Avis juridique important

|

31979K0950

Kommissionens henstilling nr. 950/79/EKSF af 14. maj 1979 om indførelse af en endelig antidumpingtold på visse former for hæmatitråjern og støbejern med oprindelse i Brasilien, men indført fra et andet tredjeland

EF-Tidende nr. L 120 af 16/05/1979 s. 0011 - 0013 den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 28 s. 0011  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 28 s. 0011

++++   ( 1 ) EFT nr . L 114 af 5 . 5 . 1977 , s . 6 .   ( 2 ) EFT nr . L 352 af 31 . 12 . 1977 , s . 13 .   ( 3 ) EFT nr . L 21 af 30 . 1 . 1979 , s . 14 .   ( 4 ) Jf . Kommissionens meddelelse af 31 . 12 . 1977 om basispriserne for visse jern - og staalprodukter ( EFT nr . L 353 af 31 . 12 . 1977 , s . 1 ) , aendret ved meddelelse af 1 . 4 . 1978 ( EFT nr . L 87 af 1 . 4 . 1978 , s . 4 ) , 13 . 5 . 1978 ( EFT nr . 126 af 13 . 5 . 1978 , s . 6 ) , 5 . 7 . 1978 ( EFT nr . L 183 af 5 . 7 . 1978 , s . 3 ) og 30 . 12 . 1978 ( EFT nr . L 372 af 30 . 12 . 1978 , s . 2 ) .   ( 5 ) EFT nr . C 35 af 8 . 2 . 1979 , s . 3 .   ( 6 ) EFT nr . L 41 af 16 . 2 . 1979 , s . 29 .   ( 7 ) EFT nr . L 92 af 11 . 4 . 1979 , s . 10 .  KOMMISSIONENS HENSTILLING Nr . 950/79/EKSF  af 14 . maj 1979  om indfoerelse af en endelig antidumping told paa visse former for haematitraajern og - stoebejern med oprindelse i Brasilien , men indfoert fra et andet tredjeland  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER RETTER _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 74 og 86 ,  under henvisning til Kommissionens henstilling 77/329/EKSF om beskyttelse mod dumping , praemier eller subventioner fra lande , der ikke tilhoerer Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab ( 1 ) , aendret ved henstilling nr . 3004/77/EKSF ( 2 ) og nr . 158/79/EKSF ( 3 ) , saerlig artikel 17 og 19 ,  under henvisning til udtalelse fra Det raadgivende Udvalg , som er nedsat i henhold til henstilling 77/329/EKSF , og  ud fra foelgende betragtninger :  Faellesskabet har offentliggjort basispriser ( 4 ) , fastsat paa grundlag af de laveste normale priser eller produktionsomkostninger i det eller de leverandoerlande , hvor konkurrencevilkaarene er normale , hvilke normale priser omfatter transport - og forsikringsomkostninger samt fortoldning ;  Kommissionen har modtaget en klage , der er indgivet paa den beroerte faellesskabsindustris vegne , og som indeholder beviser for , at der finder dumping sted , hvad angaar visse former for haematitraajern og - stoebejern med oprindelse i Brasilien , samt at der derved forvoldes betydelig skade ;  da det fremgik af de modtagne oplysninger , at klagen kunne antages til behandling , og at det kunne blive noedvendigt at traeffe beskyttelsesforanstaltninger , underrettede Kommissionen officielt de beroerte importoerer og eksportoerer herom ; den offentliggjorde en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende om , at en undersoegelse vedroerende indfoersel af de paagaeldende produkter ( 5 ) , ville blive begyndt ; herefter indledtes en undersoegelse af sagen i samarbejde med medlemsstaterne ;  da den foreloebig undersoegelse viste , at der fandt dumping sted , samt at der forelaa tilstraekkeligt bevis for skade , og da der i Faellesskabets interesse kraevedes omgaaende handling , indfoerte Kommissionen ved henstilling nr . 294/79/EKSF ( 6 ) en midlertidig antidumpingtold paa indfoersel af de paagaeldende produkter ;  ved undersoegelsen , som blev suppleret efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold , gav Kommissionen de beroerte parter lejlighed til skriftligt at fremlaegge deres synspunkter og gav de direkte implicerede parter , som anmodede herom , lejlighed til mundtligt at fremfoere deres synspunkter ;  for saa vidt de beroerte parter imidlertid ikke har benyttet sig af lejligheden til at goere deres synspunkter gaeldende eller fremfoere deres argumenter vedroerende de vaesentligste punkter i sagen , maatte Kommissionen drage sine konklusioner paa grundlag af de foreliggende kendsgerninger ;  under disse omstaendigheder baserede Kommissionen dumpingberegningerne paa basispriserne , som er beregnet paa grundlag af produktionsomkostningerne i et land , der anses for at vaere en af de mest effektive producenter af det paagaeldende produkt ; disse omkostninger blev fastlagt paa grundlag af de senest offentliggjorte oplysninger , der foreligger ;  ved beregningerne af disse produktionsomkostninger blev der taget hensyn til bl.a . raavarer ( herunder jernmalm , sinter , pellets , skrot , ferrolegeringer og andre jernholdige sintringsstoffer ) energiomkostninger ( koks , braendselsolie , elektricitet ) , loenomkostninger , herunder ogsaa omkostninger til social sikring , andre driftsomkostninger ( herunder vedligeholdelses - og transportomkostninger ) og kapitalomkostninger , hvortil foejedes et rimeligt beloeb til daekning af administrations - og salgsomkostninger samt eventuelle andre omkostninger og avance ;  de brasilianske hjemmemarkedspriser , som Kommissionen har kendskab til , er i oevrigt en bekraeftelse paa , at disse basispriser er rimelige ;  importpriserne paa de i Faellesskabet indfoerte produkter , som er genstand for klagen , blev sammenlignet med disse basispriser ;  denne prissammenligning fandt sted paa grundlag af prisen " franko Faellesskabets graense , fortoldet " ;  undersoegelsen viste , at de paagaeldende produkter ved indfoersel i Faellesskabet blev udbudt til priser , der laa under basispriserne , og at der fandt dumping sted med en margen svarende til denne prisforskel ;  med hensyn til den skadelige indvirkning paa Faellesskabets produktion fremgaar det af de beviser , der er forelagt Kommissionen , at medens Faellesskabets indfoersel af de paagaeldende produkter er steget fra i alt 416 000 tons i 1974 til 713 000 tons i 1977 , er indfoerselen med oprindelse i Brasilien steget fra ca . 0 tons til 401 000 tons i samme periode ; den samlede indfoersel i Faellesskabet repraesenterer dermed en markedsandel paa 33 % , og indfoerselen med oprindelse i Brasilien en markedsandel paa 19 % ; i 1978 blev importudviklingen paavirket af anvendelsen af antidumpingforanstaltninger og indgaaelsen af arrangementer om handelen med jern - og staalprodukter mellem Faellesskabet og de fleste af leverandoerlandene ; ikke desto mindre kunne Brasilien opretholde en betydelig markedsandel , som i de foerste ni maaneder af 1978 udgjorde 12 % ; desuden befinder Faellesskabets industri sig i en krisesituation praeget af en nedgang i leveringerne i Faellesskabet af de paagaeldende produkter paa omkring 28,2 % mellem 1974 og 1978 samt af afskedigelser og arbejdstidsnedsaettelse i de beroerte virksomheder svarende til et fald i antallet af beskaeftigede fra 6 000 til 4 000 inden for samme periode ; endelig er der inden for industrien konstateret nedsat fortjeneste eller alvorlige tab i de fleste af de beroerte virksomheder ;  prisen ved indfoersel i Faellesskabet af de paagaeldende produkter med oprindelse i Brasilien har vaeret vaesentligt lavere end salgsprisen i Faellesskabet for tilsvarende produkter fremstillet af den europaeiske industri ;  det fremgaar af den endelige konstatering af de faktiske forhold , at Faellesskabets industri har lidt betydelig skade , eller at den , hvis der ikke var truffet midlertidige foranstaltninger , ville have lidt betydelig skade paa grund af import med oprindelse i Brasilien ;  der er imidlertid indgaaet visse arrangementer mellem Faellesskabet og Brasilien med hensyn til den direkte import af de paagaeldende produkter ;  disse arrangementer , som Faellesskabet har fundet tilfredsstillende , har gjort det muligt ved henstilling nr . 720/79/EKSF at ophaeve den midlertidige antidumpingtold paa direkte import ( 1 ) ;  arrangementet med Brasilien indeholder imidlertid ingen bestemmelser vedroerende den indirekte indfoersel , der saaledes som erfaringerne fra 1978 viser , isaer hvad angaar Brasilien , kan bringe ligevaegten i hele prissystemet i fare til skade baade for de europaeiske producenter og for producenterne i de andre leverandoerlande , som har fornyet arrangementerne om handelen med jern - og staalprodukter ;  i betragtning af den alvorlige situation , som Faellesskabets industri befinder sig i , er det af hensyn til Faellesskabets interesser noedvendigt hvad angaar den indirekte indfoersel at indfoere en endelig antidumpingtold og endeligt at opkraeve de beloeb , der er stillet sikkerhed for i form af midlertidig told ;  den endelige told boer svare til forskellen mellem den af Kommissionen offentliggjorte basispris for de paagaeldende produkter og prisen ved indfoersel i Faellesskabet under hensyntagen til en eventuel lavere vaerdi , som importoererne maatte goere gaeldende og paa tilfredsstillende maade paavise over for de kompetente nationale myndigheder _  FOELGENDE HENSTILLING :  Artikel 1  1 . Der indfoeres endelig antidumpingtold paa foelgende produkter med oprindelse i Brasilien , og som indfoeres fra et andet tredjeland :  Position i den   * Varebeskrivelse  faelles toldtarif  ex 73.01 B * Haematitraajern og -stoebejern med   ( NIMEXE-nummer * indhold af silicium paa over 1 vaegt -  73.01-23 , 25 ) * procent og mindst 0,1 vaegtprocent   * mangan  2 . Denne told er lig med forskellen mellem den faktiske kontraherede pris ( basispris plus tillaeg ) fastsat franko graense , fortoldet , og den seneste af Kommissionen offentliggjorte faktiske pris ( basispris plus tillaeg ) for dette produkt ved dets overgang til fri omsaetning i Faellesskabet .  3 . Toldbeloebet boer imidlertid nedsaettes i det omfang , importoeren over for de kompetente nationale myndigheder godtgoer , at den i stk . 2 naevnte prisforskel skyldes en lavere vaerdi som foelge af , at produkternes kvalitet er ringere end den ringeste kvalitet , der er beskrevet i Kommissionens seneste offentliggoerelse af basispriser .  4 . Antidumpingtolden opkraeves efter samme fremgangsmaade som anden told .  Artikel 2  De beloeb , der er stillet sikkerhed for i form af midlertidig told i medfoer af bestemmelserne i henstilling nr . 294/79/EKSF for produkter med oprindelse i Brasilien , men indfoert fra et andet tredjeland , opkraeves endeligt i det omfang , de ikke overstiger den told , der er fastsat i denne henstilling .  Artikel 3  Denne henstilling meddeles medlemsstaterne . Den traeder i kraft for hver enkelt medlemsstat paa datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 14 . maj 1979 .  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand


title: EF: Kommissionens henstilling af 15. februar 2005 om den rolle, der spilles af menige bestyrelsesmedlemmer og medlemmer af tilsynsorganer i børsnoterede selskaber og om udvalg nedsat i bestyrelsen/ledelsesorganet (EØS-relevant tekst).

text:
               25.2.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 52/51

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 15. februar 2005
   om den rolle, der spilles af menige bestyrelsesmedlemmer og medlemmer af tilsynsorganer i børsnoterede selskaber og om udvalg nedsat i bestyrelsen/ledelsesorganet
   (EØS-relevant tekst)
   (2005/162/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER —
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, andet led, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I en meddelelse vedtaget den 21. maj 2003 fremlagde Kommissionen sin handlingsplan om »Modernisering af selskabsretten og forbedret virksomhedsledelse i Den Europæiske Union — vejen frem« (1). Hovedformålene med denne handlingsplan er at styrke aktionærernes rettigheder og beskyttelsen af medarbejdere, kreditorer og andre parter, som selskabet beskæftiger sig med, og samtidig tilpasse de selskabsretlige regler og reglerne om god selskabsledelse efter de forskellige selskabstyper og at fremme virksomheders effektivitet og konkurrenceevne, med særlig vægt på visse grænseoverskridende spørgsmål.

               (2)

               I sin beslutning af 21. april 2004 hilste Europa-Parlamentet denne handlingsplan velkommen og gav udtryk for stærk støtte til de fleste af de bebudede initiativer. Europa-Parlamentet opfordrede Kommissionen til at fremsætte forslag om regler, der kan eliminere og forebygge interessekonflikter, og understregede i særdeleshed behovet for revisionsudvalg i børsnoterede selskaber, hvis opgave bl.a. skulle bestå i at føre tilsyn med den eksterne revisors uafhængighed, objektivitet og effektivitet.

               (3)

               Menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganer rekrutteres af virksomhederne til mange forskellige formål. Blandt disse er det navnlig den rolle, de spiller med hensyn til at føre tilsyn med de ledende bestyrelsesmedlemmer/direktørerne og behandlingen af interessekonflikter, der har betydning. Sidstnævnte rolle er særlig vigtig for at genopbygge tilliden på finansmarkederne. Medlemsstaterne bør derfor opfordres til at iværksætte foranstaltninger gældende for børsnoterede selskaber, defineret som virksomheder, hvis aktier er optaget til handel på et reguleret marked inden for Fællesskabet. Ved gennemførelsen af denne henstilling bør medlemsstaterne tilgodese de særlige forhold, der gør sig gældende for kollektive investeringsinstitutter oprettet i selskabsform og forebygge unødvendig forskelsbehandling mellem kollektive investeringsinstitutter med forskellig retlig status. Hvad angår kollektive investeringsinstitutter som defineret i Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (2), indeholder dette direktiv allerede en række konkrete bestemmelser om god selskabsledelse. For at forhindre unødvendig forskelsbehandling af andre kollektive investeringsinstitutter oprettet i selskabsform, der ikke er underlagt harmonisering på fællesskabsniveau, bør medlemsstaterne imidlertid tage hensyn til, om og i hvilket omfang sådanne ikke-harmoniserede kollektive investeringsinstitutter er underlagt tilsvarende regler om selskabsledelse.

               (4)

               Mange af disse spørgsmål er af yderst kompleks karakter, og derfor er vedtagelse af bindende regler ikke nødvendigvis den bedste og mest effektive måde at nå de tilsigtede mål på. For at fremme reglernes overholdelse er mange af de kodekser for god selskabsledelse, der er vedtaget i medlemsstaterne, baseret på åbenhed ud fra »comply or explain«-princippet, således at selskaberne opfordres til at tilkendegive, om de følger reglerne, og forklare enhver væsentlig fravigelse af dem. Denne fremgangsmåde giver selskaberne mulighed for at tilgodese branche- og virksomhedsspecifikke krav, samtidig med at markederne får mulighed for at vurdere de forklaringer og begrundelser, der gives. Med henblik på at fremme den rolle, der spilles af menige bestyrelsesmedlemmer og af medlemmer af tilsynsorganer bør alle medlemsstaterne derfor opfordres til at tage de fornødne skridt til, at der enten i form af et »comply or explain«-princip eller via lovgivning på nationalt plan indføres et sæt regler gældende for børsnoterede selskaber.

               (5)

               Medlemsstater, der har besluttet at anvende »comply or explain«-princippet (hvor virksomhederne skal forklare deres fremgangsmåde i forhold til et bestemt sæt anbefalinger), bør kunne henvise til relevante anbefalinger opstillet af markedsaktørerne.

               (6)

               De foranstaltninger, medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med denne henstilling, bør helt fundamentalt tage sigte på en forbedret ledelsespraksis i børsnoterede selskaber. Eftersom dette har betydning for alle, der investerer eller overvejer at investere i alle selskaber, som er børsnoteret inden for Fællesskabet, uanset om de har hjemsted i en medlemsstat eller ej, vil det være hensigtsmæssigt, at disse foranstaltninger også kommer til at gælde for selskaber, der har hjemsted i et tredjeland, men er børsnoterede inden for Fællesskabet.

               (7)

               At der i et selskabs bestyrelse/ledelsesorgan sidder uafhængige repræsentanter, der er i stand til at anfægte de ledelsesmæssige beslutninger, opfattes generelt som et godt middel til at beskytte aktionærernes og andre parters interesser. I selskaber med en spredt ejerkreds må der primært fokuseres på, hvordan lederne drages til ansvar over for svage aktionærer. I selskaber med stærke majoritetsaktionærer må der lægges mere vægt på at sikre, at selskabet drives på en måde, der i tilstrækkelig grad tilgodeser minoritetsaktionærernes interesser. I begge tilfælde er det også vigtigt at sikre en tilstrækkelig beskyttelse af tredjemand. Uafhængigt af den formelle ledelsesstruktur i et selskab bør ledelsesfunktionen derfor være underlagt et effektivt og tilstrækkeligt uafhængigt tilsyn. Ved uafhængighed bør forstås, at der ikke er nogen væsentlig interessekonflikt, og i den forbindelse bør man også være opmærksom på den risiko, der kan opstå, hvis et medlem af ledelsesorganet har tætte bånd til en af selskabets konkurrenter.

               (8)

               For at sikre at ledelsesfunktionen er underlagt et effektivt og tilstrækkeligt uafhængigt tilsyn, bør bestyrelsen/ledelsesorganet omfatte et tilstrækkeligt antal engagerede menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganet, der dels ikke deltager i den daglige ledelse af selskabet eller den koncern, hvori det indgår, dels er uafhængige, dvs. ikke har nogen materiel interessekonflikt. I betragtning af forskellene mellem medlemsstaternes retssystemer bør der på fællesskabsplan ikke fastsættes noget bestemt antal uafhængige medlemmer af et selskabs bestyrelse/ledelsesorgan.

               (9)

               Den tilsynsfunktion, der udøves af menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganer, anses normalt for at have afgørende betydning på tre områder, hvor der er særlig risiko for interessekonflikter i direktionen, især når aktionærerne ikke har det direkte ansvar herfor, nemlig i spørgsmål om udpegelse af ledelsesmedlemmer, løn og vederlag til ledelsesmedlemmer og revision. Den rolle, der spilles på dette område af menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganer bør derfor fremmes, og der bør tilskyndes til oprettelse af udvalg med ansvar for nominering, løn og vederlag samt revision i bestyrelsen/ledelsesorganet.

               (10)

               Når der ses bort fra generalforsamlingens beføjelser, er det i princippet kun bestyrelsen/ledelsesorganet som helhed, der har de vedtægtsmæssige beslutningsbeføjelser, og bestyrelsen/ledelsesorganet står som kollegium kollektivt til ansvar for opfyldelsen af sine forpligtelser. Bestyrelsen/ledelsesorganet har beføjelse til at bestemme antallet og sammensætningen af de udvalg, den måtte ønske at nedsætte for at lette sit eget arbejde, men disse udvalg kan i princippet ikke træde i stedet for selve bestyrelsen/ledelsesorganet. Nomineringsudvalget, løn- og vederlagsudvalget og revisionsudvalget bør derfor som hovedregel afgive indstillinger med henblik på forberedelse af bestyrelsens/ledelsesorganets beslutningstagning. Bestyrelsen/ledelsesorganet bør dog ikke være afskåret fra at uddelegere en del af sine beslutningsbeføjelser til udvalg, når den skønner det hensigtsmæssigt, og når der i national ret åbnes mulighed herfor, men bestyrelsen/ledelsesorganet bevarer det fulde ansvar for de beslutninger, der træffes inden for dens kompetenceområde.

               (11)

               Eftersom identificering af mulige kandidater til ledige ledelsesposter i såvel den enstrengede som den tostrengede ledelsesstruktur rejser spørgsmål om valg af de menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmerne af tilsynsorganet, der skal føre tilsyn med lederne, eller om disses fortsættelse, bør nomineringsudvalget hovedsagelig bestå af uafhængige menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganer. Dette ville gøre det muligt at sikre, at nomineringsudvalget kan bestå af menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganer, der ikke opfylder uafhængighedskriterierne. Det ville også betyde at ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører kunne blive medlemmer af udvalget (når nomineringsudvalget fungerer i et enstrenget system, og så længe de pågældende personer ikke udgør flertallet i udvalget).

               (12)

               I betragtning af de forskelle, der består mellem medlemsstaterne med hensyn til, hvilke organer der har ansvaret for at udpege og afsætte ledelsesmedlemmer, bør det nomineringsudvalg, der nedsættes i bestyrelsen/ledelsesorganet, primært have til opgave at sikre, at når bestyrelsen/ledelsesorganet har indflydelse på udpegelse og afsættelse af ledelsesmedlemmer (hvad enten den i henhold til national ret kan fremsætte forslag eller træffe afgørelse), skal det ske på så objektivt og professionelt et grundlag som muligt. Nomineringsudvalget bør derfor hovedsagelig afgive indstilling til bestyrelsen/ledelsesorganet med henblik på det i henhold til national selskabsret kompetente organs udpegelse og afsættelse af ledelsesmedlemmer.

               (13)

               Med hensyn til løn og vederlag er der tendens til, at de kodekser for god selskabsledelse, der er indført i medlemsstaterne, hovedsagelig omhandler aflønning af ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører, eftersom det især er i relation til disse personer, at der kan opstå problemer med misbrug og interessekonflikter. I mange kodekser anerkendes det, at bestyrelsen/ledelsesorganet også bør beskæftige sig med virksomhedens politik for aflønning af ledende medarbejdere. Desuden fokuseres der især på udnyttelse af aktieoptioner. I betragtning af forskellene i den tilgang, der følges i medlemsstaterne med hensyn til de organer, der har ansvaret for at fastlægge løn og vederlag til ledelsesmedlemmer, bør løn- og vederlagsudvalg i et selskabs bestyrelse/ledelsesorgan primært have til opgave at sikre, at når bestyrelsen/ledelsesorganet har indflydelse på løn- og vederlagsforhold (hvad enten den i henhold til national ret kan fremsætte forslag eller træffe afgørelse), skal den udøve denne funktion på et så objektivt og professionelt grundlag som muligt. Løn- og vederlagsudvalget bør derfor hovedsagelig afgive indstillinger til bestyrelsen/ledelsesorganet om de løn- og vederlagsspørgsmål, som det i henhold til national selskabsret kompetente organ skal træffe afgørelse om.

               (14)

               To af bestyrelsens/ledelsesorganets hovedfunktioner består i dels at sikre, at finansielle rapporter og andre oplysninger, selskabet udsender, giver et fuldstændigt og retvisende billede af selskabets situation, dels at føre tilsyn med de metoder, der lægges til grund for risikovurdering og risikostyring. De fleste kodekser for god selskabsledelse omhandler et revisionsudvalg, der tillægges en væsentlig funktion med hensyn til at bistå bestyrelsen/ledelsesorganet med at varetage disse opgaver. I nogle medlemsstater er disse funktioner helt eller delvis tillagt andre selskabsorganer uden for bestyrelsen/ledelsesorganet. Der bør derfor gælde en regel om, at et revisionsudvalg nedsat inden for bestyrelsens/ledelsesorganets rammer som hovedregel bør afgive indstilling til bestyrelsen/ledelsesorganet om revisionsspørgsmålene, og at disse funktioner kan udøves af andre organer uden for bestyrelsens/ledelsesorganets rammer, der kan gøre det lige så effektivt.

               (15)

               For at menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganet kan udføre deres opgaver effektivt, bør de have de rette kvalifikationer og kunne afsætte tilstrækkelig tid til dette hverv. Et tilstrækkeligt stort antal af dem bør desuden opfylde passende uafhængighedskriterier. Valg af menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganet bør ske på grundlag af fyldestgørende oplysninger, der bør opdateres tilstrækkeligt hyppigt.

               (16)

               Hvad angår ledelsesmedlemmers kvalifikationer, lægges der i de fleste kodekser for god selskabsledelse vægt på nødvendigheden af at have kompetente personer i bestyrelsen/ledelsesorganet, samtidig med at det anerkendes, at det må være op til selskabet selv at definere, hvad der skal forstås ved tilstrækkelige kvalifikationer, eftersom dette bl.a. vil bero på selskabets aktiviteter, størrelse og miljø, og eftersom kvalifikationskravene bør opfyldes af bestyrelsen/ledelsesorganet som helhed. Der er imidlertid et punkt, der er særlig vigtigt i denne sammenhæng, nemlig behovet for særlig kompetence i revisionsudvalget, hvor en vis sagkundskab er en nødvendig forudsætning. Bestyrelsen/ledelsesorganet bør derfor fastlægge den ønskede sammensætning af revisionsudvalget, og bør evaluere den med jævne mellemrum, med særlig vægt lagt på behovet for erfarne medlemmer i udvalget.

               (17)

               Med hensyn til ledelsesmedlemmers engagement tilstræbes det i de fleste kodekser for god selskabsledelse at sikre, at de afsætter tilstrækkelig tid hertil. Nogle af disse kodekser begrænser antallet af ledelseshverv, et ledelsesmedlem må have i andre virksomheder — f.eks. anses en post som bestyrelsesformand eller direktør normalt for at være mere krævende end posten som menigt bestyrelsesmedlem/medlem af tilsynsorganet — men der er stor forskel på, hvor grænsen sættes. Hvor stort et engagement der kræves af et ledelsesmedlem, kan imidlertid variere meget, alt afhængigt af selskabet og det miljø, det indgår i, og hvert ledelsesmedlem bør derfor finde en balance mellem sine forskellige forpligtelser.

               (18)

               Generelt lægges der i alle de kodekser for god selskabsledelse, der er indført i medlemsstaterne, vægt på at sikre, at en betydelig andel af de menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmerne af tilsynsorganer er uafhængige, dvs. uberørte af enhver materiel interessekonflikt. Ved begrebet uafhængighed forstås oftest, at den pågældende ikke har nogen tætte bånd til hverken de ledende bestyrelsesmedlemmer/direktionen, kontrollerende aktionærer eller selve selskabet. I mangel af en generel definition af, hvad der helt præcist skal forstås ved uafhængighed, bør der udarbejdes en generel erklæring, der beskriver det overordnede formål. Der bør også foretages en (ikke udtømmende) opregning af de situationer, som afspejler forbindelser eller omstændigheder, der kan give anledning til materielle interessekonflikter, og som medlemsstaterne må tage hensyn til, når de på nationalt plan indfører relevante kriterier for bestyrelsen/ledelsesorganet. Det bør primært være op til bestyrelsen/ledelsesorganet selv at afgøre, hvad der skal forstås ved uafhængighed. Ved anvendelsen af sådanne uafhængighedskriterier bør bestyrelsen/ledelsesorganet lægge større vægt på det materielle indhold end på det formelle.

               (19)

               I betragtning af den store betydning menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganet har for genskabelsen af tillid og mere generelt for udvikling af en sund ledelsespraksis, bør udviklingen i gennemførelsen af denne henstilling i medlemsstaterne overvåges nøje —

         HENSTILLER:
   AFSNIT I
   ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
   1.   Anvendelsesområde
   1.1.   Medlemsstaterne opfordres til at tage de fornødne skridt til på nationalt plan at indføre et sæt regler for den rolle, der spilles af menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganer og om de udvalg, som bør nedsættes i børsnoterede selskabers bestyrelser/ledelsesorganer, enten på grundlag af et »comply or explain«-princip eller gennem lovgivning og på den måde, der er bedst egnet i deres retssystem.
   De bør tage behørigt hensyn til de særlige forhold, der gælder for de institutter for kollektiv investering i værdipapirer oprettet i selskabsform, som er omfattet af direktiv 85/611/EØF. Medlemsstaterne bør også tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for institutter for kollektiv investering i værdipapirer oprettet i selskabsform, der ikke er omfattet af direktivet, og som alene har til formål at investere midler fra investorer i en bred vifte af aktiver og ikke søger at erhverve juridisk kontrol eller ledelseskontrol med nogen udsteder af de værdipapirer, de investerer i.
   1.2.   Hvis medlemsstater beslutter at følge »comply or explain«-princippet, hvor virksomhederne skal forklare deres fremgangsmåde i forhold til et bestemt sæt anbefalinger om god praksis, bør de pålægge virksomhederne pligt til hvert år at angive, hvilke anbefalinger de ikke har fulgt (og for anbefalinger, hvori kravene skal overholdes løbende, angive, i hvilken del af regnskabsperioden de ikke er blevet fulgt), og konkret oplyse, i hvilket omfang og hvorfor anbefalingerne eventuelt ikke er fulgt.
   1.3.   Ved anvendelsen af de principper, der opstilles i denne henstilling, bør medlemsstaterne i særdeleshed tage hensyn til følgende:
   1.3.1.   Ved fastsættelse af regler for ethvert udvalg, der i denne henstilling anbefales nedsat i bestyrelsen/ledelsesorganet, hvad angår disses opgaver og sammensætning, bør medlemsstaterne tage behørigt hensyn til de rettigheder og forpligtelser, som de relevante selskabsorganer har i henhold til national ret.
   1.3.2.   Medlemsstaterne bør helt eller delvis kunne vælge mellem i bestyrelsen/ledelsesorganet at nedsætte et udvalg af den type, der anbefales i denne henstilling, eller at benytte andre organer — uden for bestyrelsens/ledelsesorganets rammer — eller procedurer. Disse organer eller procedurer kunne være enten lovpligtige i den pågældende medlemsstat eller anbefalet i dennes kodeks for god selskabsledelse på grundlag af et »comply or explain«-princip, og bør anses for at fungere lige så effektivt.
   1.4.   For så vidt angår børsnoterede selskaber med hjemsted i en medlemsstat, bør de regler, der indføres af hver medlemsstat, mindst gælde for alle børsnoterede selskaber med hjemsted i den pågældende medlemsstat.
   For så vidt angår børsnoterede selskaber uden hjemsted i en medlemsstat, bør de regler, der indføres af hver medlemsstat, mindst gælde for alle børsnoterede virksomheder, hvis aktier primært er noteret på et reguleret marked i den pågældende medlemsstat.
   2.   I denne henstilling anvendes følgende definitioner:
   2.1.   Ved »børsnoterede selskaber« forstås selskaber, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked i betydningen i direktiv 2004/39/EF i en eller flere medlemsstater.
   2.2.   Ved »ledelsesmedlem« forstås ethvert medlem af et selskabs bestyrelse, direktion eller tilsynsorgan.
   2.3.   Ved »ledende bestyrelsesmedlem« forstås ethvert medlem af et selskabs bestyrelse (i selskaber med enstrenget ledelsesstruktur), der deltager i selskabets daglige ledelse.
   2.4.   Ved »menigt bestyrelsesmedlem« forstås ethvert medlem af selskabets bestyrelse (i selskaber med enstrenget ledelsesstruktur), der ikke deltager i den daglige ledelse.
   2.5.   Ved »direktør« forstås ethvert medlem af selskabets direktion (i selskaber med tostrenget ledelsesstruktur).
   2.6.   Ved »medlem af tilsynsorganet« forstås ethvert medlem af selskabets tilsynsorgan (i selskaber med tostrenget ledelsesstruktur).
   AFSNIT II
   MENIGE BESTYRELSESMEDLEMMER/MEDLEMMER AF TILSYNSORGANER I SELSKABERS BESTYRELSE/LEDELSESORGAN
   3.   Tilstedeværelsen af menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganer
   3.1.   Et selskabs bestyrelse/direktion og tilsynsorganer bør som helhed være således sammensat, at der sikres et afbalanceret forhold mellem antallet af ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører og menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganer, således at ingen enkeltperson eller lille gruppe af enkeltpersoner kan dominere beslutningstagningen i disse organer.
   3.2.   Det ledelsesansvar, som bestyrelsens/ledelsesorganets formand måtte have eller har haft, bør ikke påvirke vedkommendes evne til at varetage sine opgaver på en objektiv måde. I det enstrengede system med ét ledelsesorgan kan dette bl.a. sikres ved at holde formandsfunktionen adskilt fra funktionen som ansvarlig direktør; i såvel det enstrengede som det tostrengede system kan en af mulighederne være at sikre, at den ansvarlige direktør ikke umiddelbart kan blive formand for bestyrelsen/ledelsesorganet. Hvis et selskab vælger at kombinere funktionerne som formand for bestyrelsen/ledelsesorganet og ansvarlig direktør eller umiddelbart at udpege en afgået ansvarlig direktør som formand, bør det oplyses, hvilke garantier der måtte være indført.
   4.   Antallet af uafhængige ledelsesmedlemmer
   Der bør vælges et tilstrækkeligt stort antal uafhængige menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganet til at sikre en forsvarlig behandling af enhver materiel interessekonflikt blandt ledelsesmedlemmerne.
   5.   Nedsættelse af udvalg
   Bestyrelser/ledelsesorganer bør være sammensat på en sådan måde, at et tilstrækkeligt antal uafhængige menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganet sikres effektiv indflydelse på nøgleområder, hvor der er særlig stor risiko for interessekonflikter. Med henblik herpå bør der, medmindre andet gælder efter punkt 7, nedsættes nomineringsudvalg, løn- og vederlagsudvalg og revisionsudvalg i bestyrelsen/ledelsesorganet, når denne i henhold til national ret har indflydelse på udpegelse, løn og vederlag samt revision, under hensyn til bilag I.
   6.   Udvalgenes rolle i forhold til bestyrelsen/ledelsesorganet
   6.1.   Nomineringsudvalgene, løn- og vederlagsudvalgene og revisionsudvalgene bør afgive indstillinger til de beslutninger, selve bestyrelsen/ledelsesorganet skal træffe. Udvalgenes primære opgave bør være at øge effektiviteten i bestyrelsens/ledelsesorganets arbejde ved at sikre, at alle beslutninger træffes efter grundige overvejelser, og lette tilrettelæggelsen af bestyrelsens/ledelsesorganets arbejde med henblik på at undgå enhver materiel interessekonflikt i forbindelse med de beslutninger, der træffes. Nedsættelsen af udvalg tager i princippet ikke sigte på at fratage bestyrelsen/ledelsesorganet ansvaret for de anliggender, den behandler, og bestyrelsen/ledelsesorganet bevarer det fulde ansvar for de beslutninger, den træffer inden for sit ansvarsområde.
   6.2.   Kommissoriet for de udvalg, der nedsættes, opstilles af bestyrelsen/ledelsesorganet. Er der i overensstemmelse med national ret foretaget uddelegering af beslutningsbeføjelser, bør der udtrykkeligt oplyses herom, og disse oplysninger bør gøres tilgængelige for offentligheden på en gennemsigtig måde.
   7.   Rammer omkring nedsættelse af udvalg
   7.1.   Selskaberne bør sikre, at de opgaver, der er tillagt nomineringsudvalg, løn- og vederlagsudvalg og revisionsudvalg, varetages efter hensigten. Selskaberne kan dog samle disse funktioner, hvis de finder det mest hensigtsmæssigt, og nedsætte færre end tre udvalg. I så fald bør de klart forklare, hvorfor de har valgt en alternativ tilgang, og hvordan denne tilgang opfylder de mål, der er opstillet for de tre udvalg.
   7.2.   I selskaber, hvis bestyrelse/ledelsesorgan kun tæller få medlemmer, kan de funktioner, der skal tillægges de tre udvalg, udøves af hele bestyrelsen/ledelsesorganet, forudsat at den anbefalede sammensætning af udvalgene følges, og der gives fyldestgørende oplysninger herom. I så fald bør de nationale regler om udvalg nedsat i bestyrelsen/ledelsesorganet (især hvad angår deres rolle, arbejde og gennemsigtighed) i det relevante omfang gælde for hele bestyrelsen/ledelsesorganet.
   8.   Evaluering af bestyrelsen/ledelsesorganet
   Bestyrelsen/ledelsesorganet bør hvert år foretage en evaluering af sit arbejde. Denne evaluering bør omfatte en vurdering af bestyrelsens/ledelsesorganets sammensætning, organisation og arbejdsmåde som gruppe og af de enkelte medlemmers kompetence og effektivitet samt en vurdering af, hvilke resultater bestyrelsen/ledelsesorganet har opnået i forhold til de mål, der er opstillet for den.
   9.   Åbenhed og kommunikation
   9.1.   Bestyrelsen/ledelsesorganet bør mindst en gang om året (som led i de oplysninger, selskabet hvert år udsender om sine ledelsesstrukturer og -praksis) udsende fyldestgørende oplysninger om sin interne organisation og arbejdsgang, herunder oplysning om, hvorvidt den foretagne selvevaluering har givet anledning til nogen større ændringer.
   9.2.   Bestyrelsen/ledelsesorganet bør sikre, at aktionærerne informeres ordentligt om selskabets anliggender, strategi, risikostyring og håndtering af interessekonflikter. De forpligtelser, ledelsesmedlemmerne har med hensyn til kommunikation med og information af aktionærerne, bør være klart definerede.
   AFSNIT III
   MENIGE BESTYRELSESMEDLEMMER/MEDLEMMER AF TILSYNSORGANER
   10.   Valg og afsættelse
   Menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganet bør vælges for en bestemt periode med mulighed for genvalg, og den maksimale varighed af en valgperiode bør fastsættes på nationalt plan under hensyntagen til behovet for at sikre, at de pågældende kan erhverve den fornødne erfaring og med tilstrækkeligt korte mellemrum kommer på valg. Det bør også være muligt at afsætte dem, men det bør ikke være lettere at afsætte dem end at afskedige ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører.
   11.   Kvalifikationer
   11.1.   For at sikre en passende balance med hensyn til kvalifikationer hos medlemmerne af bestyrelsen/ledelsesorganet bør denne fastlægge sin ideale sammensætning under hensyn til selskabets organisation og aktiviteter og med jævne mellemrum evaluere denne sammensætning. Bestyrelsen/ledelsesorganet bør bestå af medlemmer, der tilsammen råder over den indsigt, dømmekraft og erfaring, der er nødvendig, for at bestyrelsen/ledelsesorganet kan varetage sine opgaver på behørig vis.
   11.2.   Medlemmerne af revisionsudvalget bør tilsammen råde over en sådan sagkundskab og sådanne erfaringer, at de har den opdaterede indsigt i og erfaring med børsnoterede selskabers finansielle forhold og regnskabsforhold.
   11.3.   Alle nye medlemmer af bestyrelsen/ledelsesorganet bør tilbydes et individuelt introduktionsprogram ved deres tiltrædelse, således at de får den fornødne indføring i virksomhedens organisation og aktiviteter. Bestyrelsen/ledelsesorganet bør hvert år foretage en vurdering af, om der er områder, hvor medlemmernes viden og sagkundskab bør opdateres.
   11.4.   Ved indstilling af en person til menigt bestyrelsesmedlem/medlem af tilsynsorganet bør det oplyses, hvilke særlige kvalifikationer vedkommende har til arbejdet i bestyrelsen/ledelsesorganet. For at markedet og offentligheden kan vurdere, om medlemmerne fortsat har sådanne relevante kvalifikationer, bør bestyrelsen/ledelsesorganet hvert år offentliggøre oplysninger om sin sammensætning og om de enkelte medlemmers særlige forudsætninger for at varetage deres hverv.
   12.   Indsats
   12.1.   Hvert ledelsesmedlem bør afsætte den fornødne tid til sit hverv og yde den fornødne indsats i arbejdet og desuden begrænse sine øvrige erhvervsmæssige forpligtelser (i særdeleshed antallet af hverv i andre selskaber) til et sådant omfang, at der er sikkerhed for, at han eller hun kan varetage sine opgaver tilfredsstillende.
   12.2.   Ved indstilling af et nyt medlem bør der oplyses om de øvrige væsentlige erhvervsmæssige forpligtelser, den foreslåede person måtte have. Bestyrelsen/ledelsesorganet bør underrettes om enhver senere ændring heri. Bestyrelsen/ledelsesorganet bør hvert år indhente oplysninger om sådanne forpligtelser og angive sådanne oplysninger i sin årsberetning.
   13.   Uafhængighed
   13.1.   Et ledelsesmedlem bør kun anses for at være uafhængigt, når han eller hun ikke har nogen erhvervsmæssige, familiemæssige eller andre bånd til selskabet eller dets kontrollerende aktionærer eller disses ledelse, der kan give anledning til en interessekonflikt, som kan påvirke hans eller hendes dømmekraft.
   13.2.   Der bør på nationalt plan fastsættes kriterier for vurdering af ledelsesmedlemmers uafhængighed, under hensyn til retningslinjerne i bilag II, hvori der peges på en række situationer, der afspejler relationer eller omstændigheder, som normalt anses for at kunne føre til materielle interessekonflikter. Afgørelsen af, hvad der skal forstås ved uafhængighed, ligger i sidste instans hos selve bestyrelsen/ledelsesorganet. Bestyrelsen/ledelsesorganet kan således bestemme, at et bestemt medlem på grund af særlige omstændigheder ved den pågældende person eller selskabet ikke kan anses for at være uafhængigt, og det omvendte gælder ligeledes.
   13.3.   Har bestyrelsen/ledelsesorganet truffet afgørelse angående et bestemt medlems uafhængighed, bør der på passende måde oplyses herom.
   13.3.1.   Ved indstilling af et menigt bestyrelsesmedlem/medlem af tilsynsorganet bør selskabet oplyse, om den anser den pågældende for at være uafhængig; når et eller flere af de på nationalt plan fastlagte uafhængighedskriterier ikke er opfyldt, bør selskabet begrunde, hvorfor den ikke desto mindre anser den pågældende for at være uafhængig. Selskaberne bør også hvert år oplyse, hvilke ledelsesmedlemmer de anser for at være uafhængige.
   13.3.2.   Er et eller flere af de på nationalt plan fastlagte uafhængighedskriterier ikke opfyldt i hele året, bør selskabet give en begrundelse for, hvorfor den alligevel finder de pågældende ledelsesmedlemmer uafhængige. For at sikre, at oplysningerne om ledelsesmedlemmernes uafhængighed er korrekte, bør selskabet drage omsorg for, at de uafhængige ledelsesmedlemmer med jævne mellemrum attesterer deres uafhængighed.
   AFSNIT IV
   AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
   14.   Opfølgning
   Medlemsstaterne opfordres til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at fremme gennemførelsen af de principper, der opstilles i denne henstilling, senest den 30. juni 2006 og underrette Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme denne henstilling, således at Kommissionen kan følge udviklingen og på grundlag heraf vurdere, om der er behov for yderligere foranstaltninger.
   15.   Adressater
   Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2005.

            På Kommissionens vegne

         Charlie McCREEVY

            Medlem af Kommissionen

      (1)  KOM(2003) 284 endelig.

      (2)  EFT L 375 af 31.12.1985, s. 3. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF (EUT L 145 af 30.4.2004, s. 1).

      De følgende bilag indeholder supplerende retningslinjer for fortolkningen af de principper, der opstilles i henstillingen.

      BILAG I
      Udvalg nedsat i bestyrelsen/ledelsesorganet
      1.   FÆLLES TRÆK
      1.1.   Størrelse
      Udvalg, der nedsættes i bestyrelsen/ledelsesorganet, bør normalt bestå af mindst tre personer. I selskaber, hvis bestyrelse/ledelsesorgan ikke er talstærk, kan de undtagelsesvis bestå af kun to medlemmer.
      1.2.   Sammensætning
      Ved valget af et udvalgs formand og medlemmer bør der tages hensyn til behovet for fornyelse i udvalget og nødvendigheden af at undgå at forlade sig for meget på bestemte personer.
      1.3.   Kommissorium
      Mandatet for hvert af de udvalg, der nedsættes, bør fastlægges i et kommissorium opstillet af bestyrelsen/ledelsesorganet.
      1.4.   Ressourcer
      Selskaberne bør sikre, at udvalgene får stillet tilstrækkelige ressourcer til rådighed til, at de kan varetage deres opgaver, og herunder sikre dem adgang til alle nødvendige oplysninger — især fra selskabets medarbejdere — og adgang til at søge uafhængig rådgivning i spørgsmål, der falder ind under deres kompetenceområde.
      1.5.   Deltagelse i udvalgsmøder
      Med henblik på at sikre udvalgenes autonomi og objektivitet bør andre ledelsesmedlemmer end udvalgets medlemmer normalt kun kunne deltage i udvalgets møder efter opfordring fra udvalget. Udvalget kan indbyde eller indkalde bestemte medarbejdere eller sagkyndige til sine møder.
      1.6.   Åbenhed

                  1.

                  Udvalgene bør varetage deres opgaver inden for rammerne af deres kommissorium og sikre, at de regelmæssigt aflægger rapport til bestyrelsen/ledelsesorganet om deres arbejde og resultater.

                  2.

                  Det kommissorium, som er fastlagt for hvert af de udvalg, der nedsættes, og som indeholder en nærmere beskrivelse af udvalgets rolle og de beføjelser, det eventuelt i overensstemmelse med national ret har fået uddelegeret fra bestyrelsen/ledelsesorganet, bør offentliggøres mindst én gang om året (sammen med de oplysninger, selskabet hvert år offentliggør om sine ledelsesstrukturer og praksis). Selskaberne bør også hvert år offentliggøre oplysninger fra hvert udvalg angående dets medlemmer, antal møder og mødedeltagelse i årets løb samt hovedaktiviteter. I særdeleshed bør revisionsudvalget attestere sin godkendelse af revisionens uafhængighed med en kort begrundelse for denne konklusion.

                  3.

                  Formanden for hvert udvalg bør kunne kommunikere direkte med aktionærerne. Hvordan dette skal foregå, bør fastlægges i udvalgets kommissorium.

            2.   NOMINERINGSUDVALGET
      2.1.   Nedsættelse og sammensætning

                  1.

                  Når bestyrelsen/ledelsesorganet i henhold til national ret har indflydelse på udpegelse og/eller afsættelse af ledelsesmedlemmer, enten fordi det er den, der træffer afgørelsen, eller fordi den afgiver indstilling til et andet selskabsorgan, bør der i bestyrelsen/ledelsesorganet nedsættes et nomineringsudvalg.

                  2.

                  Mindst flertallet af nomineringsudvalgets medlemmer bør være uafhængige menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganet. Hvis et selskab finder det hensigtsmæssigt, at der i nomineringsudvalget findes et mindretal af ikke-uafhængige medlemmer, kan den ansvarlige direktør være medlem af udvalget.

            2.2.   Rolle

                  1.

                  Nomineringsudvalget bør mindst have følgende opgaver:

                              —

                              Indstille kandidater til bestyrelsens/ledelsesorganets godkendelse, når der er ledige poster i ledelsen, som skal besættes. Nomineringsudvalget bør i den forbindelse vurdere den kombination af kompetence, viden og erfaring, der findes i ledelsen, opstille en beskrivelse af de funktioner og kvalifikationer, der kræves til en bestemt post, og angive, hvilken tid der skønnes at måtte afsættes hertil.

                              —

                              Med jævne mellemrum vurdere direktionens/ledelsesorganets struktur, størrelse, sammensætning og resultater, og afgive henstillinger til bestyrelsen/ledelsesorganets om ændringer.

                              —

                              Med jævne mellemrum vurdere de enkelte ledelsesmedlemmers kompetence, viden og erfaring, og aflægge rapport til bestyrelsen/ledelsesorganet.

                              —

                              I tide overveje mulige emner til at efterfølge et ledelsesmedlem.

                  2.

                  Nomineringsudvalget bør desuden overvåge direktionens/ledelsesorganets politik for udvælgelse og ansættelse af ledende medarbejdere.

            2.3.   Arbejdsmåde

                  1.

                  Nomineringsudvalget bør overveje forslag fremsat af relevante personer, herunder ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører og aktionærer (1). I særdeleshed bør den ansvarlige direktør høres af og have ret til at fremsætte forslag for nomineringsudvalget, navnlig i spørgsmål om ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører og ledende medarbejdere.

                  2.

                  Ved varetagelsen af sine opgaver bør nomineringsudvalget kunne trække på alle de ressourcer, det skønner nødvendigt, herunder ekstern rådgivning eller annoncering, og bør af selskabet have stillet tilstrækkelige midler til rådighed hertil.

            3.   LØN- OG VEDERLAGSUDVALGET
      3.1.   Nedsættelse og sammensætning

                  1.

                  Når bestyrelsen/ledelsesorganet i henhold til national ret har indflydelse på ledelsesmedlemmers løn og vederlag, enten fordi det er den, der træffer afgørelsen, eller fordi den afgiver indstilling til et andet selskabsorgan, bør der i bestyrelsen/ledelsesorganet nedsættes et løn- og vederlagsudvalg.

                  2.

                  Løn- og vederlagsudvalget bør udelukkende bestå af menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganet. Mindst flertallet af dem bør være uafhængige.

            3.2.   Rolle

                  1.

                  Med hensyn til ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører bør udvalget mindst have følgende opgaver:

                              —

                              Afgive indstilling til bestyrelsen/ledelsesorganet om løn- og vederlagspolitikken for ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører. Denne politik bør omfatte alle former for løn og vederlag, især den faste løn, resultatbaserede lønordninger, pensionsordninger og fratrædelsesgodtgørelser. Forslag angående resultatbaserede løn- og vederlagsordninger bør være ledsaget af anbefalinger om mål og evalueringskriterier med det formål at sikre, at aflønningen af ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører afpasses efter aktionærernes langsigtede interesser og de mål, bestyrelsen/ledelsesorganet har opstillet for selskabet.

                              —

                              Fremsætte forslag til bestyrelsen/ledelsesorganet om de enkelte ledende bestyrelsesmedlemmers/direktørers aflønning og sikre, at den stemmer overens med selskabets lønpolitik og vurderingen af de pågældendes indsats. Udvalget bør i den forbindelse have tilstrækkelig indsigt i det samlede vederlag, disse ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører eventuelt oppebærer fra andre virksomheder i koncernen.

                              —

                              Fremsætte forslag til bestyrelsen/ledelsesorganet om standardkontrakter for ledende bestyrelsesmedlemmer/ direktører.

                              —

                              Bistå bestyrelsen/ledelsesorganet med at overvåge, hvordan selskabet opfylder gældende bestemmelser om offentlig indsigt i løn- og vederlagsspørgsmål (i særdeleshed selskabets lønpolitik og de enkelte ledelsesmedlemmers løn og vederlag).

                  2.

                  Hvad ledende medarbejdere (som defineret af bestyrelsen/ledelsesorganet) angår, bør udvalget mindst:

                              —

                              afgive generelle anbefalinger til ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører om lønniveauet og lønstrukturen for ledende medarbejdere

                              —

                              overvåge lønniveauet og lønstrukturen for ledende medarbejdere på grundlag af oplysninger fra ledelsen.

                  3.

                  Med hensyn til aktieoptioner og andre aktiebaserede incitamenter, der eventuelt tilbydes ledelsesmedlemmer og ansatte, bør udvalget mindst:

                              —

                              drøfte den generelle politik for sådanne ordninger, specielt hvad angår aktieoptioner, og fremsætte relevante forslag herom til bestyrelsen/ledelsesorganet

                              —

                              gennemgå de oplysninger, der eventuelt gives herom i årsberetningen og på generalforsamlingen

                              —

                              fremsætte forslag til bestyrelsen/ledelsesorganet angående valget mellem aktietegningsoptioner og aktiekøbsoptioner med en begrundelse for det foreslåede valg samt dets konsekvenser.

            3.3.   Arbejdsmåde

                  1.

                  Løn- og vederlagsudvalget bør rådføre sig med mindst formanden/den ansvarlige direktør om aflønningen af andre ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører.

                  2.

                  Løn- og vederlagsudvalget bør kunne gøre brug af konsulenter med henblik på at opnå de fornødne oplysninger om aflønningspraksis på markedet. Udvalget bør have ansvaret for at opstille udvælgelseskriterierne samt udvælge og fastlægge opgaverne for de aflønningskonsulenter, udvalget måtte lade sig bistå af, og af selskabet have stillet de fornødne midler til rådighed hertil.

            4.   REVISIONSUDVALGET
      4.1.   Sammensætning
      Revisionsudvalget bør udelukkende bestå af menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganet. Mindst flertallet af udvalgets medlemmer bør være uafhængige.
      4.2.   Rolle

                  1.

                  Med hensyn til selskabets interne politik og procedurer bør revisionsudvalget mindst bistå bestyrelsen/ledelsesorganet med:

                              —

                              at føre tilsyn med rigtigheden af de finansielle oplysninger, selskabet udsender, herunder i særdeleshed kontrollere, at de af selskabet og koncernen benyttede regnskabsmetoder (og kriterierne for konsolidering af koncernvirksomhedernes regnskaber) er relevante og konsekvente

                              —

                              mindst en gang om året at gennemgå de interne kontrol- og risikostyringssystemer med henblik på at sikre identificering og styring af de vigtigste risici (herunder risici i relation til opfyldelse af gældende lovgivning)

                              —

                              at sikre effektiviteten af den interne revision, navnlig ved at afgive anbefalinger om udvælgelse, ansættelse og afskedigelse af chefen for den interne revisionsafdeling og denne afdelings budget og ved at overvåge direktionens/den udøvende ledelses opfølgning af revisionsafdelingens konklusioner og anbefalinger. Har selskabet ikke en intern revisionsfunktion, bør behovet for en sådan funktion gennemgås mindst en gang om året.

                  2.

                  Med hensyn til selskabets eksterne revisor bør revisionsudvalget mindst:

                              —

                              afgive anbefalinger til bestyrelsen/ledelsesorganet om det i henhold til national ret kompetente organs udvælgelse, ansættelse, genansættelse og afsættelse af den eksterne revisor samt vilkårene og betingelserne for dennes ansættelse

                              —

                              kontrollere den eksterne revisors uafhængighed og objektivitet, navnlig ved at kontrollere, om revisionsfirmaet opfylder de gældende retningslinjer for partnernes rotation og honorarniveauet samt andre lovkrav i forbindelse hermed

                              —

                              overvåge arten og omfanget af ikke-revisionsrelaterede tjenester, bl.a. på basis af den eksterne revisors oplysninger om alle honorarer, som selskabet og den koncern, det eventuelt indgår i, har betalt til revisionsfirmaet og det netværk, dette måtte være medlem af, med det formål at forebygge enhver væsentlig interessekonflikt. Udvalget bør fastlægge og følge en formel politik, som i overensstemmelse med de principper og retningslinjer, der er indeholdt i Kommissionens henstilling 2002/590/EF (2), sikrer en specificering af, hvilke typer ikke-revisionsrelaterede tjenester der er a) udelukkede, b) tillades under udvalgets kontrol og c) tillades uden udvalgets kontrol

                              —

                              føre kontrol med den eksterne revisions effektivitet og med ledelsens opfølgning af anbefalingerne i den eksterne revisors rapport til ledelsen

                              —

                              undersøge forholdene omkring den eksterne revisors eventuelle tilbagetræden og afgive anbefalinger om de skridt, der skønnes at måtte tages.

            4.3.   Arbejdsmåde

                  1.

                  Selskabet bør tilbyde nye medlemmer af revisionsudvalget et introduktionsprogram, som bør følges op med løbende relevant supplerende orientering. Alle udvalgsmedlemmer bør i særdeleshed informeres fuldt ud om selskabets regnskabsmæssige, finansielle og operationelle forhold.

                  2.

                  Ledelsen bør informere revisionsudvalget om de regnskabsmetoder, der benyttes i forbindelse med betydelige og usædvanlige transaktioner, hvis regnskabsmæssig behandling kan baseres på forskellige metoder. Er selskabet aktivt i offshorecentre og/eller via et SPV-selskab (»special purpose vehicle«), bør der lægges særlig vægt på oplysninger herom og begrundelser herfor.

                  3.

                  Revisionsudvalget afgør, om det ledende bestyrelsesmedlem/den ansvarlige direktør, finansdirektøren (eller ledende medarbejdere med ansvar for finanser, regnskaber og økonomi), den interne revisor og den eksterne revisor skal deltage i dets møder og i givet fald hvornår. Udvalget bør have ret til at mødes med enhver relevant person uden direktionsmedlemmers/udøvende ledelsesmedlemmers tilstedeværelse, hvis det ønsker det.

                  4.

                  Den interne og den eksterne revisor bør ud over en effektiv arbejdsrelation med direktionen/den udøvende ledelse sikres uhindret adgang til bestyrelsen/ledelsesorganet. Revisionsudvalget bør fungere som det vigtigste mødested for den interne og den eksterne revisor.

                  5.

                  Revisionsudvalget bør underrettes om den interne revisors arbejdsprogram og have udleveret interne revisionsrapporter eller periodiske resuméer.

                  6.

                  Revisionsudvalget bør underrettes om den eksterne revisors arbejdsprogram, og den eksterne revisor bør forelægge udvalget en rapport om alle relationer mellem den uafhængige revisor og selskabet og den koncern, hvori det indgår. Udvalget bør informeres rettidigt om alle spørgsmål, som revisionen måtte give anledning til.

                  7.

                  Revisionsudvalget skal frit kunne søge råd og bistand fra eksterne juridiske rådgivere, regnskabsrådgivere og andre rådgivere, når det skønner det nødvendigt for varetagelsen af sine opgaver, og selskabet bør stille de fornødne midler til rådighed herfor.

                  8.

                  Revisionsudvalget bør føre tilsyn med, hvordan selskabet sikrer, at det overholder gældende bestemmelser om medarbejderes mulighed for at indberette mistanker om væsentlige uregelmæssigheder i selskabet gennem klager eller anonyme indberetninger, normalt til et uafhængigt ledelsesmedlem, og drage omsorg for, at der er indført procedurer, som sikrer en tilstrækkeligt omfattende og uafhængig undersøgelse af sådanne forhold og en tilstrækkelig opfølgning.

                  9.

                  openbaarRevisionsudvalget bør rapportere til bestyrelsen/ledelsesorganet om sine aktiviteter mindst hver sjette måned i forbindelse med godkendelsen af års- og halvårsregnskaberne.

         (1)  Når aktionærer fremsætter forslag til nomineringsudvalget, og dette beslutter ikke at indstille de pågældende til ledelsens godkendelse, afskærer det ikke aktionærerne fra at foreslå de samme kandidater direkte på generalforsamlingen, når de i henhold til national lovgivning har ret til at fremsætte beslutningsforslag herom.

         (2)  EFT L 191 af 19.7.2002, s. 22.

      BILAG II
      Menige bestyrelsesmedlemmer/medlemmer af tilsynsorganer

                  1.

                  Det er ikke muligt at opstille en udtømmende liste over alle de problemer, der kan opstå omkring ledelsesmedlemmers uafhængighed; de relationer eller omstændigheder, der kan have relevans herfor, kan variere noget fra den ene medlemsstat til den anden og fra det ene selskab til det andet, og hvad der skal forstås ved god praksis på dette område, kan udvikle sig med tiden. Der findes imidlertid en række situationer, der ofte vil være relevante som en rettesnor for en ledelse, der skal afgøre, om et menigt bestyrelsesmedlem/medlem af tilsynsorganet kan anses for at være uafhængigt, selv om det er almindeligt anerkendt, at vurderingen af et medlems uafhængighed bør foretages på basis af indhold frem for form. I den sammenhæng bør der på nationalt plan fastlægges en række kriterier, som bestyrelsen/ledelsesorganet skal lægge til grund. Ved opstillingen af disse kriterier, der bør afpasses efter de nationale forhold, bør der mindst tages hensyn til følgende:

                              a)

                              Den pågældende må ikke være ledende bestyrelsesmedlem/direktør i selskabet eller en associeret virksomhed og må ikke have haft en sådan stilling i de foregående fem år.

                              b)

                              Den pågældende må ikke være ansat eller inden for de seneste tre år have været ansat i selskabet eller en associeret virksomhed, medmindre vedkommende ikke er ledende medarbejder og er blevet valgt ind i bestyrelsen i henhold til en medarbejderindflydelsesordning, der anerkendes af loven og sikrer en tilstrækkelig beskyttelse mod uretmæssig afskedigelse og andre former for uretmæssig behandling.

                              c)

                              Den pågældende må ikke modtage eller have modtaget noget større yderligere vederlag fra selskabet eller en associeret virksomhed bortset fra et honorar som menigt bestyrelsesmedlem/medlem af tilsynsorganet. Ved et sådant yderligt vederlag forstås i særdeleshed også enhver andel i en aktieoption eller anden resultatbaseret vederlagsordning, men ikke faste ydelser oppebåret under en pensionsordning (herunder udskudte ydelser) for tidligere tjeneste i selskabet (forudsat at disse ydelser ikke på nogen måde er betinget af fortsat tjeneste).

                              d)

                              Den pågældende må ikke være eller på nogen måde repræsentere en kontrollerende aktionær (hvor »kontrollerende« skal defineres på grundlag af artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 83/349/EØF (1).

                              e)

                              Den pågældende må ikke have eller inden for det seneste år have haft nogen væsentlig forretningsrelation med selskabet eller en associeret virksomhed, hverken direkte eller som partner, aktionær, ledelsesmedlem eller ledende medarbejder i en enhed, der har haft sådanne forretningsrelationer. Begrebet forretningsrelationer omfatter også en stilling som betydelig leverandør af varer eller tjenesteydelser (herunder finansielle og juridiske tjenesteydelser samt rådgivnings- og konsulenttjenester), betydelig kunde eller organisation, der modtager betydelige bidrag fra selskabet eller den koncern, hvori det indgår.

                              f)

                              Den pågældende må ikke være eller inden for de seneste tre år have været partner eller ansat hos selskabets eller en associeret virksomheds nuværende eller tidligere eksterne revisor.

                              g)

                              Den pågældende må ikke være ledende bestyrelsesmedlem/direktør i en anden virksomhed, hvori et ledende bestyrelsesmedlem/en direktør i selskabet er menigt bestyrelsesmedlem/medlem af tilsynsorganet, og ikke have andre væsentlige relationer til ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører i selskabet via deltagelse i andre selskaber eller enheder.

                              h)

                              Den pågældende må ikke have været medlem af bestyrelsen/ledelsesorganet i mere end tre perioder (eller, hvor den nationale ret åbner mulighed for meget korte perioder, i mere end 12 år).

                              i)

                              Den pågældende må ikke være i nær familie med et ledende bestyrelsesmedlem/en direktør eller med de under punkt a)-h) omhandlede personer.

                  2.

                  Det uafhængige menige bestyrelsesmedlem/medlem af tilsynsorganet forpligter sig til a) under alle omstændigheder at udvise uafhængighed i stillingtagen, beslutninger og handlinger, b) ikke at søge at opnå eller modtage nogen urimelig fordel, der kunne anses for at kompromittere hans eller hendes uafhængighed, og c) klart at opponere mod enhver beslutning truffet af bestyrelsen/ledelsesorganet, som vedkommende finder kan skade selskabet. Har bestyrelsen/ledelsesorganet truffet beslutninger, som et uafhængigt medlem har stærke forbehold over for, bør vedkommende drage konsekvenserne heraf. Beslutter vedkommende sig til at træde tilbage, bør han eller hun forklare sine grunde hertil i et brev til bestyrelsen/ledelsesorganet eller revisionsudvalget og eventuelt til ethvert relevant organ uden for selskabet.

         (1)  EFT L 193 af 18.7.1983, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/51/EF (EUT L 178 af 17.7.2003, s. 16).


				|

		52014PC0437

			Henstilling med henblik på RÅDETS AFGØRELSE om ophævelse af afgørelse 2010/283/EU om et uforholdsmæssigt stort underskud i Belgien /* COM/2014/0437 final */

			   	Henstilling med henblik på
RÅDETS AFGØRELSE
om ophævelse af afgørelse 2010/283/EU om et
uforholdsmæssigt stort underskud i Belgien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 12,
under henvisning til henstilling fra
Kommissionen og
ud fra følgende betragtninger:
(1)       Ved Rådets afgørelse
2010/283/EU af 2. december 2009[1]
blev det efter henstilling fra Kommissionen fastslået, at der forelå et
uforholdsmæssigt stort underskud i Belgien. Rådet konstaterede, at det for 2009
planlagte offentlige underskud lå på 5,9 % af BNP, dvs. over traktatens
referenceværdi på 3 % af BNP, medens den offentlige bruttogæld forventedes
at udgøre 97,6 % af BNP, hvilket er over traktatens referenceværdi på
60 % af BNP[2].
(2)       Den 2. december 2009 rettede
Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 126, stk. 7, og artikel 3,
stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse
og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud[3]
efter henstilling fra Kommissionen en henstilling til Belgien med henblik på at
bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i
2012. Henstillingen blev offentliggjort.
(3)       På grundlag af en henstilling
fra Kommissionen fastslog Rådet den 21. juni 2013 i henhold til traktatens
artikel 126, stk. 8, at Belgien ikke havde truffet virkningsfulde
foranstaltninger i overensstemmelse med Rådets henstilling af 2. december 2009
for at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud inden 2012, og besluttede
i henhold til traktatens artikel 126, stk. 9, at pålægge Belgien at bringe
situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2013.
Belgien fik en frist til den 15. september til at forelægge rapporter om de
foranstaltninger, der var truffet for at efterkomme afgørelsen, jf. artikel 5,
stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EF) Nr. 1467/97. Den 15. november
konstaterede Kommissionen, at Belgien havde truffet virkningsfulde
foranstaltninger, og at der ikke aktuelt var brug for yderligere skridt i
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.
(4)       I henhold til artikel 4 i
protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud,
der er knyttet som bilag til traktaterne, er det Kommissionens ansvar at
tilvejebringe de data, der skal benyttes til gennemførelse af proceduren. Som
led i gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette
oplysninger om det offentlige underskud og den offentlige gæld og andre
relaterede variabler to gange årligt, nemlig inden den 1. april og inden den 1.
oktober, jf. artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af 25. maj 2009 om
gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det
Europæiske Fællesskab[4].

(5)       Når det overvejes, om en
afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud bør ophæves, vedtager Rådet en
afgørelse på grundlag af indberettede data. Desuden bør en afgørelse om et
uforholdsmæssigt stort underskud kun ophæves, hvis Kommissionens prognoser
indikerer, at underskuddet ikke vil overstige tærskelværdien på 3 % af BNP
i løbet af prognoseperioden[5].
(6)       På grundlag af de af
Kommissionen (Eurostat) fremlagte data i overensstemmelse med artikel 14 i
forordning (EF) nr. 479/2009 efter indberetning fra Belgien inden den
1. april 2014, stabilitetsprogrammet for 2014 og Kommissionens prognose
fra foråret 2014 kan der drages følgende konklusioner:
–
Efter at have toppet med 5,6 % af BNP i 2009,
hvoraf ca. 0,7 % af BNP skyldtes  engangsfaktorer, blev det offentlige
underskud i Belgien reduceret til 2,6 % af BNP i 2013 i overensstemmelse
med fristen i Rådets afgørelse af 21. juni 2013. Denne forbedring skyldtes
en betydelig finanspolitisk konsolidering og forbedrede konjunkturer.
–
Ifølge stabilitetsprogrammet for 2014-17, som blev
forelagt af den belgiske regering den 30. april 2014, skal underskuddet reduceres
til 2,15 % af BNP i 2014, og derefter til 1,4 % af BNP i 2015. På
grundlag af en antagelse om en uændret politik forventes der ifølge
Kommissionens prognose fra foråret 2014 et underskud på 2,6 % af BNP i
2014 og 2,8 % af BNP i 2015. Underskuddet forventes således at forblive
under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden.

–
Efter en forbedring på 0,7 % af BNP i 2013
forventes den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo, minus
engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, under antagelse
af, at politikken ikke ændres, at være stabil i 2014, og derefter forværres en
anelse i 2015. I denne forbindelse ser det ud til, at der aktuelt er ved at
udvikle sig et gab på 0,5 % af BNP i forhold til den krævede tilpasning af
den strukturelle saldo i retning af den mellemfristede målsætning for 2014, og
det lader til, at det er nødvendigt at forstærke budgetforanstaltningerne for
at sikre overholdelsen af den forebyggende del af pagten på baggrund af
risikoen for en betydelig afvigelse fra den krævede tilpasningssti og
overtrædelse af gældskriteriet.
–
Gældskvoten steg med ca. 5 procentpoint mellem 2009
og 2013, til 101,5 %, også som følge af Belgiens bidrag til den
finansielle bistand til medlemsstater i euroområdet. Den offentlige bruttogæld
forventes at forblive på dette niveau i 2014 og 2015.
(7)       Rådet erindrer om, at Belgien
fra 2014, altså året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store
underskud, er underlagt stabilitets- og vækstpakkens forebyggende del, og bør
nærme sig sit mellemfristede mål i et rimeligt tempo, herunder overholde
benchmarket for udgifter og gøre tilstrækkelige fremskridt henimod overholdelse
af gældskriteriet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1a, i Rådets
forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af
gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store
underskud.
(8)       I henhold til traktatens
artikel 126, stk. 12, skal en rådsafgørelse om et uforholdsmæssigt stort
underskud ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende
medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.
(9)       Efter Rådets opfattelse er
det uforholdsmæssigt store underskud i Belgien blevet korrigeret, og afgørelse
2010/283/EU bør derfor ophæves —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ud fra en samlet vurdering kan det
konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Belgien
er blevet korrigeret.
Artikel 2
Afgørelse 2010/283/EU ophæves.
Artikel 3
Denne afgørelse
er rettet til Kongeriget Belgien.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EUT L 125 af 21.5.2010, s. 34.
[2]               Det offentlige underskud og den offentlige bruttogæld i
2009 blev efterfølgende justeret til henholdsvis 5,6 % af BNP og
95,7 % af BNP.
[3]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.
[4]               EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1.
[5]               I overensstemmelse med "Specifikationer om
gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for
stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form" af 3. september
2012. Se: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


title: Henstilling med henblik på rådets beslutning om et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52006SC0020

Henstilling med henblik på Rådets beslutning om et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige  /* SEK/2006/0020 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 11.1.2006SEK(2006) 20 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS BESLUTNINGom et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEProceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud reguleres af traktatens artikel 104 og Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997[1] om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der indgår som led i stabilitets- og vækstpagten. Mens de fleste bestemmelser gælder for Det Forenede Kongerige på samme måde som for andre lande, der ikke deltager i euroområdet, anføres det imidlertid i punkt 5 i protokollen om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige[2], at forpligtelsen efter traktatens artikel 104, stk. 1, ikke finder anvendelse på Det Forenede Kongerige, medmindre det går over til tredje fase af den økonomiske og monetære union. I anden fase af den økonomiske og monetære union skal Det Forenede Kongerige i henhold til traktatens artikel 116, stk. 4, i stedet for "bestræbe sig på at undgå uforholdsmæssigt store underskud".Efter ophævelsen af den tidligere underskudsprocedure vedrørende Det Forenede Kongerige i maj 1998 ændredes den britiske offentlige saldo fra en komfortabel overskudssituation i slutningen af 1990'erne til et underskud på 3,2 % af BNP i 2003/04[3]. Denne udvikling svarede til en ændring af den strukturelle saldo på omkring 4 procentpoint af BNP i perioden mellem 1999/00 og 2003/04. I disse år øgedes de offentlige udgifter fra mindre end 40 % til omkring 43 % af BNP. I samme periode voksede de offentlige faste bruttoinvesteringer fra 1,2 % til 1,6 % af BNP; den offentlige bruttogældskvote faldt til 37,6 % af BNP i 2002/03 og har siden været stigende. Denne udvikling kombineret med renteudviklingen medførte, at rentebetalingerne faldt fra 2,9 % til 2,0 % af BNP i den betragtede periode. Som følge af at underskuddet i 2003/04 oversteg referenceniveauet indledte Kommissionen underskudsproceduren med den i artikel 104, stk. 3, omhandlede rapport, der blev udarbejdet i april 2004[4]. Da bedømmelsen på det tidspunkt imidlertid var, at overskridelsen af tærsklen på 3 % af BNP var lille og sandsynligvis midlertidig, vurderedes det, at underskuddet ikke var uforholdsmæssigt stort.Ifølge de data, Det Forenede Kongerige indberettede i august 2005 inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, vil det offentlige underskud udgøre 3,2 % af BNP i finansåret 2004/05 (fra april til marts)[5],[6] og således igen overskride referenceværdien på 3 % af BNP. Det indberettede tal for finansåret 2004/05 tydede umiddelbart på et uforholdsmæssigt stort underskud i traktatens og stabilitets- og vækstpagtens forstand.Kommissionen vedtog derfor en rapport i overensstemmelse med artikel 104, stk. 3, hvori den vurderer, om traktatens krav vedrørende underskuds- og gældskriterierne er opfyldt[7]. Det noteredes i rapporten, at selvom underskuddet var større end traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, lå det tæt på denne værdi. Overskridelsen af referenceværdien på 3 % af BNP var ikke exceptionel. Den var specielt ikke en følge af en usædvanlig begivenhed, ligesom udviklingen i væksten, der ledsagede overskridelsen af referenceværdien i 2004/05, ikke kan betragtes som et alvorligt økonomisk tilbageslag. Væksten på 3,2 % i 2004 skønnedes at have været højere end den potentielle vækst, og det samme var tilfældet i finansåret 2004/05. Outputgabet i 2004 blev anslået til at være positivt. Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt underskuddet var midlertidigt, forventedes det på grundlag af en foreløbig opdatering af de økonomiske og budgetmæssige udsigter for Det Forenede Kongerige, at underskuddet ville fortsætte frem til 2005/06 og 2006/07.I sin rapport analyserede Kommissionen også alle relevante faktorer med relation til den økonomiske og budgetmæssige situation på mellemlang sigt såvel som andre faktorer, der forekom relevante for vurderingen af de offentlige finanser i Det Forenede Kongerige. Det følger af stabilitets- og vækstpagten, at hensyntagen til relevante faktorer i de faser, der ligger forud for beslutningen om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud (altså herunder Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse i henhold til artikel 104, stk. 4, Kommissionens udtalelse i henhold til artikel 104, stk. 5, og Rådets beslutning i henhold til artikel 104, stk. 6) "skal være betinget af det overordnede princip – inden andre relevante faktorer tages i betragtning – at overskridelsen af referenceværdien er midlertidig, og at underskuddet fortsat ligger tæt på referenceværdien". I Det Forenede Kongeriges tilfælde konkluderedes det i rapporten, at selvom det fremskrevne underskud for 2004/05 var tæt på referenceværdien, var det offentlige underskud fremskrevet til at ligge over 3 % af BNP i finansårene 2005/06 og 2006/07.Det hedder i artikel 104, stk. 4, at "det i artikel 114 omhandlede udvalg (dvs. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg) afgiver udtalelse om Kommissionens rapport". Udvalget afgav sin udtalelse den 30. september 2005, der svarer til vurderingen i Kommissionens rapport, og hvori det anføres, at det uforholdsmæssigt store underskud ikke kunne anses for at være midlertidigt. Udvalget anbefalede alligevel, at man burde afvente, at Kommissionens efterårsprognoser fra 2005 forelå, inden der blev taget yderligere skridt i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.I Kommissionens efterårsprognoser fra 2005, hvori det antages, at Det Forenede Kongeriges finanspolitik forbliver som bebudet, skønnedes underskuddet at vokse til lige under 3,5 % af BNP i 2005/06 og fortsat at ligge over 3 % af BNP i 2006/07 og først at udvise en gradvis forbedring til omkring 3 % af BNP i 2007/08. Disse fremskrivninger bekræftede den vurdering, som Kommissionen anførte i sin rapport i henhold til artikel 104, stk. 3, og den udtalelse, som Det Økonomiske og Finansielle Udvalg afgav i henhold til artikel 104, stk. 4, nemlig at underskuddet forventedes at forblive over 3 % af BNP i 2005/06 og 2006/07 og derfor ikke var midlertidigt. På grundlag af disse fremskrivninger bekræftes det, at overskridelsen af referenceværdien på 3 % af BNP hverken er exceptionel eller midlertidig, selvom underskuddet ligger tæt på referenceværdien.Efter fremlæggelsen af efterårsprognoserne fra Kommissionens tjenestegrene bebudede Det Forenede Kongerige finanspolitiske foranstaltninger i Pre-Budget Report, der blev forelagt parlamentet den 5. december 2005. Målt netto repræsenterer de britiske myndigheders udgifter til disse foranstaltninger sammenlignet med udgangssituationen for den bebudede politik (som medregnet i efterårsprognoserne) en lempelse af politikken på lige under 0,1 procentpoint af BNP i indeværende finansår og en stramning af politikken på 0,1 procentpoint af BNP i 2006/07. Når der tages hensyn til disse foranstaltninger, som alle er af strukturel karakter, er det ikke desto mindre fortsat Kommissionens vurdering, at underskuddet frem til 2006/07 må forventes at overskride 3 % af BNP - med et anslået underskud i 2006/07 på omkring 3,1 % af BNP - og at det derfor ikke er midlertidigt.Som følge af at ovennævnte dobbeltbetingelse ikke er opfyldt, tages der med henblik på Kommissionens udtalelse i henhold til artikel 104, stk. 5, og Rådets beslutning i henhold til artikel 104, stk. 6, derfor ikke hensyn til andre relevante faktorer i Det Forende Kongeriges tilfælde. Denne analyse peger derfor i den retning, at underskudskriteriet i traktaten ikke er opfyldt. Den offentlige gældskvote ligger derimod fortsat et godt stykke under referenceværdien på 60 % (en kvote på 40,8 % af BNP i finansåret 2004/05), selvom der er en stigende tendens på baggrund af de faktiske og fremskrevne primære underskud: i Kommissionens efterårsprognoser er gældskvoten fremskrevet til at blive på omkring 44,5 % af BNP i 2007/08. Følgende tabel viser efterårsprognoserne fra Kommissionens tjenestegrene for Det Forenede Kongeriges offentlige underskud og gældskvoter opgjort på finansårsgrundlag.Det Forenede Kongerige: fremskrivninger af de offentlige finanser på finansårsgrundlag(% af BNP)Resultat | Fremskrivninger |2004/05 | 2005/06 | 2006/07 | 2007/08 |Offentligt underskud | 3,2 | 3,4 | 3,2 | 3,0 |Den offentlige bruttogæld | 40,8 | 42,7 | 43,7 | 44,5 |Med henvisning til sin rapport, Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse, efterårsprognoserne fra Kommissionens tjenestegrene og Det Forenede Kongeriges Pre-Budget Report fra december 2005 finder Kommissionen, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige. Kommissionen afgiver hermed sin udtalelse, som den vedtog den 11. januar 2006, til Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 5. Kommissionen henstiller, at Rådet træffer afgørelse i overensstemmelse hermed i henhold til artikel 104, stk. 6.Herudover forelægger Kommissionen Rådet en henstilling med henblik på Rådets henstilling, der skal rettes til Det Forenede Kongerige med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør, jf. traktatens artikel 104, stk. 7. I overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 fastsætter Rådets henstilling også "en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som bør gennemføres i året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder." I henstillingen opfordrer Rådet medlemsstaten til at opnå en årlig minimumsforbedring på mindst 0,5 % af BNP af den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, for at sikre, at det uforholdsmæssigt store underskud korrigeres inden for fristen i henstillingen.I Det Forenede Kongeriges tilfælde tyder hensyntagen til relevante faktorer ikke på, at der eksisterer særlige omstændigheder, der berettiger til at fravige den normale frist for at korrigere underskuddet. Mens det negative outputgab forventes at udvides mellem 2005 og 2006 til hen imod 0,5 procentpoint, blev specielt outputtet i efterårsprognoserne fra Kommissionens tjenestegrene (eksklusive medregning af foranstaltningerne i Pre-Budget Report fra december) fremskrevet til at vokse fra udgangen af 2005 med ca. trendvæksten fra 2006. De foranstaltninger, der er bebudet i Pre-Budget Report, påvirker ikke væsentligt denne vækstprofil, der kendetegnes af en mindre finanspolitisk stramning fra 2006/07 med fokus på økonomiens offshore-oliesektor, som formodes ikke at reagere på foranstaltningerne på en konventionel konjunkturmæssig måde. Det konjunkturkorrigerede underskud blev i efterårsprognoserne fra Kommissionens tjenestegrene vurderet til at forbedres med 0,3 procentpoint af BNP mellem 2005 og 2006; denne forbedring kan forventes at blive på omkring 0,4 procentpoint af BNP, når der tages hensyn til foranstaltningerne i Pre-Budget Report. På grundlag af de bebudede foranstaltninger forventes væksten i outputtet derfor alt i alt at forblive rimelig stærk i en situation, der kendetegnes af en beskeden reduktion af det konjunkturkorrigerede underskud, men hvor det faktiske underskud fortsat vil ligge lidt over referenceværdien. I forhold til denne udgangssituation ville en årlig forbedring på mindst 0,5 % af BNP kun kræve en yderligere lille finanspolitisk indsats.Da væksten i Det Forenede Kongerige fortsat er rimelig tilfredsstillende, og den strukturelle forbedring af den offentlige saldo, som er nødvendig for at bringe landets uforholdsmæssigt store underskud til ophør, er beskeden, fremgår det følgelig af henstillingen, at der i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten bør gennemføres en budgetkorrektion senest i finansåret 2006/07.Henstilling med henblik påRÅDETS BESLUTNINGom et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede KongerigeRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104, stk. 6,under henvisning til henstilling fra Kommissionen,under henvisning til bemærkningerne fra Det Forenede Kongerige, ogud fra følgende betragtninger:(1) I traktatens artikel 104 fastsættes proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for at sikre, at medlemsstaterne undgår uforholdsmæssigt store offentlige underskud, og at de korrigerer sådanne underskud, når de opstår.(2) I henhold til punkt 5 i protokollen om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland finder forpligtelsen efter traktatens artikel 104, stk. 1, ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige, medmindre det går over til tredje fase af den økonomiske og monetære union[8]. I anden fase af den økonomiske og monetære union skal Det Forenede Kongerige i henhold til traktatens artikel 116, stk. 4, "bestræbe sig på at undgå uforholdsmæssigt store underskud".(3) Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en stærk og vedblivende vækst, som fører til øget beskæftigelse.(4) Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud efter traktatens artikel 104 som uddybet i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[9], der indgår som led i stabilitets- og vækstpagten, indeholder bestemmelse om en beslutning om et uforholdsmæssigt stort underskud. Protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten, indeholder yderligere bestemmelser om gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Rådets forordning (EF) nr. 3605/93[10] fastsætter detaljerede regler og definitioner for gennemførelsen af bestemmelserne i denne protokol.(5) Traktatens artikel 104, stk. 5, fastsætter, at Kommissionen afgiver en udtalelse til Rådet, hvis den finder, at der er eller kan opstå et uforholdsmæssigt stort underskud i en medlemsstat. Med henvisning til sin egen rapport i henhold til traktatens artikel 104, stk. 3, Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse i henhold til artikel 104, stk. 4, Kommissionens tjenestegrenes efterårsprognoser fra 2005 og Det Forenede Kongeriges Pre-Budget Report fra december 2005 konkluderede Kommissionen, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige. Kommissionen afgav derfor en sådan udtalelse til Rådet vedrørende Det Forenede Kongerige den 11. januar 2006.(6) Traktatens artikel 104, stk. 6, fastsætter, at Rådet skal tage hensyn til de bemærkninger, som den pågældende medlemsstat måtte ønske at fremsætte, inden det efter en generel vurdering fastslår, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud. For Det Forenede Kongerige fører den generelle vurdering til følgende konklusioner.(7) Efter ophævelsen af den tidligere underskudsprocedure vedrørende Det Forenede Kongerige i maj 1998 ændredes den britiske offentlige saldo fra en komfortabel overskudssituation i slutningen af 1990'erne til et underskud på 3,2 % af BNP i 2003/04[11]. Denne udvikling svarede til en ændring af den strukturelle saldo på omkring 4 procentpoint af BNP i perioden mellem 1999/00 og 2003/04. I disse år øgedes de offentlige udgifter fra mindre end 40 % til omkring 43 % af BNP. I samme periode voksede de offentlige faste bruttoinvesteringer fra 1,2 % til 1,6 % af BNP; den offentlige bruttogældskvote faldt til 37,6 % af BNP i 2002/03 og har siden været stigende. Denne udvikling kombineret med renteudviklingen medførte, at rentebetalingerne faldt fra 2,9 % til 2,0 % af BNP i den betragtede periode. Som følge af at underskuddet i 2003/04 oversteg referenceniveauet indledte Kommissionen underskudsproceduren med den i artikel 104, stk. 3, omhandlede rapport, der blev udarbejdet i april 2004[12]. Da bedømmelsen på det tidspunkt imidlertid var, at overskridelsen af tærsklen på 3 % af BNP var lille og sandsynligvis midlertidig, vurderedes det, at underskuddet ikke var uforholdsmæssigt stort.(8) Ifølge de data, Det Forenede Kongerige indberettede i august 2005 inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, lå det offentlige underskud fortsat på 3,2 % af BNP i finansåret 2004/05 og således igen over, men tæt på traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Overskridelsen af referenceværdien på 3 % af BNP var ikke exceptionel. Den skyldtes hverken usædvanlige begivenheder uden for de britiske myndigheders kontrol eller et alvorligt økonomisk tilbageslag. Væksten på 3,2 % i 2004 skønnes at have været højere end den potentielle vækst, og det samme var tilfældet i finansåret 2004/05. Outputgabet i 2004 anslås til at have været positivt. Derfor kan overskridelsen af referenceværdien ikke betragtes som en følge af et alvorligt økonomisk tilbageslag. Overskridelsen af referenceværdien på 3 % af BNP anses heller ikke for at være midlertidig som vurderet på grundlag af efterårsprognoserne fra 2005 fra Kommissionens tjenestegrene. Ud fra den antagelse at Det Forenede Kongeriges finanspolitik forbliver som hidtil bebudet, skønnedes underskuddet i disse prognoser at vokse til lige under 3,5 % af BNP i 2005/06 og fortsat at ligge over 3 % af BNP i 2006/07. På grundlag af disse fremskrivninger kunne overskridelsen af referenceværdien hverken betragtes som exceptionel eller midlertidig i traktatens og stabilitets- og vækstpagtens forstand, selvom underskuddet er tæt på referenceværdien. Efter fremlæggelsen af efterårsprognoserne fra Kommissionens tjenestegrene bebudede Det Forenede Kongerige finanspolitiske foranstaltninger i Pre-Budget Report, der blev forelagt parlamentet den 5. december 2005. Målt netto repræsenterer de britiske myndigheders udgifter til disse foranstaltninger sammenlignet med udgangssituationen for den bebudede politik (som medregnet i efterårsprognoserne fra Kommissionens tjenestegrene) en lempelse af politikken på 0,1 procentpoint af BNP i indeværende finansår og en stramning af politikken på 0,1 procentpoint af BNP i 2006/07. Når der tages hensyn til disse foranstaltninger, som alle er af strukturel karakter, vurderes det ikke desto mindre fortsat, at underskuddet i 2006/07 forventes at overstige 3 % af BNP - omkring 3,1 % af BNP - og at det derfor ikke er midlertidigt. Dette peger i retning af, at traktatens krav vedrørende det offentlige underskud ikke er opfyldt.(9) Den offentlige gældskvote ligger derimod fortsat et godt stykke under referenceværdien på 60 % (tallene fra august, der blev indberettet inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, viser en kvote på 40,8 % af BNP i finansåret 2004/05), selvom den udviser en stigende tendens på baggrund af omfanget af de faktiske og fremskrevne primære underskud. I Kommissionens efterårsprognoser er gældskvoten fremskrevet til at blive på omkring 44,5 % af BNP i 2007/08.(10) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97 kan der kun tages hensyn til "relevante faktorer" i Kommissionens beslutning om et uforholdsmæssigt stort underskud i henhold til artikel 104, stk. 6, hvis dobbeltbetingelsen – at underskuddet forbliver tæt på referenceværdien, og at overskridelsen er midlertidig - er fuldstændig opfyldt. Denne dobbeltbetingelse er ikke opfyldt i Det Forenede Kongeriges tilfælde. Andre relevante faktorer tages derfor ikke i betragtning i denne beslutning -VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:Artikel 1Det fastslås efter en generel vurdering, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige.Artikel 2Denne beslutning er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.Udfærdiget i Bruxelles, denPå Rådets vegneFormand […] [1] EFT L 209 af 2.8.1977 som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1056/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 5).[2] http://europa.eu.int/eur-lex/en/treaties/selected/livre340.html[3] Meddelelse i forbindelse med underskudsproceduren fra august 2005, nedjusteret fra 3,3 % af BNP. Det Forenede Kongeriges data fra august blev godkendt af Eurostat den 26. september 2005.[4] Se: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/country/edp/edprep2004_uk.pdf[5] Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud anvendes på Det Forenede Kongerige på basis af det britiske finansår. De faktiske britiske data for den offentlige saldo, der er indberettet her, følger Eurostat-beslutningen af 14. juli 2000 om fordeling af UMTS-indtægter. Det Forenede Kongerige har generelt ikke anvendt denne beslutning i den indenlandske præsentation af de offentlige finanser, og det betyder, at nettolångivningen efter en Eurostatopgørelsesmetode er omtrent 0,1 procentpoint af BNP pr. år lavere end indberettet i de britiske nationalregnskaber fra henholdsvis 2001 og 2001/02 og derefter.[6] Underskuddet for 2004/05 er blevet opjusteret efter meddelelsen i august. Underskuddet, der svarer til det, der blev indberettet i Pre-Budget Report fra december 2005, er på 3,3 % af BNP.[7] http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/edp/com_rep_uk.pdf[8] http://europa.eu.int/eur-lex/en/treaties/selected/livre340.html[9] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6. Forordning som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1056/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 5).[10] EFT L 332 af 31.12.1993, s. 7. Forordning som ændret ved forordning (EF) nr. 475/2000 (EFT L 58 af 3.3.2000, s. 1) og ved Kommissionens forordning (EF) nr. 351/2002 (EFT L 55 af 26.2.2002, s. 23).[11] Meddelelse i forbindelse med underskudsproceduren fra august 2005, nedjusteret fra 3,3 % af BNP. Det Forenede Kongeriges data fra august blev godkendt af Eurostat den 26. september 2005.[12] Se: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/country/edp/edprep2004_uk.pdf