en specifik konsekvensanalyse for dette forslag unødvendig.

               •Målrettet regulering og forenkling

                  Ikke relevant

               •Grundlæggende rettigheder

               Retten til beskyttelse af personoplysninger er fastsat i artikel 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 16 i TEUF og artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention. Databeskyttelse er også tæt knyttet til respekt for privatliv og familieliv, som er beskyttet af chartrets artikel 7. EU's databeskyttelseslovgivning har til formål at sikre et højt beskyttelsesniveau for personoplysninger.

               Med denne henstilling søges der bemyndigelse til at indlede forhandlinger med henblik på at ændre aftalen med Japan for at fastsætte passende garantier til sikring af medlemsstaternes overholdelse af deres forpligtelser i henhold til retshåndhævelsesdirektivet. Dette vil have en positiv indvirkning på de grundlæggende rettigheder til privatlivets fred og databeskyttelse.

               4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

                  Ikke relevant

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS AFGØRELSE

               om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om ændring af aftalen mellem Den Europæiske Union og Japan om gensidig retshjælp i straffesager

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

               under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 218, stk. 3 og 4,

               under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen, og

               ud fra følgende betragtninger:

               (1)Der bør indledes forhandlinger med henblik på at ændre aftalen mellem Den Europæiske Union og Japan om gensidig retshjælp i straffesager
                  8
               .

               (2)Behandlingen af personoplysninger i henhold til aftalen bør ske i efter de gældende databeskyttelsesregler. Aftalens databeskyttelsesbestemmelser bør revideres, og der bør vedtages nye bestemmelser for at gøre det muligt for Unionen at sikre, at en sådan behandling er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680
                  9
               .

               (3)Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse blev hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725
                  10
                og afgav udtalelse den …
                  11
                —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

               Artikel 1

               1.Kommissionen bemyndiges herved til at indlede forhandlinger om ændring af aftalen mellem Den Europæiske Union og Japan om gensidig retshjælp i straffesager

               Artikel 2

               Forhandlingsdirektiverne er fastsat i bilaget.

               Artikel 3

               Forhandlingerne føres i samråd med [et særligt udvalg, som Rådet nedsætter].

               Artikel 4

               Denne afgørelse er rettet til Kommissionen.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        Aftale mellem Den Europæiske Union og Japan om gensidig retshjælp i straffesager (EUT L 39 af 12.2.2010, s. 20), undertegnet i Bruxelles den 30. november 2009 og i Tokyo den 15. december 2009. Aftalen trådte i kraft den 2. januar 2011.

                     (2)

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89).

                     (3)

                        Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA af 27. november 2008 om beskyttelse af personoplysninger behandlet inden for rammerne af politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager (EUT L 350 af 30.12.2008, s. 60).

                     (4)

                        COM(2020) 262 final.

                     (5)

                  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12804-EU-Japan-mutual-legal-assistance-on-criminal-matters
                  .

                     (6)

                        Projektet blev iværksat på Parlamentets anmodning, forvaltet af Kommissionen og udført af en kontrahent (en gruppe af uafhængige eksperter), som Kommissionen havde udvalgt på grundlag af kriterier fastsat af Parlamentet. Projektets resultater afspejler udelukkende kontrahentens synspunkter og holdninger. Kommissionen kan ikke holdes ansvarlig for en eventuel brug af informationerne deri.

                     http://www.fondazionebrodolini.it/en/projects/pilot-project-fundamental-rights-review-eu-data-collection-instruments-and-programmes
                     .

                     (7)

                        Rådets rammeafgørelse af 13. juni 2002 om fælles efterforskningshold (EFT L 162 af 20.6.2002, s. 1).

                     (8)

                        Aftale mellem Den Europæiske Union og Japan om gensidig retshjælp i straffesager (EUT L 39 af 12.2.2010, s. 20).

                     (9)

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89).

                     (10)

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (EUT L 295 af 21.11.2018, s. 39).

                     (11)

                        EUT C ….

    ---documentbreak---

               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 1.6.2021
            COM(2021) 269 final
            BILAG
            til
            Henstilling med henblik påRÅDETS AFGØRELSE
            om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om ændring af aftalen mellem Den Europæiske Union og Japan om gensidig retshjælp i straffesager

               BILAG

               Direktiver til forhandlingerne om ændring af aftalen mellem Den Europæiske Union og Japan om gensidig retshjælp i straffesager

               Kommissionen bør under forhandlingerne tilstræbe at nå de mål, der er nærmere angivet nedenfor.

               (1)Det overordnede formål med ændringerne er at støtte og styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne og Japan på området gensidig retshjælp i straffesager ved at styrke garantierne med hensyn til beskyttelsen af personoplysninger. Ændringerne bør ikke ændre formålet med og formerne for samarbejdet inden for rammerne af aftalen.

               (2)I aftalen, navnlig artikel 8 (anmodning om bistand) og 13 (fortroligheds- og anvendelsesbegrænsninger), kræves det allerede, at:

               anmodningerne skal indeholde en beskrivelse af formålet med den ønskede retshjælp sammen med de faktiske omstændigheder vedrørende genstanden for den pågældende efterforskning, retsforfølgning eller anden procedure (herunder en retlig procedure),

               den anmodende stat ikke må behandle personoplysninger til andre formål end dem, der er beskrevet i anmodningen, uden forudgående samtykke fra den anmodede stat.

               Dette er i overensstemmelse med principperne om formålsangivelse og formålsbegrænsning

               (3)Ændringerne bør sikre, at aftalen indeholder passende databeskyttelsesgarantier, jf. direktiv (EU) 2016/680
                  1
               , for overførsel af personoplysninger i henhold til aftalen, uanset de berørte personers nationalitet eller bopæl.

               (4)Ændringerne bør navnlig omfatte følgende yderligere garantier, som skal anvendes på alle myndigheder, som deltager i den efterforskning, retsforfølgning eller anden procedure (herunder en retlig procedure), der beskrives i anmodningen:

               (a)et krav om at sikre, at de personoplysninger, der skal overføres mellem parterne, er nødvendige for at opfylde formålet med anmodningen i overensstemmelse med aftalens mål og anvendelsesområde, og at de er tilstrækkelige, relevante og ikke for omfattende i forhold til dette formål

               (b)et krav om at sikre, at personoplysningerne er korrekte og om nødvendigt ajourførte, at personoplysninger, der ikke opfylder dette krav, slettes eller berigtiges, og at den anden part underrettes, hvis der er tegn på, at personoplysninger er eller er blevet ukorrekte eller forældede

               (c)et krav om at sikre, at personoplysninger ikke opbevares længere, end hvad der er nødvendigt af hensyn til det eller de formål, hvortil de er overført

               (d)et krav om, at overførsel og yderligere behandling af personoplysninger om race eller etnisk oprindelse, politisk, religiøs eller filosofisk overbevisning eller fagforeningsmæssigt tilhørsforhold, genetiske data, biometriske data med det formål entydigt at identificere en fysisk person, helbredsoplysninger eller oplysninger om en fysisk persons seksuelle forhold eller seksuelle orientering kun tillades, hvis en sådan overførsel og yderligere behandling er omfattet af de fornødne garantier til at imødegå specifikke risici i forbindelse med behandlingen

               (e)et krav om at gennemføre passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger for at kunne påvise overensstemmelse med reglerne

               (f)et krav om at garantere, at personoplysninger sikres ved hjælp af passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger, herunder adgangsbegrænsninger, og om at give underretning i tilfælde af brud på persondatasikkerheden

               (g)en mekanisme til at sikre, at den eller de berørte personer underrettes om enhver overførsel af oplysninger, og at grundlæggende oplysninger om behandlingen stilles til rådighed for dem med forbehold af eventuelle nødvendige og forholdsmæssige begrænsninger

               (h)et krav om at sikre, at den eller de berørte fysiske personer har en ret til indsigt (herunder grundlæggende oplysninger om behandlingen), berigtigelse og sletning, der kan håndhæves, med forbehold af eventuelle nødvendige og forholdsmæssige begrænsninger, og om at sikre passende garantier med hensyn til afgørelser, der udelukkende er baseret på automatisk behandling af overførte personoplysninger og påvirker de berørte personer negativt

               hvis der kræves forudgående samtykke i henhold til aftalens artikel 13, stk. 1, et krav til den anmodede stat om at vurdere alle relevante faktorer, navnlig:

               det oprindelige formål med behandlingen

               formålet med yderligere behandling

               (i)om den modtagende myndighed sikrer et databeskyttelsesniveau for de udvekslede personoplysninger, som svarer til det, der garanteres i aftalen

               (j)et krav om at sikre, at overholdelsen af de garantier, der er aftalt mellem parterne, overvåges af en eller flere uafhængige tilsynsmyndigheder med effektive undersøgelses- og håndhævelsesbeføjelser, navnlig beføjelse til at behandle enkeltpersoners klager over anvendelsen af deres personoplysninger, idet der tages hensyn til de særlige forhold i forbindelse med behandlingen af oplysninger foretaget af domstole, der handler i deres egenskab af domstol

               (k)et krav om at sikre enkeltpersoner effektiv domstolsprøvelse i tilfælde af overtrædelser af ovennævnte garantier.

               (5)Den ændrede aftale bør indeholde definitioner af centrale termer, herunder en definition af "personoplysninger", som er i overensstemmelse med artikel 3, nr. 1), i direktiv (EU) 2016/680.

                     (1)

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89).


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 2.6.2021
            COM(2021) 513 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2021

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 5, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul
                  2
               ,
                  3
               . I denne meddelelse redegjorde Kommissionen for sin vurdering, ifølge hvilken betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet var opfyldt. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. Den generelle undtagelsesklausul har givet medlemsstaterne budgetmæssig fleksibilitet til at håndtere krisen. Den har lettet samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. Aktiveringen af klausulen giver mulighed for en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning for hver medlemsstat, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. Den 17. september 2020 bebudede Kommissionen i sin årlige strategi for bæredygtig vækst, at den generelle undtagelsesklausul fortsat ville være aktiveret i 2021
                  4
               .

               (2)Den 20. juli 2020 henstillede Rådet, at Malta
                  5
                skulle træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med den generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå pandemien, understøtte økonomien og støtte den efterfølgende genopretning. Det henstillede også, at Malta skulle føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig øge investeringerne, så snart den økonomiske situation tillader det.

               (3)Det fremgik af Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, at finanspolitikken fortsat bør være understøttende i alle medlemsstater i euroområdet gennem hele 2021, og at politiske foranstaltninger bør skræddersys til de landespecifikke forhold og være rettidige, midlertidige og målrettede
                  6
               . Når de epidemiologiske og økonomiske forhold tillader det, bør nødforanstaltninger udfases, samtidig med at krisens sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkninger bekæmpes. Der bør føres en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld og samtidig bør investeringerne øges. Medlemsstaterne bør gennemføre reformer, der styrker sundheds- og socialsikringssystemernes dækning, tilstrækkelighed og holdbarhed for alle.

               (4)Den 18. november 2020 vedtog Kommissionen udtalelser om udkastene til budgetplaner for 2021 fra medlemsstaterne i euroområdet på grundlag af en kvalitativ vurdering af de finanspolitiske foranstaltninger. Kommissionen var af den opfattelse, at Maltas udkast til budgetplan generelt var i overensstemmelse med de finanspolitiske henstillinger, der blev vedtaget af Rådet den 20. juli 2020, og at de fleste af foranstaltningerne i budgetplanerne understøttede den økonomiske aktivitet i en situation med stor usikkerhed. Nogle foranstaltninger forekom imidlertid ikke at være af midlertidig karakter eller at blive opvejet af udlignende foranstaltninger.

               (5)NextGenerationEU, herunder genopretnings- og resiliensfaciliteten, vil sikre en bæredygtig, inklusiv og retfærdig genopretning. Forordning (EU) 2021/241 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten
                  7
                trådte i kraft den 19. februar 2021.Via faciliteten vil der blive ydet finansiel bistand til gennemførelsen af reformer og investeringer; den vil således bidrage med en EU-finansieret finanseffekt. Den vil bidrage til den økonomiske genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig til fremme af den grønne og den digitale omstilling, ligesom den vil styrke økonomiernes modstandsdygtighed og potentielle vækst. Den vil således være med til at genetablere en gunstigere situation for de offentlige finanser på kort sigt og gøre dem mere holdbare på mellemlang og lang sigt, ligesom den vil styrke væksten og jobskabelsen på mellemlang og lang sigt.

               (6)Den 3. marts 2021 vedtog Kommissionen en meddelelse, som udstikker nærmere politiske retningslinjer for at lette samordningen af finanspolitikkerne og udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer
                  8
               . Den overordnede finanspolitiske kurs bør under hensyntagen til de nationale budgetter og genopretnings- og resiliensfaciliteten fortsat være understøttende i 2021 og 2022. Samtidig bør medlemsstaternes finanspolitik i lyset af forventningen om en gradvis normalisering af den økonomiske aktivitet i anden halvdel af 2021 gøres mere differentieret i 2022. Medlemsstaternes finanspolitik bør tage hensyn til status for genopretningen, den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at mindske de økonomiske, sociale og territoriale forskelle. I betragtning af behovet for at støtte en bæredygtig genopretning i EU bør medlemsstater med lave holdbarhedsrisici målrette deres budgetter mod at fastholde en understøttende finanspolitik i 2022 under hensyntagen til indvirkningen fra genopretnings- og resiliensfaciliteten. Medlemsstater med høje gældsniveauer bør føre en forsigtig finanspolitik, samtidig med at de nationalt finansierede investeringer fastholdes, mens tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten anvendes til at finansiere yderligere investeringsprojekter af høj kvalitet og strukturreformer. For perioden efter 2022 bør finanspolitikken fortsat tage hensyn til genopretningens styrke, graden af økonomisk usikkerhed og overvejelser vedrørende den finanspolitiske holdbarhed. En ændring af det finanspolitiske fokus i retning af at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, herunder ved at udfase støtteforanstaltningerne, når tiden er inde hertil, vil bidrage til at sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt.

               (7)I meddelelsen af 3. marts 2021 tilkendegav Kommissionen også, at beslutningen om, hvorvidt den generelle undtagelsesklausul skal deaktiveres eller fortsat skal anvendes, bør træffes som led i en overordnet vurdering af økonomiens tilstand med niveauet for den økonomiske aktivitet i EU eller i euroområdet sammenlignet med niveauet før krisen (ultimo 2019) som det bærende kvantitative kriterie. På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2021 konkluderede Kommissionen den 2. juni, at betingelserne for fortsat at anvende den generelle undtagelsesklausul i 2022 og deaktivere den fra 2023 var opfyldt. Der vil fortsat blive taget hensyn til landespecifikke forhold efter deaktiveringen af den generelle undtagelsesklausul
                  9
               .

               (8)Den 30. april 2021 fremlagde Malta sit stabilitetsprogram for 2021, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (9)Ifølge opgørelser fra Eurostat udgjorde Maltas offentlige underskud i 2020 10,1 % af BNP, mens den offentlige gæld steg til 54,3 % af BNP. Den årlige forværring af den primære budgetsaldo udgjorde 10,6 % af BNP, inklusive diskretionære budgetforanstaltninger på 5,7 % af BNP til støtte for økonomien og virkningerne af de automatiske stabilisatorer. Malta har også ydet likviditetsstøtte til virksomheder og husholdninger (såsom garantier og skatteudsættelser, som ikke har nogen direkte og umiddelbar budgetvirkning) svarende til skønsvis 3,9 % af BNP.

               Den 2. juni 2021 offentliggjorde Kommissionen en rapport i medfør af artikel 126, stk. 3, i TEUF. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Malta, eftersom landets offentlige underskud i 2020 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt.

               (10)Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, forekommer forsigtigt i 2021 og gunstigt i 2022. Ifølge stabilitetsprogrammet forventes det reale BNP at vokse med 3,8 % i 2021 og 6,8 % i 2022. Væksten vil udelukkende blive drevet af den indenlandske efterspørgsel i 2021, mens der i 2022 også vil komme et positivt bidrag fra den eksterne sektor. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2021 forventes der en mindre stejl vækstkurve, idet BNP forventes at stige med 4,6% i 2021 og 6,1 % i 2022. De mere optimistiske udsigter for det private og offentlige forbrug i 2021 og en mere afdæmpet vækst i investeringerne i 2022 forklarer størstedelen af forskellen i forhold til Kommissionens vækstprognose.

               (11)Ifølge stabilitetsprogrammet for 2021 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige fra 10,1 % af BNP i 2020 til 12,0 % af BNP i 2021, samtidig med at gældskvoten forventes at stige til 65,0 % af BNP. Ifølge programmet ventes ændringen i den primære budgetsaldo i 2021 i forhold til niveauet før krisen (2019) at udgøre 12,5 % af BNP, hvilket afspejler de diskretionære budgetforanstaltninger på 5,6 % af BNP til støtte for økonomien og virkningerne af de automatiske stabilisatorer. Disse fremskrivninger er på linje med dem i Kommissionens forårsprognose 2021.

               (12)Som reaktion på covid-19-pandemien og det dermed forbundne økonomiske tilbageslag har Malta truffet budgetmæssige foranstaltninger til at styrke sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Denne stærke politiske reaktion har afbødet faldet i BNP, hvilket på sin side har begrænset stigningen i det offentlige underskud og den offentlige gæld. Finanspolitiske foranstaltninger bør maksimere støtten til genopretningen uden at foregribe den fremtidige finanspolitiske kurs. Sådanne foranstaltninger bør derfor ikke skabe en permanent byrde for de offentlige finanser. Når medlemsstaterne indfører permanente foranstaltninger, bør de derfor sørge for tilstrækkelig finansiering heraf for at sikre budgetneutralitet på mellemlang sigt. De foranstaltninger, som Malta har truffet i 2020 og 2021, er i overensstemmelse med Rådets henstilling af 20. juli 2020. De diskretionære budgetforanstaltninger, som regeringen har truffet i 2020 og 2021, er hovedsagelig af midlertidig karakter eller opvejes hovedsagelig af udlignende foranstaltninger.

               (13)Stabilitetsprogrammet for 2021 bygger på en antagelse om, at tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten til reformer og investeringer udgør 0,3 % af BNP i 2021, 0,8 % i 2022, 0,6 % i 2023, 0,3 % i 2024 og 0,1 % i 2025. I Kommissionens forårsprognose medtages disse tilskud i forbindelse med budgetfremskrivningerne ikke fuldt ud, da der ikke forelå tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om den nationale genopretnings- og resiliensplan på skæringsdatoen. I Kommissionens forårsprognose forventes der i stedet en forenklet og lineær integration af de udgifter, der finansieres via genopretnings- og resiliensfaciliteten.

               (14)Indikatorerne for finanspolitisk tilpasning, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97, skal ses i lyset af den aktuelle situation. For det første knytter der sig en betydelig usikkerhed til skønnene over outputgabet. For det andet skal der være mulighed for hurtigt at tilpasse finanspolitikken til udviklingen i pandemien og således veksle fra nødforanstaltninger til mere målrettede foranstaltninger, når sundhedsrisiciene er aftaget. For det tredje er den nuværende situation kendetegnet ved betydelige politiske tiltag til støtte for den økonomiske aktivitet. I betragtning af de betydelige overførsler fra EU-budgettet (f.eks. fra genopretnings- og resiliensfaciliteten) afspejler de sædvanlige indikatorer ikke finanspolitikkens fulde indvirkning på økonomien. På grundlag heraf forekommer den strukturelle saldo ikke at være en passende indikator i den nuværende situation. Samtidig bør udgiftsmålet tilpasses
                  10
                og suppleres med yderligere oplysninger for at give et fuldstændigt billede af den finanspolitiske kurs.

               For det første er midlertidige nødforanstaltninger ikke blevet medregnet i udgiftsaggregatet i lighed med fremgangsmåden ved vurderingen af udkastene til budgetplaner for 2021. Disse kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger støtter sundhedssystemerne og kompenserer arbejdstagere og virksomheder for indkomsttab som følge af nedlukninger og forstyrrelser af forsyningskæderne; de offentlige myndigheders ophævelse af disse foranstaltninger beror på en tilbagevenden til en normalsituation i sundhedssektoren og i økonomien.

               For det andet bør de betydelige overførsler fra EU-budgettet (bl.a. fra genopretnings- og resiliensfaciliteten) medregnes i det relevante udgiftsaggregat for at give et korrekt billede af den overordnede finanspolitiske kurs på nuværende tidspunkt. Den finanspolitiske kurs bestemmes således ud fra ændringen i de primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger), inklusive udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler.

               Foruden den overordnede finanspolitiske kurs er formålet med analysen også at undersøge, om den nationale finanspolitik er forsigtig, og om sammensætningen heraf bidrager til en bæredygtig genopretning i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Derfor fokuseres der særligt på udviklingen i nationalt finansierede primære løbende udgifter og investeringer.

               (15)Ifølge stabilitetsprogrammet for 2021 forventes Maltas offentlige underskud at falde til 5,6 % af BNP i 2022, primært som følge af ophævelsen af de midlertidige støtteforanstaltninger, der er blevet vedtaget i 2020 og 2021. Den offentlige gældskvote ventes at stige til 65,8 % af BNP. Disse fremskrivninger er på linje med dem i Kommissionens forårsprognose 2021.

               Ifølge Kommissionens prognose ventes den overordnede finanspolitiske kurs som defineret ovenfor — som også omfatter virkningerne på den samlede efterspørgsel i 2022 af investeringer, der finansieres via både det nationale budget og EU-budgettet, navnlig genopretnings- og resiliensfaciliteten — at ligge på 2,1 % af BNP
                  11
               . Det positive bidrag fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at falde med 0,1 procentpoint af BNP. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP
                  12
               . Nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,8 procentpoint af BNP.

               (16)Kvaliteten af medlemsstaternes budgetforanstaltninger forekommer særlig relevant. Finanspolitiske strukturreformer, som tager sigte på at forbedre sammensætningen af de nationale budgetter, kan støtte den potentielle vækst, skabe et yderst nødvendigt finanspolitisk råderum og hjælpe med at sikre finanspolitisk holdbarhed på længere sigt, også i lyset af klimaændringerne og de sundhedsmæssige udfordringer. På indtægtssiden har covid-19-krisen forstærket betydningen af reformer, der har til formål at gøre systemerne for offentlige indtægter mere effektive og retfærdige. På udgiftssiden har den øget nødvendigheden af at hæve niveauet for og kvaliteten af bæredygtige og vækstfremmende investeringer, hvilket understøtter målet om at øge vækstpotentialet såvel som den økonomiske og sociale modstandsdygtighed og er i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Genopretnings- og resiliensplanerne vil give mulighed for at forbedre sammensætningen af de nationale budgetter.

               (17)Ifølge de mellemfristede budgetplaner i programmet forventes det offentlige underskud at falde fra 3,9 % af BNP i 2023 til 2,9 % af BNP i 2024. Det offentlige underskud ventes derfor ikke længere at overstige 3 % af BNP i 2024.

               Ifølge programmet ventes den overordnede finanspolitiske kurs — som også omfatter virkningerne på den samlede efterspørgsel af investeringer, der finansieres af både det nationale budget og EU-budgettet, navnlig genopretnings- og resiliensfaciliteten — at udgøre 1,3 % af BNP i 2023 og 2024 i gennemsnit. Det positive bidrag fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at falde med 0,2 procentpoint af BNP. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP
                  13
               . Nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,4 procentpoint af BNP.

               Den gennemsnitlige nominelle potentielle vækst over 10 år skønnes på nuværende tidspunkt at være på 5½ %
                  14
               . Dette skøn tager dog ikke højde for virkningerne af de reformer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, og som kan øge Maltas potentielle vækst.

               (18)Den offentlige gældskvote forventes at falde fra 66 % af BNP i 2023 til 65,6 % af BNP i 2024. Risiciene for den finanspolitiske holdbarhed i Malta lader til at være moderate på mellemlang sigt, hvilket også fremgår af den seneste analyse af gældsholdbarheden
                  15
               .

               (19)I lyset af den betydelige usikkerhed, der stadig hersker, bør anbefalingerne til finanspolitikken hovedsagelig være af kvalitativ art. Der bør fremsættes mere kvantificerede anbefalinger for de kommende år i 2022, hvis usikkerheden er faldet til et passende niveau.

               Rådet har vurderet stabilitetsprogrammet for 2021 og Maltas opfølgning på Rådets henstilling af 20. juli 2020,

               HENSTILLER, AT MALTA:

               1.i 2022 fastholder en understøttende finanspolitisk kurs, som omfatter finanseffekten af genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholder nationalt finansierede investeringer

               2.når den økonomiske situation tillader det, fører en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt; samtidig øger investeringerne med henblik på at løfte vækstpotentialet

               3.tager særligt hensyn til sammensætningen af de offentlige finanser, både på budgettets indtægtsside og udgiftsside, samt til budgetforanstaltningers kvalitet med henblik på at sikre en bæredygtig og inklusiv genopretning; prioriterer bæredygtige og vækstfremmende investeringer, som navnlig støtter den grønne og den digitale omstilling; prioriterer finanspolitiske strukturreformer, som kan bidrage til at finansiere offentlige politiske prioriteter og bidrage til de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at styrke sundheds- og socialsikringssystemernes dækning, tilstrækkelighed og holdbarhed for alle.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/97 letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag.

                     (3)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul, Bruxelles (COM(2020) 123 final af 20.3.2020).

                     (4)

                        Meddelelse fra Kommissionen — Årlig strategi for bæredygtig vækst 2021, Bruxelles (COM(2020) 575 final af 17.9.2020).

                     (5)

                        Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Maltas nationale reformprogram for 2020 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2020 (EUT C 282 af 26.8.2020, s. 116).

                     (6)

                        Afventer Rådets endelige vedtagelse efter Det Europæiske Råds godkendelse. Teksten som vedtaget af Eurogruppen den 16. december 2020 findes på:
                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/da/pdf
                  .

                     (7)

                  EUT
                   L 57 af 18.2.2021, s. 17.

                     (8)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Rådet — Et år siden covid-19 brød ud: finanspolitisk reaktion, Bruxelles (COM(2021) 105 final af 3.3.2021).

                     (9)

                        Meddelelse fra Kommissionen om samordningen af den økonomiske politik i 2021: sådan får vi bugt med covid-19, understøttet genopretningen og moderniseret vores økonomi, Bruxelles (COM(2021) 500 final af 2.6.2021).

                     (10)

                        Udjævningen af investeringsudgifterne over fire år, som anvendes i forbindelse med udgiftsmålet, indebærer navnlig at der ikke kan foretages en korrekt vurdering af omfanget af den finanspolitiske støtte til genopretningen, som de nationalt finansierede investeringer bidrager med.

                     (11)

                        Hvis indikatoren er negativ, betyder det, at de primære udgifter er steget kraftigere end den økonomiske vækst på mellemlang sigt, hvilket er tegn på en ekspansiv finanspolitik.

                     (12)

                        Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 1,1 procentpoint af BNP.

                     (13)

                        Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,5 procentpoint af BNP.

                     (14)

                        Anslået af Kommissionen på grundlag af den i fællesskab aftalte metode.

                     (15)

                        Jf. arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene "Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence."


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 2.6.2021
            COM(2021) 511 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2021

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker
                  1
               , særlig artikel 9, stk. 2,

               som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

               som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

               som har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul
                  2
               ,
                  3
               . I denne meddelelse redegjorde Kommissionen for, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet var opfyldt. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering. Den generelle undtagelsesklausul har givet medlemsstaterne budgetmæssig fleksibilitet til at håndtere krisen. Den har lettet samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. Aktiveringen af klausulen giver mulighed for en midlertidig afvigelse fra tilpasningsstien i retning af den mellemfristede budgetmålsætning for hver medlemsstat, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare. Den 17. september 2020 bebudede Kommissionen i sin årlige strategi for bæredygtig vækst, at den generelle undtagelsesklausul fortsat ville være aktiveret i 2021
                  4
               .

               (2)Den 20. juli 2020 henstillede Rådet, at Kroatien skulle træffe alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med den generelle undtagelsesklausul til effektivt at imødegå pandemien, understøtte økonomien og støtte den efterfølgende genopretning
                  5
               . Det henstillede også, at Kroatien skulle føre en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre en holdbar gæld, og samtidig bør investeringerne øges.

               (3)NextGenerationEU, herunder genopretnings- og resiliensfaciliteten, vil sikre en bæredygtig, inklusiv og retfærdig genopretning. Forordning (EU) 2021/241 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten
                  6
                trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten vil yde finansiel bistand til gennemførelsen af reformer og investeringer og vil således bidrage med en EU-finansieret finanseffekt. Den vil bidrage til den økonomiske genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig til fremme af den grønne og den digitale omstilling, ligesom den vil styrke økonomiernes modstandsdygtighed og potentielle vækst. Den vil således hjælpe med at genetablere en gunstigere situation for de offentlige finanser på kort sigt og gøre dem mere holdbare på mellemlang og lang sigt, ligesom den vil styrke væksten og jobskabelsen på mellemlang og lang sigt.

               (4)Den 3. marts 2021 vedtog Kommissionen en meddelelse, som udstikker nærmere politiske retningslinjer for at lette samordningen af finanspolitikkerne og udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer
                  7
               . Den overordnede finanspolitiske kurs bør under hensyntagen til de nationale budgetter og genopretnings- og resiliensfaciliteten fortsat være understøttende i 2021 og 2022. Samtidig bør medlemsstaternes finanspolitik i lyset af forventningen om en gradvis normalisering af den økonomiske aktivitet i anden halvdel af 2021 gøres mere differentieret i 2022. Medlemsstaternes finanspolitik bør tage hensyn til status for genopretningen, den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at mindske de økonomiske, sociale og territoriale forskelle. I betragtning af behovet for at støtte en bæredygtig genopretning i EU bør medlemsstater med lave holdbarhedsrisici målrette deres budgetter mod at fastholde en understøttende finanspolitik i 2022 under hensyntagen til indvirkningen fra genopretnings- og resiliensfaciliteten. Medlemsstater med høje gældsniveauer bør føre en forsigtig finanspolitik, samtidig med at de nationalt finansierede investeringer fastholdes, mens tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten anvendes til at finansiere yderligere investeringsprojekter af høj kvalitet og strukturreformer. For perioden efter 2022 bør finanspolitikken fortsat tage hensyn til genopretningens styrke, graden af økonomisk usikkerhed og overvejelser vedrørende den finanspolitiske holdbarhed. En ændring af det finanspolitiske fokus i retning af at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt, herunder ved at udfase støtteforanstaltningerne, når tiden er inde hertil, vil bidrage til at sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt.

               (5)I meddelelsen af 3. marts 2021 tilkendegav Kommissionen også, at beslutningen om, hvorvidt den generelle undtagelsesklausul skal deaktiveres eller fortsat skal anvendes, bør træffes som led i en overordnet vurdering af økonomiens tilstand med niveauet for den økonomiske aktivitet i EU eller i euroområdet sammenlignet med niveauet før krisen (ultimo 2019) som det bærende kvantitative kriterie. På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2021 konkluderede Kommissionen den 2. juni, at betingelserne for fortsat at anvende den generelle undtagelsesklausul i 2022 og deaktivere den fra 2023 var opfyldt. Der vil fortsat blive taget hensyn til landespecifikke forhold efter deaktiveringen af den generelle undtagelsesklausul
                  8
               .

               (6)Den 29. april 2021 fremlagde Kroatien sit konvergensprogram for 2021 i overensstemmelse med artikel 8 i forordning (EF) nr. 1466/97.

               (7)Ifølge opgørelser fra Eurostat udgjorde Kroatiens offentlige underskud i 2020 7,4 % af BNP, mens den offentlige gæld steg til 88,7 % af BNP. Den årlige ændring i den primære budgetsaldo udgjorde -8,1 % af BNP, inklusive diskretionære budgetforanstaltninger på 3,8 % af BNP til støtte for økonomien og virkningerne af de automatiske stabilisatorer. Kroatien har også ydet likviditetsstøtte til virksomheder og husholdninger (såsom garantier og skatteudsættelser, som ikke har nogen direkte og umiddelbar budgetvirkning) svarende til skønsvis 4,6 % af BNP.

               Den 2. juni 2021 offentliggjorde Kommissionen en rapport i medfør af artikel 126, stk. 3, i TEUF. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Kroatien, eftersom landets offentlige underskud i 2020 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, samtidig med at den offentlige gæld oversteg traktatens referenceværdi på 60 % af BNP og ikke faldt i et tilfredsstillende tempo. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt, og at gældskriteriet ikke var opfyldt.

               (8)Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for konvergensprogrammets budgetfremskrivninger, forekommer realistisk i 2021 og gunstigt i 2022. Navnlig forventes der en noget kraftigere vækst end ifølge Kommissionens forårsprognose i 2021 (5,2 % sammenlignet med 5 %) og især i 2022 (6,6 % sammenlignet med 6,1 %). Dette skyldes navnlig de mere positive fremskrivninger af husholdningernes forbrug og investeringer, samtidig med at Kommissionens prognose er lidt mere optimistisk med hensyn til bidraget fra eksport.

               (9)Ifølge konvergensprogrammet for 2021 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde fra 7,4 % af BNP i 2020 til 3,8 % af BNP i 2021, samtidig med at gældskvoten forventes at falde til 86,6 % af BNP i 2021. Ifølge programmet ventes ændringen i den primære budgetsaldo i 2021 i forhold til niveauet før krisen (2019) at udgøre -4,6 % af BNP, hvilket afspejler de diskretionære budgetforanstaltninger til støtte for økonomien og virkningerne af de automatiske stabilisatorer. Til sammenligning ventes underskuddet ifølge Kommissionens forårsprognose 2021 ikke at falde nær så meget i 2021 (4,6 % af BNP). Forskellene er mest markante på indtægtssiden, idet der ifølge konvergensprogrammet forventes et opsving et godt stykke over den nominelle BNP-vækstrate. Til gengæld forventes genopbygningen efter jordskælvene i Zagreb og Petrinja i 2020 at få indvirkning på udgifterne, om end af ekstraordinær karakter.

               (10)Som reaktion på covid-19-pandemien og det dermed forbundne økonomiske tilbageslag har Kroatien truffet budgetmæssige foranstaltninger til at styrke sundhedssystemets kapacitet, inddæmme pandemien og yde hjælp til de personer og brancher, der er særlig hårdt ramt. Denne stærke politiske reaktion har afbødet faldet i BNP, hvilket på sin side har begrænset stigningen i det offentlige underskud og den offentlige gæld. Finanspolitiske foranstaltninger bør maksimere støtten til genopretningen uden at foregribe den fremtidige finanspolitiske kurs. Sådanne foranstaltninger bør derfor ikke skabe en permanent byrde for de offentlige finanser. Når medlemsstaterne indfører permanente foranstaltninger, bør de derfor sørge for tilstrækkelig finansiering heraf for at sikre budgetneutralitet på mellemlang sigt. De foranstaltninger, som Kroatien har truffet i 2020 og 2021, er i overensstemmelse med Rådets henstilling af 20. juli 2020. De diskretionære foranstaltninger, som regeringen har truffet i 2020 og 2021, er hovedsagelig af midlertidig karakter eller opvejes hovedsagelig af udlignende foranstaltninger. Hvis der ses ud over Kommissionens prognoseperiode, anslås de tilbageværende virkninger af disse ikkemidlertidige foranstaltninger i 2023 foreløbigt at udgøre omkring 0,3 % af BNP, og de vedrører primært nedsættelse af indkomstskatten.

               (11)Konvergensprogrammet for 2021 bygger på en antagelse om, at tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten til reformer og investeringer udgør 0,4 % af BNP i 2021, 1,9 % i 2022, 2,4 % i 2023, 2,3 % i 2024, 1,7 % i 2025 og 1 % i 2026. Ifølge budgetfremskrivningerne i Kommissionens forårsprognose fordeles disse tilskud i stort set samme tempo i 2021 og 2022.

               (12)Indikatorerne for finanspolitisk tilpasning, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1466/97, skal ses i lyset af den aktuelle situation. For det første knytter der sig en betydelig usikkerhed til skønnene over outputgabet. For det andet skal der være mulighed for hurtigt at tilpasse finanspolitikken til udviklingen i pandemien og således veksle fra nødforanstaltninger til mere målrettede foranstaltninger, når sundhedsrisiciene er aftaget. For det tredje er den nuværende situation kendetegnet ved betydelige politiske tiltag til støtte for den økonomiske aktivitet. I betragtning af de betydelige overførsler fra EU-budgettet (f.eks. fra genopretnings- og resiliensfaciliteten) afspejler de sædvanlige indikatorer ikke finanspolitikkens fulde indvirkning på økonomien. På grundlag heraf forekommer den strukturelle saldo ikke at være en passende indikator i den nuværende situation. Samtidig bør udgiftsmålet tilpasses
                  9
                og suppleres med yderligere oplysninger for at give et fuldstændigt billede af den finanspolitiske kurs.

               For det første er midlertidige nødforanstaltninger ikke blevet medregnet i udgiftsaggregatet i lighed med fremgangsmåden ved vurderingen af udkastene til budgetplaner for 2021. Disse kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger støtter sundhedssystemerne og kompenserer arbejdstagere og virksomheder for indkomsttab som følge af nedlukninger og forstyrrelser af forsyningskæderne; de offentlige myndigheders ophævelse af disse foranstaltninger beror på en tilbagevenden til en normalsituation i sundhedssektoren og i økonomien.

               For det andet bør de betydelige overførsler fra EU-budgettet (bl.a. fra genopretnings- og resiliensfaciliteten) medregnes i det relevante udgiftsaggregat for at give et korrekt billede af den overordnede finanspolitiske kurs på nuværende tidspunkt.

               Den finanspolitiske kurs bestemmes således ud fra ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og kriserelaterede midlertidige kriseforanstaltninger), inklusive udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler.

               Foruden den overordnede finanspolitiske kurs er formålet med analysen også at undersøge, om den nationale finanspolitik er forsigtig, og om sammensætningen heraf bidrager til en bæredygtig genopretning i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Derfor fokuseres der særligt på udviklingen i nationalt finansierede primære løbende udgifter og investeringer.

               (13)Ifølge konvergensprogrammet for 2021 forventes Kroatiens offentlige underskud at falde til 2,6 % af BNP i 2022, primært som følge af høj vækst i indtægterne og ophævelsen af de midlertidige støtteforanstaltninger, der er blevet vedtaget i 2020 og 2021. Den offentlige gældskvote ventes at falde til 82,5 % af BNP i 2022. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2021 forventes en højere underskuds- og gældskvote i 2022 på henholdsvis 3,2 % af BNP og 82,9 % af BNP, idet forskellen stort set skyldes basiseffekten fra 2021.

               Ifølge Kommissionens prognose ventes den overordnede finanspolitiske kurs som defineret ovenfor — som også omfatter virkningerne på den samlede efterspørgsel i 2022 af investeringer, der finansieres af både det nationale budget og EU-budgettet, navnlig genopretnings- og resiliensfaciliteten — at ligge på -2,4 % af BNP
                  10
               . Det positive bidrag fra udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler forventes at stige med 1,5 procentpoint af BNP. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP
                  11
               . Nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,8 procentpoint af BNP.

               (14)Kvaliteten af medlemsstaternes budgetforanstaltninger forekommer særlig relevant. Finanspolitiske strukturreformer, som tager sigte på at forbedre sammensætningen af de nationale budgetter, kan støtte den potentielle vækst, skabe et yderst nødvendigt finanspolitisk råderum og hjælpe med at sikre finanspolitisk holdbarhed på længere sigt, også i lyset af klimaændringerne og de sundhedsmæssige udfordringer. På indtægtssiden har covid-19-krisen forstærket betydningen af reformer, der har til formål at gøre systemerne for offentlige indtægter mere effektive og retfærdige. På udgiftssiden har den øget nødvendigheden af at hæve niveauet for og kvaliteten af bæredygtige og vækstfremmende investeringer, hvilket understøtter målet om at øge vækstpotentialet såvel som den økonomiske og sociale modstandsdygtighed og er i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Genopretnings- og resiliensplanerne vil give mulighed for at forbedre sammensætningen af de nationale budgetter.

               (15)Ifølge de mellemfristede budgetplaner i programmet forventes det offentlige underskud at falde fra 1,9 % af BNP i 2023 til 1,5 % af BNP i 2024.

               Ifølge programmet ventes den overordnede finanspolitiske kurs — som også omfatter virkningerne på den samlede efterspørgsel af investeringer, der finansieres af både det nationale budget og EU-budgettet, navnlig genopretnings- og resiliensfaciliteten — at udgøre -0,1 % af BNP i 2023 og 2024 i gennemsnit. Udgifter finansieret med tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,6 procentpoint af BNP. Nationalt finansierede investeringer skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP
                  12
               . Nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,6 procentpoint af BNP.

               Den gennemsnitlige nominelle potentielle vækst over 10 år skønnes på nuværende tidspunkt at være på 3 1/4 %
                  13
               . Dette skøn tager dog ikke højde for virkningerne af de reformer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, og som kan øge Kroatiens potentielle vækst.

               (16)Den offentlige gældskvote forventes at falde fra 79,5 % af BNP i 2023 til 76,8 % af BNP i 2024. Risiciene for den finanspolitiske holdbarhed i Kroatien lader til at være moderate på mellemlang sigt, hvilket også fremgår af den seneste analyse af gældsholdbarheden
                  14
               .

               (17)I lyset af den betydelige usikkerhed, der stadig hersker, bør anbefalingerne til finanspolitikken hovedsagelig være af kvalitativ art. Der bør fremsættes mere kvantificerede anbefalinger for de kommende år i 2022, hvis usikkerheden er faldet til et passende niveau.

               Rådet har vurderet konvergensprogrammet for 2021 og Kroatiens opfølgning på Rådets henstilling af 20. juli 2020,

               HENSTILLER, AT KROATIEN:

               1.i 2022 fastholder en understøttende finanspolitisk kurs, som omfatter finanseffekten af genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholder nationalt finansierede investeringer; holder væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol

               2.når den økonomiske situation tillader det, fører en finanspolitik, der tager sigte på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt og sikre finanspolitisk holdbarhed på mellemlang sigt; samtidig øger investeringerne med henblik på at løfte vækstpotentialet

               3.tager særligt hensyn til sammensætningen af de offentlige finanser, både på budgettets indtægtsside og udgiftsside, samt til budgetforanstaltningers kvalitet med henblik på at sikre en bæredygtig og inklusiv genopretning; prioriterer bæredygtige og vækstfremmende investeringer, som navnlig støtter den grønne og den digitale omstilling; prioriterer finanspolitiske strukturreformer, som kan bidrage til at finansiere offentlige politiske prioriteter og bidrage til de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ved at styrke sundheds- og socialsikringssystemernes dækning, tilstrækkelighed og holdbarhed for alle.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97 samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/97 letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag.

                     (3)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul, Bruxelles (COM(2020) 123 final af 20.3.2020).

                     (4)

                        Meddelelse fra Kommissionen — Årlig strategi for bæredygtig vækst 2021, Bruxelles (COM(2020) 575 final af 17.9.2020).

                     (5)

                        Rådets henstilling af 20. juli 2020 om Kroatiens nationale reformprogram og med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2020 (EUT C 282 af 26.8.2020, s. 68).

                     (6)

                  EUT
                   L 57 af 18.2.2021, s. 17.

                     (7)

                        Meddelelse fra Kommissionen til Rådet — Et år siden covid-19 brød ud: finanspolitisk reaktion, Bruxelles (COM(2021) 105 final af 3.3.2021).

                     (8)

                        Meddelelse fra Kommissionen om samordningen af den økonomiske politik i 2021: sådan får vi bugt med covid-19, understøttet genopretningen og moderniseret vores økonomi, Bruxelles (COM(2021) 500 final af 2.6.2021).

                     (9)

                        Navnlig indebærer udjævningen af investeringsudgifter over fire år, som anvendes i forbindelse med udgiftsmålet, at der ikke kan foretages en korrekt vurdering af omfanget af den finanspolitiske støtte til genopretningen, som de nationalt finansierede investeringer bidrager med.

                     (10)

                        Hvis indikatoren er negativ, betyder det, at de primære udgifter er steget kraftigere end den økonomiske vækst på mellemlang sigt, hvilket er tegn på en ekspansiv finanspolitik.

                     (11)

                        Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et neutralt bidrag.

                     (12)

                        Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

                     (13)

                        Anslået af Kommissionen på grundlag af den i fællesskab aftalte metode.

                     (14)

                  Jf. arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene "Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes."


               EUROPA-KOMMISSIONEN
            Bruxelles, den 2.6.2021
            COM(2021) 530 final
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING
            med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Rumænien til ophør
            {SWD(2021) 530 final}

               Henstilling med henblik på

               RÅDETS HENSTILLING

               med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Rumænien til ophør

               RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

               som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 7,

               som henviser til henstilling fra Kommissionen, og

               som tager følgende i betragtning:

               (1)I henhold til artikel 126 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (traktaten) skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (2)Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en bæredygtig og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse.

               (3)Efter en henstilling fra Kommissionen af 4. marts 2020
                  1
                på grundlag af forventningerne om et uforholdsmæssigt stort underskud i 2019 fastslog Rådet den 3. april 2020 i overensstemmelse med traktatens artikel 126, stk. 6, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Rumænien
                  2
               , og rettede en henstilling om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2022
                  3
                i overensstemmelse med traktatens artikel 126, stk. 7, og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97
                  4
               .

               (4)Den 20. marts 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om aktivering af stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul
                  5
               . Klausulen som fastsat i artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 3, artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1466/97
                  6
                samt artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/97 letter samordningen af budgetpolitikken i perioder med et alvorligt økonomisk tilbageslag. I denne meddelelse redegjorde Kommissionen for, at betingelserne for at aktivere den generelle undtagelsesklausul i lyset af det forventede alvorlige økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet var opfyldt. Den 23. marts 2020 tilsluttede medlemsstaternes finansministre sig Kommissionens vurdering.

               (5)Den 15. september 2020 fremsendte Rumænien sin rapport om de foranstaltninger, der var truffet som reaktion på Rådets henstilling af 3. april 2020. Denne rapport pegede på en væsentlig forværring af de offentlige finanser i 2020, hovedsagelig som følge af covid-19-pandemien.

               (6)Den 18. november 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om Rumæniens finanspolitiske situation
                  7
               . I lyset af den vedvarende usædvanligt store usikkerhed, der er opstået som følge af covid-19-pandemien og dens ekstraordinære makroøkonomiske og finanspolitiske virkninger, mente Kommissionen, at der på daværende tidspunkt ikke kunne træffes afgørelse om yderligere skridt over for Rumænien i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Navnlig indebar den ekstraordinære usikkerhed, herunder for udformningen af en troværdig finanspolitik, at Kommissionen på daværende tidspunkt ikke kunne fremsætte en henstilling med henblik på Rådets henstilling i henhold til traktatens artikel 126, stk. 7. Kommissionen anførte, at den ville revurdere Rumæniens budgetsituation i foråret 2021 på grundlag af de endelige tal for 2020, 2021-budgettet og Kommissionens forårsprognose 2021, og at den om nødvendigt ville foreslå nye skridt som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud under hensyntagen til den fortsatte anvendelse af den generelle undtagelsesklausul i stabilitets- og vækstpagten i 2021.

               (7)Den 3. marts 2021 vedtog Kommissionen en meddelelse, som udstikker nærmere politiske retningslinjer for at lette samordningen af finanspolitikkerne og udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer
                  8
               . I meddelelsen af 3. marts 2021 tilkendegav Kommissionen, at beslutningen om, hvorvidt den generelle undtagelsesklausul skal deaktiveres eller fortsat skal anvendes, bør træffes som led i en overordnet vurdering af økonomiens tilstand med niveauet for den økonomiske aktivitet i EU eller i euroområdet i forhold til niveauet før krisen (udgangen af 2019) som et centralt kvantitativt kriterium. Den 2. juni 2021 vedtog Kommissionen en meddelelse om samordning af den økonomiske politik i 2021
                  9
               . Ifølge denne meddelelse vil den generelle undtagelsesklausul i stabilitets- og vækstpagten fortsat finde anvendelse i 2022 og forventes at blive deaktiveret fra 2023.

               (8)Ifølge en ajourføring af Kommissionens Debt Sustainability Monitor 2020 med henblik på at afspejle Kommissionens forårsprognose 2021, er der fortsat store risici for Rumæniens finanspolitiske holdbarhed på mellemlang og lang sigt. Disse risici skal imødegås ved hjælp af en passende mellemfristet finanspolitisk plan, der understøttes af strukturelle foranstaltninger.

               (9)I lyset af den store nedgang i den økonomiske aktivitet i forbindelse med covid-19-pandemien og det dermed forbundne behov for, at finanspolitikkerne understøtter genopretningen i 2021 og 2022, udgør Rådets henstilling af 3. april 2020 ikke længere et relevant grundlag for finanspolitiske retningslinjer for Rumænien.

               (10)I henhold til artikel 3, stk. 5, sidste punktum, i forordning (EF) nr. 1467/97 kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen vedtage en revideret henstilling i henhold til traktatens artikel 126, stk. 7, i tilfælde af et alvorligt økonomisk tilbageslag i euroområdet eller for Unionen som helhed, forudsat at det ikke er til fare for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt.

               (11)I henhold til traktatens artikel 126, stk. 7, og artikel 3 i forordning (EF) nr. 1467/97 skal Rådet rette en henstilling til den pågældende medlemsstat, hvori der også fastsættes en frist for at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør. Henstillingen skal fastsætte en frist på højst seks måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger til korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, som kan reduceres til tre måneder, hvis situationens alvor tilsiger det. Endvidere skal Rådet i en henstilling om korrektion af et uforholdsmæssigt stort underskud pålægge, at der nås årlige budgetmål, som på basis af den prognose, der ligger til grund for henstillingen, svarer til en årlig minimumsforbedring af den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo minus engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på mindst 0,5 % af BNP som benchmark.

               (12)Rumæniens reale BNP faldt med 3,9 % i 2020. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2021 ventes det reale BNP at vokse med 5,1 % i 2021 og 4,9 % i 2022. Det private forbrug forventes at stige igen, efterhånden som vaccinationerne skrider frem, og afstandskravene gradvist ophæves, mens lønstigningerne også forventes at forblive robuste. Indfasningen af projekter under genopretnings- og resiliensplanen forventes at give fornyet vækst i investeringerne. Nettoeksportens bidrag, dvs. eksport minus import, forventes at forblive negativt i prognoseperioden. Dette skyldes, at importen forventes at blive stimuleret af genopretningen af det private forbrug og af øgede investeringer. Eksporten forventes at blive understøttet af et opsving i den udenlandske efterspørgsel, men forbliver mindre dynamisk end importen. Vækstudsigterne er behæftet med afbalancerede risici. På den ene side kan en troværdig mellemfristet finanspolitisk strategi bidrage til at fjerne bekymringerne om den finanspolitiske holdbarhed, navnlig når den kombineres med ambitiøse reformer (herunder dem, der er indeholdt i genopretnings- og resiliensplanen). Dette vil bidrage til at rette op på Rumæniens makroøkonomiske ubalancer, afbøde risiciene for den finansielle stabilitet og bidrage til bæredygtig vækst, bl.a. ved at forbedre investeringsklimaet. På den anden side kan usikkerhed med hensyn til den offentlige politikudformning og forsinkelser eller ineffektivitet i gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen føre til negative tillidseffekter.

               (13)Den 2. marts 2021 vedtog det rumænske parlament Rumæniens budget for 2021 og den mellemfristede finanspolitiske strategi. Denne finanspolitiske strategi er sammen med oplysninger om profilen for ikke-tilbagebetalingspligtig finansiel støtte og lån under genopretnings- og resiliensfaciliteten ("faciliteten") taget i betragtning i konvergensprogrammet for 2021, som blev forelagt Kommissionen den 5. maj 2021. Med udgangspunkt i et offentligt underskud på 9,2 % af BNP i 2020 sigter konvergensprogrammet mod et offentligt underskud på under 3 % af BNP i 2024 i følgende trin: 8,0 % af BNP i 2021, 6,2 % i 2022, 4,4 % i 2023 og 2,9 % i 2024. Den finanspolitiske tilpasning, der er fastsat i konvergensprogrammet, er hovedsagelig udgiftsbaseret. Udgiftskontrol (reduktion i procent af BNP) forventes især i forbindelse med lønninger i den offentlige sektor (et fald på 1,4 procentpoint mellem 2022 og 2024) og sociale overførsler (et fald på 0,9 procentpoint mellem 2022 og 2024).

               (14)Ifølge Kommissionens forårsprognose 2021, der indeholder fremskrivninger indtil 2024, forventes der et offentligt underskud på 8,0 % af BNP i 2021, 7,1 % af BNP i 2022 og 6,8 % af BNP i 2023 og 2024. I denne prognose er der taget hensyn til de udgifter, der forventes finansieret ved hjælp af ikke-tilbagebetalingspligtig finansiel støtte og lån fra faciliteten, jf. det rumænske konvergensprogram og yderligere oplysninger fra Rumænien. Det fald i det samlede offentlige underskud, som Kommissionen forventer, skyldes hovedsagelig det gradvise udløb af de nødforanstaltninger, der er vedtaget som reaktion på covid-19-pandemien, højere indtægter som følge af den forventede økonomiske genopretning og den yderligere positive virkning af investeringer og reformer finansieret af faciliteten. Desuden har regeringen besluttet at fastfryse lønningerne i den offentlige sektor i 2021 og 2022, at udskyde pensionsstigningerne i 2021 og at øge pensionerne moderat i 2022, hvilket bidrager til at forbedre udsigterne i forhold til prognoserne i Kommissionens efterårsprognose 2020. Der er allerede lovgivet om disse ændringer. Desuden agter regeringen at vedtage en ny pensionslovgivning, der vil holde pensionsudgifterne som procentdel af BNP stort set stabile. Den højere underskudsfremskrivning i Kommissionens forårsprognose 2021 i forhold til Rumæniens konvergensprogram skyldes, at den planlagte konsolidering i sidstnævnte ikke fuldt ud understøttes af vedtagne eller endnu troværdigt bebudede foranstaltninger og derfor ikke kan tages i betragtning i Kommissionens prognose. Kommissionen forventer, at det strukturelle underskud vil blive forbedret med 0,7 procentpoint af BNP i 2021, med 0,5 procentpoint af BNP i 2022 og at falde med 0,1 procentpoint af BNP i 2023 og 0,4 procentpoint af BNP i 2024.

               (15)Den offentlige gæld udgjorde 34,7 % af BNP ved udgangen af 2018, 35,3 % af BNP ved udgangen af 2019 og 47,3 % af BNP ved udgangen af 2020. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2021 forventes den at stige til 49,7 % af BNP ved udgangen af 2021, 52,7 % af BNP ved udgangen af 2022 og 59,5 % af BNP ved udgangen af 2024 og således for første gang at nærme sig traktatens referenceværdi på 60 % af BNP i mangel af yderligere korrigerende foranstaltninger end dem, der allerede er vedtaget eller redegjort for på en troværdig måde.

               (16)Analysen af gældsholdbarheden på mellemlang til lang sigt, som blev ajourført efter Kommissionens forårsprognose 2021, bekræfter, at risiciene for holdbarheden er høje på mellemlang sigt. Ifølge en tiårig basisfremskrivning vil den offentlige gældskvote fortsat stige i løbet af fremskrivningsperioden og ligge tæt på 90 % af BNP. Risici for gældsholdbarheden skyldes store budgetunderskud, omkostninger forbundet med befolkningens aldring og gældsudviklingens sårbarhed over for makroøkonomiske chok. Pensionsstigninger, der blev vedtaget i sommeren 2019, og som indtil videre er udsat til udgangen af 2022, er den vigtigste kilde til risiciene med hensyn til gældsholdbarheden. Gældsstrukturen med en stor andel af udenlandsk gæld og en betydelig andel af ikke-residenters gæld øger yderligere risiciene for gældsholdbarheden, selv om interventioner fra Rumæniens centralbank på det sekundære marked har bidraget til at holde de offentlige låneomkostninger på et gunstigt niveau i 2020. Desuden er der risici forbundet med eventualforpligtelser som følge af statsgarantier (på 1,4 % af BNP), der er blevet ydet til virksomheder og selvstændige erhvervsdrivende under covid-19-krisen. Bruttofinansieringsbehovet forventes at stige. Omvendt forventes reformer og investeringer som led i NextGenerationEU, hvis de gennemføres effektivt, at have en positiv indvirkning på BNP-væksten i de kommende år og dermed bidrage til gældsholdbarheden.

               (17)I henhold til artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97 skal korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud gennemføres i året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder. Tilpasningsstien bør fastsættes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1467/97 under hensyntagen til medlemsstatens økonomiske og budgetmæssige situation.

               (18)I den nuværende situation foreligger der sådanne særlige omstændigheder i Rumænien. Hvis Rumænien tildeles yderligere et år, hvilket vil være i overensstemmelse med bestemmelsen i artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97, vil det kræve en meget kraftig finanspolitisk tilpasning og medføre betydelige produktionstab og dermed risikere at bringe den økonomiske genopretning efter covid-19-pandemien i fare. En tilpasningssti med en frist for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2024, som stadig kræver betydelige årlige tilpasninger, ville indebære en mere gradvis indsats og en god balance mellem finanspolitisk konsolidering og støtte til den økonomiske genopretning. Den nye tilpasningssti tager også højde for den ændrede finanspolitiske situation, herunder budgetudviklingen i 2020 og den nye budgetstrategi, som den rumænske regering har indført. Reformer, der forbedrer forvaltningen af de offentlige finanser, vil bidrage til at sikre en varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. På baggrund af disse betragtninger og i overensstemmelse med de finanspolitiske retningslinjer, der er fastsat i Kommissionens meddelelse af 3. marts 2021, er det berettiget at fastsætte fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud til senest i 2024.

               (19)En troværdig og holdbar tilpasningssti inden for denne frist vil kræve, at Rumænien når et mål for det samlede offentlige underskud på 8,0 % af BNP i 2021, 6,2 % af BNP i 2022, 4,4 % af BNP i 2023 og 2,9 % af BNP i 2024 i overensstemmelse med regeringens egne mål. Dette er baseret på Kommissionens prognose og svarer til en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på 3,4 % i 2021, 1,3 % i 2022, 0,9 % i 2023 og 0,0 % i 2024
                  10
               . En sådan vækst i de primære offentlige nettoudgifter vil være den primære indikator, der anvendes til at vurdere den finanspolitiske indsats, hvis der er behov for en omhyggelig analyse. Den tilsvarende årlige finanspolitiske tilpasning i den strukturelle saldo er på 0,7 % af BNP i 2021, 1,8 % i 2022, 1,7 % i 2023 og 1,5 % i 2024.

               (20)For at vurdere den samlede finanspolitiks potentielle indvirkning på produktionen på nuværende tidspunkt bør de betydelige betalinger fra Den Europæiske Unions budget (faciliteten og andre EU-midler) medtages i det relevante udgiftsaggregat som et mål for den finanspolitiske kurs
                  11
               . På dette grundlag forventes EU-midlerne at få en betydelig positiv indvirkning på den rumænske økonomi i de kommende år. Navnlig giver investeringer og reformer, der støttes af faciliteten, Rumænien mulighed for at forbedre sin underliggende budgetstilling på mellemlang sigt og samtidig støtte vækst og jobskabelse.

               (21)Foranstaltninger til budgetkonsolidering bør sikre en varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud og samtidig være rettet mod at forbedre kvaliteten af de offentlige finanser og styrke økonomiens vækstpotentiale. Reformer af finanspolitisk og bredere økonomisk art, herunder reformer af pensionssystemet, skatteforvaltningen, lønningerne i den offentlige sektor og forvaltningen af statsejede virksomheder, bør understøtte den finanspolitiske konsolideringsindsats og gøre den bæredygtig.

               (22)Siden 2016 har Rumænien systematisk og gentagne gange fraveget sine nationale finanspolitiske regler og tidsplanen for vedtagelsen af den mellemfristede finanspolitiske strategi, der er nedfældet i de nationale finanspolitiske rammer. Fremover bør Rumæniens budgettilpasning understøttes af en fuldstændig anvendelse af de nationale finanspolitiske rammer,

               HAR VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               (1)Rumænien bør bringe den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2024.

               (2)Rumænien bør nå et mål for det offentlige underskud på 8,0 % af BNP i 2021, 6,2 % af BNP i 2022, 4,4 % af BNP i 2023 og 2,9 % af BNP i 2024, hvilket svarer til en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på 3,4 % i 2021, 1,3 % i 2022, 0,9 % i 2023 og 0,0 % i 2024. Dette svarer til en årlig strukturel tilpasning på 0,7 % af BNP i 2021, 1,8 % af BNP i 2022, 1,7 % af BNP i 2023 og 1,5 % af BNP i 2024.

               (3)Rumænien bør fuldt ud gennemføre de foranstaltninger, der allerede er vedtaget for 2021. Landet bør præcisere og gennemføre de yderligere foranstaltninger, som er nødvendige for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2024. Foranstaltninger til budgetkonsolidering bør sikre en holdbar korrektion, samtidig med at væksten sikres. Eventuelle ekstraordinære indtægter bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud.

               (4)Rådet sætter den 15. oktober 2021 som frist for Rumænien til at gennemføre virkningsfulde foranstaltninger og aflægge rapport om den konsolideringsstrategi, som påtænkes anvendt for at nå målene, jf. artikel 3, stk. 4a, i forordning (EF) nr. 1467/97. Derefter bør Rumænien mindst hver sjette måned rapportere om de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af denne henstilling, indtil det uforholdsmæssigt store underskud er blevet korrigeret.

               Rumænien bør desuden sikre en fuldstændig og effektiv anvendelse af de nationale finanspolitiske rammer. For at sikre, at den finanspolitiske strategi på mellemlang sigt bliver en succes, vil det også være vigtigt at støtte den finanspolitiske konsolidering med omfattende reformer.

               Denne henstilling er rettet til Rumænien.

               Udfærdiget i Bruxelles, den […].

                     På Rådets vegne

                     Formand

                     (1)

                        COM(2020) 91 final.

                     (2)

                        EUT L 110 af 8.4.2020, s. 58.

                     (3)

                        EUT C 116 af 8.4.2020, s. 1.

                     (4)

                        Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1).

                     (7)

                        COM(2020) 752 final.

                     (8)

                        COM(2021) 105 final.

                     (9)

                        Meddelelse fra Kommissionen om samordningen af den økonomiske politik i 2021: Sådan får vi bugt med covid-19, understøttet genopretningen og moderniseret vores økonomi, Bruxelles (COM(2021) 500 final af 2.6.2021).

                     (10)

                        De primære offentlige nettoudgifter består af de samlede offentlige udgifter minus renteudgifter, udgifter til EU-programmer, som fuldt ud modsvares af EU-midler, og ikkediskretionære ændringer i udgifter til arbejdsløshedsunderstøttelse. Nationalt finansierede faste bruttoinvesteringer udjævnes over en fireårsperiode. Diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden eller lovbestemte indtægtsforøgelser er medregnet. Engangsforanstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden er modregnet.

                     (11)

                        Den samlede finanseffekt måles ved at sammenligne ændringen i de primære udgifter (eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden, men inklusive ændringer i udgifter finansieret af faciliteten og ikke-tilbagebetalingspligtig finansiel støtte fra Den Europæiske Union) med den tiårige gennemsnitlige potentielle vækstrate. Dette skøn tager dog ikke højde for virkningerne af de reformer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, og som kan øge Rumæniens potentielle økonomiske vækst. Hvis indikatoren er negativ, betyder det, at de primære udgifter er steget kraftigere end den økonomiske vækst på mellemlang sigt, hvilket er tegn på en ekspansiv finanspolitik.