title: Henstilling med henblik på Rådets afgørelse rettet til Grækenland med henblik på at styrke og skærpe den finanspolitiske overvågning og med pålæg om at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, der skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud

text:
   DA
EN    EN
 ---pagebreak---                  EUROPA-KOMMISSIONEN
                                                Bruxelles, den 4.5.2010
                                                SEK(2010) 560 endelig
                             Henstilling med henblik på
                             RÅDETS AFGØRELSE
    rettet til Grækenland med henblik på at styrke og skærpe den finanspolitiske
   overvågning og med pålæg om at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af
     underskuddet, der skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et
                         uforholdsmæssigt stort underskud
EN                                        1                                       EN
 ---pagebreak---                                         Henstilling med henblik på
                                        RÅDETS AFGØRELSE
          rettet til Grækenland med henblik på at styrke og skærpe den finanspolitiske
        overvågning og med pålæg om at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af
           underskuddet, der skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et
                                   uforholdsmæssigt stort underskud
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig
   artikel 126, stk. 9, og artikel 136,
   under henvisning til henstilling fra Kommissionen og
   ud fra følgende betragtninger:
   (1)     I henhold til artikel 136, stk. 1, litra a), i TEUF kan der vedtages specifikke
           foranstaltninger for de medlemsstater, der har euroen som valuta, med henblik på at
           styrke samordningen og overvågningen af deres budgetdisciplin.
   (2)     Artikel 126 i TEUF fastsætter, at medlemsstaterne skal undgå uforholdsmæssigt store
           offentlige underskud, og fastlægger med henblik herpå proceduren i forbindelse med
           uforholdsmæssigt store underskud. Stabilitets- og vækstpagten, som i sin korrigerende
           del foreskriver gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
           store underskud, udgør den ramme, der kan benyttes som støtte for offentlige
           politikker med henblik på en hurtig tilbagevenden til sunde budgetstillinger under
           hensyntagen til den økonomiske situation.
   (3)     Den 27. april 2009 besluttede Rådet efter artikel 104, stk. 6, i TEF, at der forelå et
           uforholdsmæssigt stort underskud i Grækenland, og rettede henstillinger med henblik
           på korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2010 i medfør af artikel
           104, stk. 7, i TEF og artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli
           1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse
           med uforholdsmæssigt store underskud. Rådet fastsatte ligeledes, at der skulle træffes
           virkningsfulde foranstaltninger senest den 27. oktober 2009. Den 30. november 2009
           fastlagde Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 8, i TEUF, at Grækenland
           ikke havde truffet virkningsfulde foranstaltninger; følgelig pålagde Rådet den 16.
           februar 2010 i henhold til artikel 126, stk. 9, i TEUF Grækenland at træffe
           foranstaltninger med henblik på at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud
           senest i 2012. Rådet fastsatte ligeledes, at der skulle træffes virkningsfulde
           foranstaltninger senest den 15. maj 2010.
   (4)     I artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 fastsættes det, at hvis der er
           truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 126, stk. 9, i
           TEUF, og uventede negative økonomiske forhold gør sig gældende med store
EN                                                   2                                              EN
 ---pagebreak---    ugunstige virkninger for de offentlige finanser efter vedtagelsen af pålægget, kan
   Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage et revideret
   pålæg efter artikel 126, stk. 9, i TEUF.
EN                                          3                                            EN
 ---pagebreak---    (5) Ifølge Kommissionens prognoser fra efteråret 2009, som dannede grundlag for det
       oprindelige pålæg, der blev rettet til Grækenland, forventedes BNP at falde med ¼ % i
       2010 og stige igen fra 2011, hvor der var forudset en økonomisk vækst på 0,7 %. Der
       forventes nu et kraftigt fald i det reale BNP i 2010, efterfulgt af en yderligere nedgang
       i 2011. Derefter forventes der en gradvis tilbagevenden til vækst. Denne markante
       forværring af den økonomiske situation medfører en tilsvarende forringelse af
       udsigterne for de offentlige finanser i en situation med uændret politik. Hertil kommer
       opjusteringen af det offentlige underskud for 2009 (fra et forventet 12,7 % af BNP på
       tidspunktet for afgørelsen efter artikel 126, stk. 9, til 13,6 % af BNP ifølge den
       finanspolitiske indberetning, som Grækenland fremsendte den 1. april 2010) med
       risiko for en yderligere opjustering (i størrelsesordenen 0,3 til 0,5 % af BNP) efter
       afslutningen af de undersøgelser, Eurostat er i færd med at gennemføre sammen med
       de græske statistiske myndigheder1. Endelig har bekymringerne på markederne med
       hensyn til udsigterne for de offentlige finanser givet sig udslag i en kraftig stigning i
       risikopræmierne på offentlig gæld, hvilket har gjort det endnu vanskeligere at
       kontrollere udviklingen i det offentlige underskud og den offentlige gæld. Ifølge den
       foreløbige vurdering, Kommissionen foretog i marts 2010, gennemførte Grækenland
       som ønsket de finanspolitiske foranstaltninger, der skulle sikre, at man nåede det
       planlagte underskudsmål for 2010. Imidlertid betyder den bratte ændring i den
       økonomiske situation, at disse planer ikke længere kan betragtes som gyldige. Den
       umiddelbare trussel mod statens solvens kræver endnu mere drastiske foranstaltninger
       i løbet af indeværende år. Samtidig indebærer den alvorlige økonomiske nedgang, som
       nu kan forventes, at det ikke vil være muligt at opnå den oprindeligt planlagte
       nedbringelse af underskuddet. Det kan anses, at uventede negative økonomiske
       forhold med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser har gjort sig
       gældende i Grækenland, og det er derfor berettiget at fremsætte reviderede
       henstillinger efter artikel 136 og artikel 126, stk. 9, i TEUF.
   (6) På baggrund af ovenstående fremgår det, at den frist, der var fastsat i Rådets pålæg af
       16. februar 2010 for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud i
       Grækenland, må forlænges med 2 år til 2014.
   (7) Den offentlige bruttogæld var ved udgangen af 2009 på 115,1 % af BNP. Dette er
       blandt de højeste gældskvoter i EU, og det ligger langt over traktatens referenceværdi
       på 60 % af BNP. Desuden er der risiko for, at dette tal vil blive yderligere opjusteret
       (med 5-7 procentpoints) som følge af den igangværende statistiske undersøgelse. Hvis
       man skal opnå den nedbringelse af underskuddet, som skønnes nødvendig og i
       betragtning af omstændighederne er mulig, vil gældsstigningen skulle vende fra 2014.
       Foruden de konstant høje offentlige underskud har en række "below-the-line"-
       transaktioner i høj grad bidraget til at øge gælden. Dette har medvirket til at
       undergrave markedernes tillid til regeringens evne til fremover at betjene gælden. Der
       er et ekstremt hastende behov for, at Grækenland træffer afgørende foranstaltninger i
       et hidtil uset omfang vedrørende sit underskud og de øvrige faktorer, der medvirker til
       at øge gælden, således at stigningen i gældskvoten vendes, og gælden igen hurtigst
       muligt kan markedsfinansieres.
   (8) På baggrund af den meget alvorlige forringelse af den offentlige finansielle situation
       har medlemsstaterne i euroområdet besluttet at yde stabilitetsstøtte til Grækenland for
   1
       Eurostat News Release 55/2010. 22. april 2010.
EN                                                  4                                            EN
 ---pagebreak---        at sikre den finansielle stabilitet i euroområdet som helhed, sammen med den
       multilaterale bistand, der ydes af Den Internationale Valutafond. Denne støtte antager
       form af en samling bilaterale lån, som koordineres af Kommissionen. Långiverne har
       besluttet, at deres støtte vil være betinget af, at Grækenland respekterer denne
       afgørelse. Grækenland forventes navnlig at gennemføre de foranstaltninger, der er
       specificeret i denne afgørelse i overensstemmelse med den angivne tidsplan —
   VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
                                              Artikel 1
   1.    Grækenland bringer det nuværende uforholdsmæssigt store underskud til ophør
         hurtigst muligt og senest i 2014.
   2.    Tilpasningen for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud skal sigte mod et
         offentligt underskud på ikke over 18 508 mio. EUR (8,0 % af BNP) i 2010, 17 065
         mio. EUR (7,6 % af BNP) i 2011, 14 916 mio. EUR (6,5 % af BNP) i 2012, 11 399
         mio. EUR (4,9 % af BNP) i 2013 og 6 385 mio. EUR (2,6 % af BNP) i 2014. Med
         henblik herpå skal der i perioden 2009-2014 opnås en forbedring af den strukturelle
         saldo på mindst 10 % af BNP.
   3.    Den i stk. 2 omhandlede planlagte tilpasning forudsætter, at den årlige ændring i den
         konsoliderede offentlige bruttogæld ikke overstiger 34 058 mio. EUR i 2010, 17 365
         mio. EUR i 2011, 15 016 mio. EUR i 2012, 11 599 mio. EUR i 2013 og 7 885 mio.
         EUR i 2014. På grundlag af de aktuelle BNP-fremskrivninger vil den tilsvarende
         udvikling i gældskvoten være 133,2 % i 2010, 145,2 % i 2011, 148,8 % i 2012,
         149,6 % i 2013 og 148,4 % i 2014.
                                              Artikel 2
   1.    Grækenland træffer følgende foranstaltninger inden udgangen af juni 2010:
         a)    en lov om indførelse af en progressiv beskatningsskala for alle indtægtskilder
               og en horisontalt ensrettet behandling af indtægter fra arbejds- og
               kapitalaktiver
         b)    en lov om ophævelse af alle fravigelser og selvstændige
               beskatningsbestemmelser i skattesystemet, herunder indtægter fra særlige
               tillæg til offentlige tjenestemænd
         c)    ophævelse af budgetbevillingerne i reserven til uforudsete udgifter med henblik
               på at spare 700 mio. EUR
         d)    ophævelse af størsteparten af budgetbevillingen til solidaritetsydelser
               (undtagen en del til fattigdomslempelse) med henblik på at spare 400 mio.
               EUR
         e)    reduktion af de højeste pensioner med henblik på at spare 500 mio. EUR på
               helårsbasis (350 mio. EUR i 2010)
EN                                                5                                            EN
 ---pagebreak---         f)    reduktion af påske-, sommer- og julebonusser og af tillæg til offentlige
              tjenestemænd med henblik på at spare 1 500 mio. EUR på helårsbasis (1 100
              mio. EUR i 2010)
        g)    ophævelse af påske-, sommer- og julebonusser til pensionister, dog med
              beskyttelse af pensionister med de laveste pensioner, med henblik på at spare
              1 900 mio. EUR på helårsbasis (1 500 mio. EUR i 2010)
        h)    forhøjelse af momssatsen, således at der opnås et udbytte på mindst 1,8 mia.
              EUR på helårsbasis (800 mio. EUR i 2010)
        i)    forhøjelse af afgifterne på brændstof, tobak og alkohol, således at der opnås et
              udbytte på mindst 1 050 mio. EUR på helårsbasis (450 mio. EUR i 2010)
        j)    lovgivning til gennemførelse af tjenesteydelsesdirektivet2
        k)    en lov om reform og forenkling af den offentlige forvaltning på lokalt niveau
              med henblik på at mindske driftsomkostningerne
        l)    oprettelse af en taskforce, der skal forbedre udnyttelsen af struktur- og
              samhørighedsfonde
        m)    en lov med henblik på at forenkle etableringen af nye virksomheder
        n)    en reduktion af de offentlige investeringer på 500 mio. EUR i forhold til
              planerne
        o)    overførsel af budgetbevillingerne til samfinansiering af struktur- og
              samhørighedsfonde til en særlig central konto, som ikke kan anvendes til andre
              formål.
   2.   Grækenland træffer følgende foranstaltninger inden udgangen af september 2010:
        a)    inkludering      i      budgetforslaget       for     2011     af     finanspolitiske
              konsolideringsforanstaltninger, der beløber sig til mindst 3,2 % af BNP (4,3 %
              af BNP, hvis fremførsler fra foranstaltninger, der er gennemført i 2010, tages i
              betragtning). Budgettet skal navnlig omfatte følgende foranstaltninger (eller
              under exceptionelle omstændigheder foranstaltninger, der frembringer
              tilsvarende besparelser): en reduktion af den samlede offentlige sektors
              mellemliggende forbrug på mindst 300 mio. EUR i forhold til 2010-niveauet
              (oveni besparelserne fra den reform af den offentlige forvaltning og de lokale
              forvaltninger, der henvises til i dette stykke), fastfrysning af
              indeksreguleringen af pensioner (med henblik på at spare 100 mio. EUR), en
              midlertidig kriseafgift på særdeles rentable virksomheder (der giver yderligere
              indtægter på mindst 600 mio. EUR pr. år i 2011, 2012 og 2013),
              sandsynlighedsbeskatning af selvstændige (med et provenu på mindst 400 mio.
              EUR i 2011 og endnu mere i 2012 og 2013), udvidelse af momsgrundlaget ved
              at lade det omfatte visse tjenesteydelser, som i øjeblikket er fritaget, og ved at
   2
      Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det
      indre marked (EUT L 376 af 27.12.2006).
EN                                               6                                                     EN
 ---pagebreak---       flytte 30 % af varer og tjenesteydelser fra den nedsatte sats til den generelle
      sats (med et provenu på 1 mia. EUR), gradvis indførelse af en grøn afgift på
      CO2-emissioner (med et provenu på mindst 300 mio. EUR i 2011),
      gennemførelse af den lovgivningsmæssige reform af den offentlige forvaltning
      og reorganisering af de lokale forvaltninger (med henblik på at mindske
      omkostningerne med mindst 500 mio. EUR i 2011 og yderligere 500 mio. EUR
      i både 2012 og 2013), en reduktion af indenlandsk finansierede investeringer
      (på mindst 1 mia. EUR) ved at prioritere investeringsprojekter, som finansieres
      via EU's strukturfonde, incitamenter til at regularisere overtrædelser af
      bestemmelserne om arealanvendelse (med et provenu på mindst 1 500 mio.
      EUR fra 2011 til 2013, heraf mindst 500 mio. EUR i 2011), opkrævning af
      indtægter fra spillelicenser (mindst 500 mio. EUR fra salg af licenser og 200
      mio. EUR i form af licensafgifter), udvidelse af grundlaget for beskatning af
      fast ejendom ved at opdatere værdien af aktiver (med henblik på at opnå
      yderligere indtægter på mindst 500 mio. EUR), højere beskatning af løn i
      naturalier, herunder beskatning af billeasingydelser (med mindst 150 mio.
      EUR), højere beskatning af luksusvarer (på mindst 100 mio. EUR), en
      særafgift på uautoriserede etablissementer (med henblik på et provenu på 800
      mio. EUR pr. år) og erstatning af kun 20 % af det personale i den offentlige
      sektor, der går på pension (centralforvaltningen, kommunerne, offentlige
      selskaber, lokale forvaltninger, statsagenturer og andre offentlige institutioner)
   b) en lov om reform af pensionssystemet med henblik på at sikre dets
      bæredygtighed på mellemlang og lang sigt. Loven bør især indføre en ensartet
      lovpligtig pensionsalder på 65 år (også for kvinder), en gruppering af de
      eksisterende pensionsfonde i tre fonde og et ensartet nyt pensionssystem for
      alle nuværende og fremtidige ansatte (med virkning fra den 1. januar 2013),
      nedsættelse af den øvre pensionsgrænse, gradvis forhøjelse af
      minimumsperioden for pensionsbidrag med henblik på fuld pension fra 37 til
      40 år (i 2015), fastsættelse af minimumspensionsalderen til 60 år pr. 1. januar
      2011 (også for arbejdstagere i hårde og vanskelige erhverv og personer, der har
      betalt pensionsbidrag i 40 år), afskaffelse af de særlige regler for personer, der
      er forsikret før 1993 (med opretholdelse af erhvervede rettigheder), en
      betydelig indskrænkning af listen over hårde og vanskelige erhverv,
      nedsættelse af pensionsydelserne (med 6 % pr. år) for personer, der
      pensioneres i alderen 60-65 år med en pensionsbidragsperiode på under 40 år,
      oprettelse af en automatisk justeringsmekanisme, som sammenkæder
      pensionsalder med øget forventet levetid (fra 2020), indførelse af en
      behovsvurderet garanteret minimumsindkomst for ældre over den lovpligtige
      pensionsalder, indførelse at strengere betingelser og regelmæssig nyvurdering
      af    kriterierne    for    adgang     til   invalidepensioner,     ændring      af
      pensionstildelingsmodellen i den bidragsbaserede ordning for at skabe bedre
      sammenhæng mellem betalte bidrag og modtagne ydelser (med en
      periodiseringssats på gennemsnitligt højst 1,2 % om året) og en udvidelse af
      beregningen af pensionsberettiget indkomst til at omfatte indkomst i hele livet
      (med opretholdelse af erhvervede rettigheder). Gennemførelsen af denne lov
      skulle kunne nedbringe den forventede stigning i pensionsudgifterne til en
      BNP-kvote, der ligger under gennemsnittet i euroområdet, i løbet af de næste
      årtier og skal begrænse stigningen i den offentlige sektors pensionsudgifter
      over perioden 2010-2060 til mindre end 2,5 % af BNP
EN                                     7                                                  EN
 ---pagebreak---         c)      styrkelse af General Accounting Office og sikring mod eventuel politisk
                indblanding i datafremskrivning og regnskab
        d)      udkast til en reform af lønlovgivningen i den offentlige sektor, herunder især
                oprettelsen af en enkelt betalingsmyndighed til betaling af lønninger, indførelse
                af ensartede principper og tidsplaner med henblik på at etablere en
                rationaliseret og ensartet lønramme for den offentlige sektor, der gælder for
                både den statslige sektor, de lokale myndigheder og andre agenturer
        e)      lovgivning, der øger effektiviteten i skatteforvaltningen og -kontrollerne
        f)      lancering af en uafhængig gennemgang af den offentlige forvaltning og af
                eksisterende sociale programmer
        g)      offentliggørelse af månedlige statistikker (på kassebasis) over indtægter,
                udgifter, finansiering og udgiftsrestancer, som foreligger for den offentlige
                forvaltning og dens underordnede enheder
        h)      en handlingsplan for at forbedre indsamlingen og behandlingen af offentlige
                data, bl.a. ved at styrke kontrolmekanismerne hos de statistiske myndigheder
                og i General Accounting Office og ved at sikre effektivt personligt ansvar i
                tilfælde af fejlmeldinger, således at det sikres, at der sker en hurtig levering af
                offentlige data af høj kvalitet som krævet i forordning (EF) nr. 2223/963, (EF)
                nr. 264/20004, (EF) nr. 1221/20025, (EF) nr. 501/20046, (EF) nr. 1222/20047,
                (EF) nr. 1161/20058, (EF) nr. 223/20099 og (EF) nr. 479/200910
        i)      regelmæssig offentliggørelse af informationer om den finansielle situation i
                offentlige virksomheder og andre offentlige enheder, som ikke er klassificeret i
                den offentlige forvaltning (herunder detaljerede indkomstopgørelser, balancer
                og data vedrørende beskæftigelse og lønudgifter).
   3.   Grækenland træffer følgende foranstaltninger inden udgangen af december 2010:
   3
      Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og
      regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab, EFT L 310 af 30.11.1996.
   4
      Kommissionens forordning (EF) nr. 264/2000 af 3. februar 2000 om gennemførelse af Rådets
      forordning (EF) nr. 2223/96 med hensyn til kortfristede statistikker over offentlige finanser, EFT L 29
      af 4.2.2000, s. 4.
   5
      Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2002 af 10. juni 2002 om ikke-finansielle
      kvartalsregnskaber for den offentlige forvaltning og service, EFT L 179 af 9.7.2002, s. 1.
   6
      Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 501/2004 af 10. marts 2004 om finansielle
      kvartalsregnskaber for den offentlige forvaltning og service, EUT L 81 af 19.3.2004, s. 1.
   7
      Rådets forordning (EF) nr. 1222/2004 af 28. juni 2004 om udarbejdelse og indberetning af data
      vedrørende den kvartårlige offentlige gæld, EUT L 233 af 2.7.2004, s. 1.
   8
      Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1161/2005 af 6. juli 2005 om udarbejdelse af ikke-
      finansielle kvartalsregnskaber efter institutionelle sektorer, EUT L 191 af 22.7.2005, s. 22.
   9
      Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 af 11. marts 2009 om europæiske
      statistikker og om ophævelse af forordning (EF, Euratom) nr. 1101/2008 om fremsendelse af fortrolige
      statistiske oplysninger til De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor, Rådets forordning (EF) nr.
      322/97 om EF-statistikker og Rådets afgørelse 89/382/EØF, Euratom om nedsættelse af et udvalg for
      De Europæiske Fællesskabers statistiske program, EUT L 87 af 31.3.2009, s. 164.
   10
      Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af 25. maj 2009 om gennemførelse af den protokol om proceduren
      i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse
      af Det Europæiske Fællesskab, EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1.
EN                                                     8                                                       EN
 ---pagebreak---             a)    endelig indførelse af de foranstaltninger, der er anført i stk. 2, litra a) og d)
            b)    udarbejdelse af et udkast til lovgivning til styrkelse af de finanspolitiske
                  rammer. Dette bør navnlig omfatte etablering af en mellemsigtet finanspolitisk
                  ramme, oprettelse af en obligatorisk reserve til uforudsete udgifter i budgettet
                  svarende til 10 % af de samlede bevillinger, etablering af bedre mekanismer for
                  udgiftskontrol og af et uafhængigt finanspolitisk agentur, der yder rådgivning
                  og ekspertise vedrørende finanspolitiske spørgsmål
            c)    en lov med henblik på at reformere lønforhandlingssystemet i den private
                  sektor, hvorunder betalingssatserne for overtidsarbejde bør nedskæres,
                  forvaltningen af arbejdstid bør gøres mere fleksibel, og det i henhold til lokale
                  aftaler bør være muligt at fastsætte en lønvækst, der er lavere end i de
                  sektorspecifikke aftaler
            d)    en lov om mindsteløn for at indføre aflønning under mindstelønnen for
                  risikogrupper som f.eks. unge og langtidsledige og træffe foranstaltninger for at
                  sikre, at den nuværende mindsteløn fastholdes i nominelle termer i tre år
            e)    reform af lovgivningen om jobbeskyttelse med henblik på at forlænge
                  prøvetiden for nye job til ét år, generelt nedskære fratrædelsesgodtgørelserne
                  og sikre, at der gælder de samme betingelser for fratrædelsesgodtgørelse for
                  arbejdere og funktionærer, hæve minimumstærsklen for aktivering af reglerne
                  om kollektive afskedigelser, navnlig i større selskaber, og fremme en mere
                  udstrakt brug af midlertidige kontrakter
            f)    betydelig forøgelse af udnyttelsen af struktur- og samhørighedsfonde
            g)    indførelse af et nyt system til forvaltning af lægemidler, som fremmer
                  anvendelsen af generiske lægemidler
            h)    etablering af et ensartet system for offentlige indkøb med en central
                  indkøbsmyndighed, således at der navnlig sikres solide udbudsprocedurer samt
                  forudgående og efterfølgende kontrol
            i)    lovgivning til at forenkle og fremskynde proceduren for udstedelse af licenser
                  til virksomheder, industrielle aktiviteter og erhverv
            j)    ændring af de institutionelle rammer hos den græske konkurrencemyndighed
                  for at øge dens uafhængighed, fastsætte rimelige frister for undersøgelser og
                  beslutningstagning og give den beføjelse til at afvise klager
            k)    bedre forvaltning af offentlige aktiver med henblik på at rejse mindst 1 mia.
                  EUR pr. år i perioden 2011-2013
            l)    foranstaltninger med sigte på at fjerne de nuværende restriktioner for fri
                  udveksling af tjenesteydelser.
   4.       Grækenland træffer følgende foranstaltninger inden udgangen af marts 2011:
   endelig indførelse af de foranstaltninger, der er anført i stk. 3, litra b).
EN                                                  9                                               EN
 ---pagebreak---    5. Grækenland træffer følgende foranstaltninger inden udgangen af juni 2011:
      a)  en rationaliseret og ensartet lønramme for den offentlige sektor, der gælder for
          både den statslige sektor, de lokale myndigheder og andre agenturer, og hvor
          aflønningen afspejler produktivitet og opgaver
      b)  foranstaltninger til gennemførelse af konklusionerne fra eksterne og
          uafhængige undersøgelser af de offentlige forvaltningers funktion
      c)  styrkelse af arbejdstilsynet, som skal forsynes fuldt ud med kvalificeret
          personale og have kvantitative mål for det antal af kontroller, der skal
          gennemføres.
EN                                         10                                              EN
 ---pagebreak---    6.      Grækenland træffer følgende foranstaltninger inden udgangen af september 2011:
           a)   inkludering      i     budgetforslaget     for     2012       af       finanspolitiske
                konsolideringsforanstaltninger svarende til mindst 2,2 % af BNP. Budgettet
                skal navnlig omfatte følgende foranstaltninger (eller under exceptionelle
                omstændigheder foranstaltninger, der frembringer tilsvarende besparelser):
                yderligere udvidelse af momsgrundlaget ved at flytte varer og tjenesteydelser
                fra den nedsatte sats til den normale sats (med henblik på at opkræve yderligere
                mindst 300 mio. EUR), mindskelse af antallet af offentligt ansatte gennem
                reglen om 1 nyansættelse for hver 5. pensionering i den offentlige sektor (med
                henblik på at spare mindst 600 mio. EUR), indførelse af punktafgifter på
                alkoholfrie drikkevarer (for i alt mindst 300 mio. EUR), udvidelse af
                grundlaget for beskatning af fast ejendom ved at opdatere værdien af aktiver
                (med henblik på at skabe ekstraindtægter på mindst 500 mio. EUR),
                reorganisering af underordnede forvaltninger (med henblik på at spare mindst
                500 mio. EUR), reduktion af den samlede offentlige sektors mellemliggende
                forbrug (på mindst 300 mio. EUR i forhold til 2011-niveauet), nominel
                fastfrysning       af     pensioner,     forøgelse      af       effektiviteten      i
                sandsynlighedsbeskatningen af selvstændige (med sigte på at opkræve mindst
                100 mio. EUR), mindskelse af overførsler til offentlige virksomheder (på
                mindst 800 mio. EUR) efter deres omstrukturering, behovsvurdering i
                forbindelse med arbejdsløshedsunderstøttelse (med henblik på at spare 500
                mio. EUR), opkrævning af yderligere indtægter fra spillelicenser (mindst 225
                mio. EUR fra salg af licenser og 400 mio. EUR fra licensafgifter)
           b)   mindskelse af skattemæssige hindringer for fusioner og overtagelser
           c)   forenkling af toldklareringsproceduren for eksport og import
           d)   yderligere forøgelse af udnyttelsen af struktur- og samhørighedsfonde
           e)   fuld gennemførelse af dagsordenen for bedre regulering med henblik på at
                mindske den administrative byrde med 20 % (i forhold til 2008).
   7.      Grækenland træffer følgende foranstaltninger inden udgangen af december 2011:
           a)   endelig indførelse af de foranstaltninger, der er anført i stk. 6, litra a)
           b)   styrkelse af ledelseskapaciteten hos alle forvaltningsmyndigheder og
                formidlende organer for operationelle programmer som led i referencerammen
                for den nationale strategi 2007-2013 og deres ISO-certificering 9001:2008
                (kvalitetsstyring).
                                              Artikel 3
   Grækenland samarbejder fuldt ud med Kommissionen og videregiver efter begrundet
   anmodning fra Kommissionen straks alle de data eller dokumenter, der er behov for til at
   overvåge, om denne afgørelse efterkommes.
EN                                               11                                                    EN
 ---pagebreak---                                                Artikel 4
   1.      Grækenland forelægger hvert kvartal Rådet og Kommissionen en rapport med en
           redegørelse for de politiske foranstaltninger, der er truffet for at efterkomme denne
           afgørelse.
   2.      De i stk. 1 nævnte rapporter skal indeholde detaljerede oplysninger om:
           a)    de konkrete foranstaltninger, der inden forelæggelsen af rapporten er
                 gennemført for at efterkomme denne afgørelse, herunder foranstaltningernes
                 kvantificerede budgetmæssige konsekvenser
           b)    de konkrete foranstaltninger, der efter forelæggelsen af rapporten er planer om
                 at gennemføre for at efterkomme denne afgørelse, samt tidsplanen for
                 gennemførelsen heraf og et skøn over foranstaltningernes budgetmæssige
                 konsekvenser
           c)    den månedlige gennemførelse af statsbudgettet
           d)    socialsikringens og de lokale myndigheders budgetgennemførelse og
                 anvendelsen af midler uden for budgettet vedrørende kortere perioder end et år
           e)    regeringens udstedelse af gældspapirer og tilbagebetaling
           f)    udviklingen i den permanente og midlertidige beskæftigelse i den offentlige
                 sektor
           g)    ikke-afholdte offentlige udgifter (kumulerede restancer)
           h)    den finansielle situation i offentlige virksomheder og andre offentlige enheder.
   3.      Kommissionen og Rådet vil analysere rapporterne for at vurdere, hvorvidt
           Grækenland har handlet i overensstemmelse med denne afgørelse. I forbindelse med
           disse vurderinger kan Kommissionen angive, hvilke foranstaltninger der er
           nødvendige for at følge tilpasningsplanerne i denne afgørelse med henblik på at
           korrigere det uforholdsmæssige store underskud.
                                               Artikel 5
   Denne afgørelse får virkning på dagen for meddelelsen.
                                               Artikel 6
   Denne afgørelse er rettet til Den Hellenske Republik.
EN                                                12                                              EN
 ---pagebreak---    Udfærdiget i Bruxelles,
                           På Rådets vegne
                           Formand
EN                          13             EN


				|

		52014DC0423

			Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Portugals nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2014 /* COM/2014/0423 final - 2014/ () */

Henstilling med henblik på
RÅDETS HENSTILLING
om Portugals nationale reformprogram for 2014
og med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2014

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
som henviser til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt
overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk.
2,
som henviser til henstilling fra
Europa-Kommissionen[2],
som henviser til beslutninger fra
Europa-Parlamentet[3],
som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd,
som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget,
som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske
og Finansielle Udvalg,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Social Beskyttelse,
som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik,
og som tager følgende i betragtning:
(1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens
forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på
en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer på de
nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig indsats for at øge Europas
potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.
(2)
På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet
den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og den 21.
oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes
beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de "integrerede
retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede
retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.
(3)
Den 29. juni 2012 vedtog medlemsstaternes stats- og
regeringschefer en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende
ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under
anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De
traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og
forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og
gennemføre de landespecifikke henstillinger.
(4)
Portugal var underlagt et makroøkonomisk
tilpasningsprogram indtil den 17. maj 2014 i overensstemmelse med
artikel 1, stk. 2, i Rådets afgørelse 2011/344, som fastsatte, at den
finansielle støtte ville blive stillet til rådighed i tre år. Den
19. marts 2014 besluttede Rådet at stille støtten til rådighed i
yderligere seks uger for at kunne foretage en omfattende og grundig vurdering
af programvilkårenes overholdelse og give mulighed for en velordnet betaling af
den sidste lånetranche. I henhold til artikel 12 i forordning (EU) nr. 472/2013
var Portugal således fritaget for overvågningen og vurderingen under det
europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker i programmets
løbetid. Da Portugal ikke længere er underlagt programmet, bør landet atter i
fuld udstrækning integreres i det europæiske semester.
(5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den
årlige vækstundersøgelse[4],
som markerede starten på det europæiske semester for 2014 om samordning af de
økonomiske politikker. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning
(EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[5].
(6)
Den 20. december 2013 tilsluttede Det Europæiske
Råd sig prioriteterne for at sikre finansiel stabilitet, finanspolitisk
konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte
en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere
normale låneforhold i økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere
arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den
offentlige forvaltning.
(7)
I henhold til forordning (EU) nr. 472/2013 var
Portugal fritaget for at fremlægge et stabilitetsprogram og et nationalt
reformprogram, så længe det var omfattet af det makroøkonomiske
tilpasningsprogram. Den 30. april 2014 fremlagde landet ikke desto
mindre et ajourført finanspolitisk strategidokument og en skrivelse fra
regeringen med en gennemgang af den seneste udvikling med hensyn til Europa
2020-målene. Den 17. maj fremlagde regeringen sit
igangværende reformprogram samt nye initiativer, der skal skabe bæredygtig
vækst, i dokumentet The Road to Growth, a medium-term reform strategy for
Portugal.
(8)
Målet med den budgetstrategi, der er beskrevet i
det finanspolitiske strategidokument for 2014, er at korrigere det
uforholdsmæssigt store underskud senest i 2015 på en holdbar måde og
opfylde den mellemfristede målsætning senest i 2017. Ifølge strategien er
det planen at reducere det offentlige underskud til 4 % af BNP i 2014
og reducere det yderligere til 2,5 % af BNP i 2015 i
overensstemmelse med målene i de henstillinger, der blev fremsat den
21. juni 2013 som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt
store underskud, og genbekræftet i den tolvte gennemgang af det makroøkonomiske
tilpasningsprogram. Den 30. maj 2014 har den portugisiske forfatningsdomstol
imidlertid ophævet konsolideringsforanstaltninger, der forventedes at påvirke
budgetresultatet for 2014 med ca. 0,35 % af BNP, med mulige
følgevirkninger også i 2015. For at nå de aftalte mål vil regeringen være nødt
til at gennemføre andre foranstaltninger af en tilsvarende størrelsesorden.
Forfatningsdomstolen mangler dog stadig at træffe to afgørelser, hvilket gør
det svært at foretage en fuldstændig kvantificering af de foranstaltninger, der
skal iværksættes. I betragtning af den begrænsede tid, der er til rådighed, kan
regeringen blive nødt til at vælge foranstaltninger, som er mindre
vækstfremmende, navnlig på indtægtssiden. Med hensyn til perioden
efter 2015 bekræftes i strategien målet om at opfylde den mellemfristede
målsætning senest i 2017 ved hjælp af en strukturel indsats på 0,5 %
af BNP i 2016 og et strukturelt underskud på 0,5 % i 2017.
Ifølge strategien vil den offentlige bruttogæld nå sit højeste
(ca. 130,5 % af BNP) i 2014 og gradvist begynde af falde
fra 2015. Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for
strategiens budgetmæssige fremskrivninger, er i tråd med det, der blev fastsat
i den tolvte gennemgang af det makroøkonomiske tilpasningsprogram, og som er ved at blive analyseret af rådet vedrørende de offentlige
finanser. De finanspolitiske
konsolideringsforanstaltninger i 2014 anslås at være tilstrækkelige til at
kunne opfylde underskudsmålet på 4 % af BNP. Der er dog fortsat visse
risici for, at målet ikke nås, navnlig på grund af juridisk usikkerhed og
usikkerhed om, hvordan de tiltag, der skal sikre en mere effektiv styring af
visse statsejede virksomheders gældsbyrde, vil påvirke statistikkerne.
Budgettilpasningen i 2015 bygger på finanspolitiske
konsolideringsforanstaltninger i størrelsesorden 0,8 % af BNP,
hvilket vurderes at være tilstrækkeligt til at opfylde målet om et offentligt
underskud på 2,5 % af BNP. På grundlag af vurderingen af programmet
og Kommissionens prognose og i henhold til Rådets forordning (EF)
nr. 1466/97 finder Rådet, at strategiens mål er i overensstemmelse med
kravene i stabilitets- og vækstpagten.
(9)
Det er nødvendigt at understøtte den
finanspolitiske konsolidering med yderligere reformer af systemet for
forvaltning af de offentlige finanser. Trods de fremskridt, der er gjort i
kraft af det makroøkonomiske tilpasningsprogram, skal især den gennemgribende reform af budgetrammeloven fuldføres, og
der er behov for en yderligere indsats for nøje at sikre udgiftskontrollen ved
at håndhæve loven om kontrol af forpligtelser og for at forhindre en yderligere
opbygning af restancer i den offentlige sektor. Den fortsatte omstrukturering
af statsejede virksomheder, som skal sikre deres finansielle bæredygtighed, og
en stram kontrol med pensions- og sundhedsudgifterne vil være afgørende. På
indtægtssiden er det muligt at gøre afgiftssystemet mere vækstorienteret og
sikre en bedre overholdelse af skattereglerne.
(10)
Portugal har problemer med arbejdsløsheden, der
trods det seneste fald fortsat er meget høj, især blandt unge. Landet havde en
arbejdsløshed på 17 % i 2013 og en ungdomsarbejdsløshed på
37,7 %, hvilket er væsentligt højere end EU-gennemsnittet, og også
procentdelen af unge, der ikke er under uddannelse, i arbejde eller i praktik,
er væsentlig højere. Portugals beskæftigelsesfrekvens, som traditionelt har
været høj, er faldet markant siden den økonomiske krises start, fra 73,1 %
i 2008 til 65,6 % i 2013. Med hensyn til ungdomsarbejdsløsheden
og i overensstemmelse med målsætningen for en ungdomsgaranti er de største
problemer stadig, at der ikke gøres nok for at nå ud til unge, der ikke er
registreret, og at uddannelsessystemet i højere grad skal tilpasses efter
behovene på arbejdsmarkedet. Portugal har i henhold til det
makroøkonomiske tilpasningsprogram gennemført en bred
vifte af arbejdsmarkedsreformer, som har til formål at lempe den alt for
restriktive lovgivning om sikkerhed i ansættelsen, gøre
lønfastsættelsesmekanismerne mere fleksible og sikre en mere velfungerende
offentlig arbejdsformidling og mere velfungerende aktiveringspolitikker. Der er
dog fortsat problemer med at dæmme op for segmenteringen af arbejdsmarkedet og
forbedre justeringen af lønnen i forhold til de økonomiske forhold. Det ville
være nyttigt at foretage en uafhængig evaluering af virkningen af de seneste
reformer af systemet med sikkerhed i ansættelsen for navnlig at vurdere
reformernes betydning for jobskabelsen, usikkerheden i ansættelsen, de samlede
lønomkostninger samt antallet af afskedigelsessager, der er blevet indbragt for
retten, og sagernes udfald. Trods indsatsen for at begrænse de negative sociale
konsekvenser har den nødvendige økonomiske tilpasning efter krisen haft
negative følger i form af fattigdom.
(11)
Portugal har gjort markante fremskridt med
gennemførelsen af reformen af sit uddannelsessystem gennem adskillige tiltag til
at bekæmpe skolefrafald, sikre, at flere unge gennemfører en videregående
uddannelse, og dække behovene på arbejdsmarkedet. Den
fulde gennemførelse og effektive udnyttelse af midlerne er dog fortsat
afgørende. Der skal navnlig gøres en større indsats for at mindske den
manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kompetencer, bl.a.
ved at højne kvaliteten af erhvervsuddannelserne, herunder vekseluddannelserne,
og gøre dem mere attraktive, fremme arbejdsgivernes inddragelse i udformningen af
uddannelsesprogrammer og sikringen af passende jobtræningsmuligheder og
praktikpladser. Det er også nødvendigt at sikre en effektiv indførelse af
erhvervsvejledning og -rådgivning for studerende på ungdomsuddannelserne og de
videregående uddannelser i lyset af behovene på arbejdsmarkedet og de
efterspurgte kompetencer og styrke samarbejdet med erhvervslivet.
(12)
Portugal har på grundlag af det
makroøkonomiske tilpasningsprogram taget vigtige skridt
til at forbedre banksektorens kapitalgrundlag og skærpe banktilsynet og
reglerne for afvikling af banker. Der er dog fortsat alvorlige problemer, som
skal overvåges nøje og løses, bl.a. de portugisiske bankers rentabilitet.
Tallene for første kvartal 2014 viser, at nogle af de støttemodtagende
banker har haft overskud. Forringelsen af aktivernes kvalitet er fortsat et
problem, eftersom nedskrivningsniveauet stadig er højt og ligger på
ca. 6 % for de samlede udlåns vedkommende og er særlig højt for
misligholdte udlån (10,6 %), især i virksomhedssegmentet (over 16 %).
Portugal har vedtaget en række foranstaltninger, der skal gøre det lettere at
yde lån til rentable virksomheder, men finansieringsbetingelserne er svære at
opfylde, især for små og mellemstore virksomheder, og udbuddet af andre
finansieringsmuligheder for erhvervslivet end bankbaseret finansiering er
begrænset. Antallet af nyudstedte lån til små og mellemstore virksomheder faldt
med 4,8 % i 2013 sammenlignet med 2012. Den gennemsnitlige rente
på nye lån til portugisiske virksomheder er faldet en anelse siden starten
af 2013, men er fortsat væsentlig højere end gennemsnittet for
euroområdet. I lyset af virksomhedernes høje gældsbyrde og behovet for en
yderligere nedgearing i banksektoren er bankernes mulighed for at yde lån til
rentable virksomheder på rimelig vilkår fortsat begrænsede.
(13)
Med henblik på at sikre en effektiv og bæredygtig
energisektor og reducere energiomkostningerne for økonomien har Portugal
indført to sæt foranstaltninger i henhold til det makroøkonomiske
tilpasningsprogram. Lejepriserne i energisektoren skal dog sænkes yderligere,
og der skal gøres noget ved den høje og stigende tarifgæld. I den forbindelse
offentliggjorde Portugal for nylig et tredje sæt foranstaltninger, bl.a. en
forlængelse af den særlige afgiftsordning for energiselskaber for 2014
frem til 2015. Derudover skal den grænseoverskridende integration af
energinettene forbedres og gennemførelsen af sammenkoblingsprojekter for el og
gas fremskyndes og nøje følges op. I transportsektoren er der i henhold til
programmet især gjort fremskridt med hensyn til at forbedre de portugisiske
havnes konkurrencestilling, fastlægge en samlet, langsigtet transportplan efter at have rettet op på svagheder og mangler
og forbedre lovgivningen og reglerne på området. Der er dog behov for
yderligere foranstaltninger for at sikre den faktiske gennemførelse af den
samlede, langsigtede transportplan og handlingsplanen for reformen af havnene.
Der er desuden taget skridt til at sikre transportmyndighedens uafhængighed og
kapacitet og sektorens statsejede virksomheders finansielle bæredygtighed og
styrke effektiviteten og konkurrencen inden for jernbanetransport.
(14)
Der er gennemført en skelsættende reform af
udlejningsmarkedet i byområder, som skal gøre boligmarkedet mere dynamisk,
bl.a. ved at sikre en bedre balance mellem udlejers og lejers rettigheder og
forpligtelser, sikre større fleksibilitet med hensyn til valg af kontrakternes
løbetid og give incitamenter til at udføre renoveringsarbejder. Det er endnu
for tidligt at foretage en samlet vurdering af reformens virkning på grundlag
af dataene om de vigtigste markedskræfter og om den sorte økonomi på det
portugisiske lejemarked. Portugal har gjort markante fremskridt med hensyn til
at forbedre erhvervsforholdene, navnlig ved at skabe bedre rammevilkår, fremme
iværksætterkulturen og forbedre insolvensbehandlingen for kriseramte
virksomheder. Der bør nu lægges vægt på gennemførelsen. Det går fremad med at
forenkle de administrative procedurer og licensprocedurerne, men en række
tiltag er endnu ikke gennemført i deres helhed. Der skal gøres en ekstra
indsats for at fjerne konkurrencehæmmende faktorer i servicesektoren, især ved
at indføre sektorbaserede ændringer, og inden for liberale tjenesteydelser ved
at vedtage lovgivning om de resterende erhvervsorganisationer. Med hensyn til
regulering og konkurrence er der behov for opfølgende foranstaltninger for at
sikre de nationale sektortilsynsmyndigheders og konkurrencemyndighedens
uafhængighed og autonomi. Betalinger fra det offentlige er stadig meget
forsinkede.
(15)
Der er inden for rammerne af det makroøkonomiske
tilpasningsprogram gjort gode fremskridt med hensyn til at rationalisere og
modernisere den offentlige forvaltning, hvad angår ansættelse, lønpolitik,
arbejdsvilkår, organisatorisk effektivitet og servicens kvalitet. Nogle af de
planlagte reformtiltag er dog endnu ikke blevet gennemført, og
gennemsigtigheden skal forbedres. Selv om der er gjort markante fremskridt for
at gøre retssystemet mere effektivt, er der behov for yderligere
forbedringer, især hvad angår sagsbehandlingstiden, antallet af afsluttede
sager, antallet af verserende sager samt overvågnings- og evalueringsprocessen.
(16)
Den [17. juni 2014] afsluttede Kommissionen den
tolvte og sidste gennemgang i henhold til det makroøkonomiske
tilpasningsprogram for Portugal. På grundlag af sin analyse konkluderede
Kommissionen, at den vellykkede gennemførelse af programmet var afgørende for
håndteringen af de økonomiske og finansielle risici og for reduceringen af
ubalancer. Portugal har i henhold til programmet vedtaget
en bred vifte af vanskelige strukturreformer, som nu begynder at bære frugt i
form af øget konkurrenceevne og begyndende økonomisk vækst, men det er endnu
for tidligt at vurdere reformernes indvirkning på økonomien. Det er derfor
afgørende fortsat at overvåge alle gennemførte reformer for at vurdere, om de
bidrager til at styrke konkurrenceevnen, resultaterne og beskæftigelsen.
(17)
Eftersom Portugal efter udløbet af det
makroøkonomiske program, som juridisk set udløber den 28. juni 2014,
på ny vil være fuldt ud integreret i det europæiske semester, har Kommissionen
på grundlag heraf og i lyset af sin tolvte og endelige gennemgang i henhold til
det makroøkonomiske tilpasningsprogram vurderet de dokumenter, som Portugal har
forelagt. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar
finanspolitik og socioøkonomisk politik i Portugal, men også til, i hvor høj
grad de er i overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov
for at styrke Unionens samlede økonomiske styring, ved at der fra EU-niveau
gives input til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger til
Portugal under det europæiske semester er afspejlet i henstilling (1) til (8)
nedenfor.
(18)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
Portugals stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse[6] afspejles særligt i
henstilling (1) nedenfor. Disse henstillinger blev udformet i kølvandet på den
ganske nylige og vellykkede gennemførelse af tilpasningsprogrammet og bygger
således på programmets resultater for at sikre, at de fastholdes fremadrettet.
(19)
Inden for rammerne af det europæiske semester har
Kommissionen også foretaget en analyse af den økonomiske politik i euroområdet
som helhed. På grundlag af denne analyse har Rådet fremsat specifikke
henstillinger til de medlemsstater, der har euroen som valuta. Portugal bør
også sikre fuld og rettidig gennemførelse af disse henstillinger,
HENSTILLER, at Portugal i perioden
2014-2015 træffer foranstaltninger med henblik på at:
1.           Gennemføre
budgetstrategien for 2014 i sin helhed med henblik på at opfylde de
finanspolitiske mål og forhindre opbygningen af nye restancer. For så vidt
angår 2015 nøje gennemføre budgetstrategien som fastlagt i det finanspolitiske
strategidokument for 2014 for at reducere underskuddet til 2,5 %
af BNP i overensstemmelse med det fastsatte mål i den henstilling, der
blev fremsat som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store
underskud, og samtidig sikre den nødvendige strukturelle tilpasning. Hurtigst
muligt erstatte de konsolideringsforanstaltninger, som forfatningsdomstolen har
afvist som forfatningsstridige, med foranstaltninger i samme størrelsesorden og
kvalitet. Korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud bør ske på en
holdbar og vækstorienteret måde med begrænset brug af midlertidige
foranstaltninger og/eller engangsforanstaltninger. Efter korrektionen af det
uforholdsmæssigt store underskud følge den planlagte årlige strukturelle
tilpasning med henblik på at opfylde den mellemfristede målsætning i tråd med
kravet om en årlig strukturel tilpasning på minimum 0,5 % af BNP – og
mere i opgangstider – og sikre, at gældsbestemmelserne overholdes for at bringe
den høje, generelle gældskvote på en holdbar kurs. Prioritere den
udgiftsbaserede finanspolitiske konsolidering og yderligere øge effektiviteten
og kvaliteten af de offentlige udgifter. Fastholde den stramme udgiftskontrol i
den centrale, regionale og lokale forvaltning. Fortsætte omstruktureringen af
de statsejede virksomheder. Udvikle en holdbar løsning, der kan sikre pensionssystemets
mellemlange bæredygtighed, inden udgangen af 2014. Kontrollere stigningen
i sundhedsudgifterne og videreføre hospitalsreformen. Gennemgå skatte- og
afgiftssystemet og gøre det mere vækstorienteret. Fortsat forbedre
overholdelsen af skattereglerne og bekæmpe skatteunddragelse gennem en
effektivisering af skatteforvaltningen. Styrke systemet for forvaltning af de
offentlige finanser ved hjælp af en hurtig færdiggørelse og gennemførelse af
den gennemgribende reform af budgetrammeloven inden udgangen af 2014.
Sikre en streng overholdelse af loven om kontrol af forpligtelser. Sikre en
effektiv gennemførelse af en fælles løn- og løntillægsskala i den offentlige
sektor fra 2015 og frem.
2.           Sikre, at udviklingen i
mindstelønnen fortsat er i tråd med målet om at fremme beskæftigelsen og
konkurrenceevnen. Indføre et lønfastsættelsessystem, der fremmer tilpasningen
af lønninger efter produktiviteten på sektor- og/eller virksomhedsniveau. I
samråd med arbejdsmarkedets parter og i henhold til national praksis undersøge
muligheden for midlertidige ordninger på virksomhedsniveau vedrørende opt-out
fra sektoraftaler indgået mellem repræsentanter for arbejdsgiver- og
arbejdstagersiden. Inden september 2014 fremsætte forslag til ordninger på
virksomhedsniveau vedrørende opt-out fra sektoraftaler indgået mellem
repræsentanter for arbejdsgiver- og arbejdstagersiden og forslag til ændring af
de tilbageværende kollektive overenskomster.
3.           Senest i marts 2015
fremlægge en uafhængig evaluering af de seneste reformer af systemet med
sikkerhed i ansættelsen samt en handlingsplan for eventuelle nye reformer, der
kan løse problemet med det segmenterede arbejdsmarked. Videreføre den
igangværende reform af den aktive arbejdsmarkedspolitik og den offentlige
arbejdsformidling, som har til formål at øge beskæftigelses- og
erhvervsfrekvensen, især ved at forbedre jobrådgivningen/jobsøgningsbistanden
samt aktiverings/sanktionssystemerne med henblik på at reducere
langtidsledigheden og få integreret de personer, som er længst væk fra arbejdsmarkedet.
Bekæmpe den høje ungdomsarbejdsløshed, især ved at foregribe, hvilke
kompetencer der vil blive efterspurgt, og ved at nå ud til unge, der ikke er
registreret, i overensstemmelse med målene for en ungdomsgaranti. Skærpe
adgangen til minimumsindkomstordningen. Sørge for, at
socialhjælpens dækning er passende, og samtidig sikre en effektiv aktivering af
personer på overførselsindkomst.
4.           Forbedre uddannelsessystemets
kvalitet og arbejdsmarkedsrelevans for at mindske skolefrafaldet og rette op på
den lave gennemførelsesprocent på uddannelserne. Sikre et effektivt offentligt
forbrug i uddannelsessektoren og mindske uoverensstemmelsen mellem udbudte og
efterspurgte kompetencer, bl.a. ved at højne kvaliteten af
erhvervsuddannelserne og gøre dem mere attraktive og foranstalte et samarbejde
med erhvervslivet. Øge samarbejdet mellem offentlige forskningsaktiviteter og
erhvervslivet og fremme videnoverførsel.
5.           Føre tilsyn med bankernes
likviditetsstilling og potentielle kapitalunderskud, bl.a. ved hjælp af
tematiske inspektioner på stedet samt stresstests. Fortsat vurdere bankernes
genopretningsplaner og forbedre evalueringsprocessen, hvor det er nødvendigt.
Gennemføre en samlet strategi for at nedbringe virksomhedernes gældsbyrde og
styrke indsatsen for at øge udbuddet af finansieringsmuligheder, herunder til
udvikling af nye forretningsidéer, ved at gøre gældsomlægningsværktøjerne (især
PER og SIREVE) mere effektive for rentable virksomheder, indføre incitamenter
for banker og debitorer til at deltage i omstruktureringsprocesser på et
tidligt tidspunkt og forbedre adgangen til finansiering via kapitalmarkedet.
Sørge for, at de fastlagte foranstaltninger bidrager til omfordelingen af
midler til økonomiens produktive sektorer. Inden udgangen af september 2014
gennemføre et system for tidlig varsling for at opdage svage økonomiske forhold
i virksomheder, herunder små og mellemstore virksomheder, for at støtte en
tidlig omstrukturering af virksomhedernes gæld, mindske små og mellemstore
virksomheders lånerestancer og fremskynde afviklingen af misligholdte lån.
6.           Gennemføre det andet og
tredje sæt foranstaltninger i energisektoren, som skal nedbringe økonomiens
energiomkostninger og samtidig udligne eltarifgælden inden 2020 og nøje
følge gennemførelsen. Forbedre den grænseoverskridende integration af
energinettene og fremskynde gennemførelsen af sammenkoblingsprojekter for el og
gas. Gennemføre den overordnede, langsigtede transportplan og det
"kronogram", der fastlægger reformerne i havnesektoren. Sørge for, at
genforhandlingerne af de nuværende havnekoncessioner og de nye
godkendelsesordninger er resultatorienterede og i tråd med det indre markeds
principper, især indkøbsreglerne. Sørge for, at den nationale tilsynsmyndighed
på transportområdet er fuldstændig uafhængig og operationel inden udgangen af
september 2014. Sikre statsejede virksomheders finansielle bæredygtighed i
transportsektoren. Øge effektiviteten og konkurrencen i jernbanesektoren ved at
gennemføre planen for CP Cargas konkurrenceevne efter overdragelsen af
godsterminalerne og ved at sikre den statsejede infrastrukturforvalters og
jernbaneselskabernes forvaltningsmæssige uafhængighed.
7.           Yderligere forbedre
evalueringen af det portugisiske boligmarked, bl.a. ved inden udgangen af
november 2014 at indføre en mere systematisk ramme for overvågning og
rapportering og offentliggøre en samlet rapport om den sorte økonomi på dette
marked. Fortsætte indsatsen for at foretage yderligere kortlægninger af de
reguleringsmæssige byrder med henblik på senest i marts 2015 at have
kortlagt alle sektorer. Inden udgangen af september 2014 vedtage og
gennemføre de tilbageværende dekreter om licensudstedelse og sektorbaserede
ændringer. Inden udgangen af september 2014 afskaffe de tilbageværende
restriktioner i sektoren for liberale tjenesteydelser og vedtage de ændrede
vedtægter for erhvervsorganisationer, som endnu ikke er blevet vedtaget under
det makroøkonomiske tilpasningsprogram. Rette op den offentlige sektors
forsinkede betalinger. Sørge for, at de nationale tilsynsmyndigheder og
konkurrencemyndigheden har tilstrækkelige ressourcer og hurtigt vedtage
vedtægterne for den nationale konkurrencemyndighed.
8.           Fortsat rationalisere og
modernisere den centrale, regionale og lokale offentlige forvaltning. Gennemføre
de reformer, der skal gøre retssystemet mere effektivt og øge
gennemsigtigheden. Optrappe indsatsen for at evaluere gennemførelsen af de
reformer, som blev indført under det makroøkonomiske tilpasningsprogram, samt
planlagte og kommende reformer. Navnlig indføre obligatoriske, systematiske
forudgående og efterfølgende evalueringer i lovgivningsprocessen. Indføre en
funktionelt uafhængig central evalueringsenhed på regeringsniveau, som hver
sjette måned skal vurdere og aflægge rapport om gennemførelsen af disse
reformer, herunder overensstemmelsen med den forudgående konsekvensvurdering,
og om nødvendigt træffe afhjælpende foranstaltninger.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].
                                                                       På
Rådets vegne
                                                                       Formand
[1]               EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 423 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning
(EF) nr. 1466/97.


title: 2013/461/EU: Kommissionens henstilling af 17. september 2013 om principperne for SOLVIT EØS-relevant tekst

text:
               19.9.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 249/10

         KOMMISSIONENS HENSTILLING
   af 17. september 2013
   om principperne for SOLVIT
   (EØS-relevant tekst)
   (2013/461/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I artikel 26 i TEUF defineres det indre marked som et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital. Efter artikel 4, stk. 3, i TEU skal medlemsstaterne træffe alle relevante foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i overensstemmelse med EU-retten.

               (2)

               Det indre marked byder på mange muligheder for personer, der ønsker at bo og arbejde i en anden medlemsstat, og for virksomheder, der ønsker at udvide deres markeder. Det indre marked fungerer generelt godt, men der opstår undertiden problemer, når offentlige myndigheder ikke overholder EU-retten.

               (3)

               Efter Kommissionens henstilling 2001/893/EF af 7. december 2001 om principper for anvendelsen af »SOLVIT« — problemløsningsnettet for det indre marked (1) — oprettede medlemsstaterne SOLVIT som et net af centre i deres egne nationale forvaltninger som et hurtigt og uformelt middel til løsning af problemer, som personer og virksomheder støder på, når de gør brug af deres rettigheder i det indre marked.

               (4)

               SOLVIT er kendetegnet ved en uformel og pragmatisk struktur, men bidrager til at sikre, at der findes løsninger, der er i overensstemmelse med EU-retten. SOLVIT er baseret på en gennemsigtig problemløsningsproces mellem to medlemsstater. Kommissionen deltager generelt ikke i at løse sager, men den er i tæt kontakt med SOLVIT-centrene, tilbyder regelmæssigt juridisk uddannelse og yder i nogle komplekse sager uformel rådgivning. Den overvåger også håndteringen og resultaterne af SOLVIT-sager via onlinedatabasen og kan gribe ind, når den mener, at de løsninger, SOLVIT foreslår, ikke er i overensstemmelse med EU-retten. Ovennævnte struktur bidrager ikke blot til at sikre lovformeligheden af resultaterne i individuelle sager; evalueringer tyder også på, at SOLVIT's arbejde har ført til generel bedre overholdelse af EU-retten fra de nationale myndigheders side.

               (5)

               SOLVIT har gennemgået en væsentlig udvikling siden oprettelsen. Nettet håndterer nu ti gange så mange klager som for ti år siden. Det behandler også et langt bredere udvalg af sager end oprindeligt forudset. Langt de fleste sager løses og det i løbet af gennemsnitligt ni uger, hvilket medfører stor tilfredshed blandt de personer og virksomheder, der har brugt SOLVIT.

               (6)

               SOLVIT er en succes, men tjenestens øgede omfang har forstærket en række udfordringer. En dybdegående evaluering af nettet, der blev udført i løbet af 2010, tyder på, at ikke alle SOLVIT-centre har de samme ressourcer eller den samme bevågenhed. De sagstyper, der behandles, og serviceniveauet varierer også i nettet. Endvidere finder for få personer og virksomheder vej til SOLVIT.

               (7)

               På baggrund af disse konklusioner er det nødvendigt at træffe foranstaltninger, der kan styrke SOLVIT yderligere og øge dets synlighed både online og offline som understreget i Kommissionens arbejdsdokument »Reinforcing effective problem-solving in the Single Market«, i meddelelsen om bedre forvaltning af det indre marked (2) og i rapporten om unionsborgerskab (3). Som led i dette arbejde bør henstilling 2001/893/EF erstattes af en ny henstilling. Formålet med denne nye henstilling er at præcisere, hvad SOLVIT skal levere, baseret på bedste praksis. Henstillingen fastsætter mål og standarder for både medlemsstaterne og Kommissionen for at sikre, at virksomheder og borgere får effektiv bistand i de situationer, hvor EU-retten ikke overholdes. Den skal garantere, at SOLVIT-centrene anvender de samme regler og yder samme ensartede service i hele nettet.

               (8)

               For at sikre en ensartet fortolkning af mandatet i hele nettet defineres i denne henstilling de typer af sager, SOLVIT bør tage sig af. Ifølge henstilling 2001/893/EF tager SOLVIT sig af sager, hvor reglerne for det indre marked ikke er anvendt korrekt. Denne måde at definere anvendelsesområdet på har ført til uoverensstemmelser. For det første er det blevet fremført, at udtrykket »ikke anvender reglerne korrekt« antyder, at SOLVIT ikke kan behandle sager, hvor nationale bestemmelser strider imod EU-retten (såkaldte »strukturelle sager«), og for det andet at SOLVIT kun kan handle, hvis den pågældende EU-lovgivning vedrører det indre marked.

               (9)

               SOLVIT-sager defineres nu som alle grænseoverskridende problemer, der skyldes en offentlig myndigheds mulige overtrædelse af EU-retten om det indre marked, hvor og i det omfang at sådanne problemer ikke er genstand for retssager på nationalt plan eller EU-plan.

               (10)

               Udtrykket »overtrædelse« bruges for at præcisere, at SOLVIT-centrene påtager sig alle sager, hvor offentlige myndigheder ikke overholder EU-retten om det indre marked, uanset den grundlæggende årsag til problemet. Langt de fleste af de sager, SOLVIT tager sig af, afspejler situationer, hvor en offentlig myndighed har anvendt EU-retten om det indre marked forkert. SOLVIT-centrene har dog også vist sig at være i stand til at yde effektiv hjælp, når der opstår strukturelle problemer. Selv om strukturelle sager kun udgør en lille del af SOLVIT's samlede sagsmængde, er det vigtigt, at SOLVIT påtager sig sådanne sager for at sikre, at den type problemer ikke går ubemærket hen. Dette giver den bedste garanti for, at de strukturelle problemer håndteres effektivt på det rette niveau.

               (11)

               Denne henstilling bekræfter, at SOLVIT behandler sager, der omfatter et grænseoverskridende problem med en offentlig myndighed. Kriteriet om den grænseoverskridende karakter sikrer, at en SOLVIT-sag behandles af SOLVIT-centre i to medlemsstater, hvilket garanterer resultatets gennemsigtighed og kvalitet. Kriteriet om offentlige myndigheder knytter sig til det forhold, at SOLVIT er en del af den nationale forvaltning og udelukkende handler uformelt.

               (12)

               Henstillingen søger også at præcisere, hvilket serviceniveau personer og virksomheder kan forvente af SOLVIT. Den angiver, hvordan klagerne skal underrettes, og hvilken bistand de som minimum skal have. Den klarlægger også de forskellige proceduremæssige trin og frister, der skal overholdes ved behandlingen af en SOLVIT-sat, og den opfølgning, der skal foretages, når en sag ikke kan løses.

               (13)

               Derudover fastsættes der i denne henstilling minimumsstandarder, som SOLVIT-centrene skal overholde med hensyn til organisation, juridisk ekspertise og forhold til andre net. Den præciserer også Kommissionens rolle i SOLVIT-nettet.

               (14)

               Kommissionen har for nylig omarbejdet SOLVIT-onlinedatabasen som et selvstændigt modul i informationssystemet for det indre marked. Med denne tekniske integration finder reglerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked og om ophævelse af Kommissionens beslutning 2008/49/EF (»IMI-forordningen«) (4) om behandling af personoplysninger og fortrolige oplysninger også anvendelse på SOLVIT-procedurer. Denne henstilling specificerer visse aspekter af behandlingen af personoplysninger i SOLVIT i overensstemmelse med IMI-forordningen.

               (15)

               Denne henstilling søger ikke at angive, hvordan Kommissionen håndterer de klager, den modtager direkte, og berører på ingen måde Kommissionens rolle som traktaternes vogter. Den søger heller ikke at præcisere EU Pilots og de nationale EU Pilot-koordinatorers rolle. Disse elementer tages op i særlige retningslinjer, der opdateres regelmæssigt —

         VEDTAGET AT HENSTILLE:
   I.   FORMÅL OG DEFINITIONER

   A.   Formål

   I denne henstilling fastsættes principper om SOLVIT's funktion. SOLVIT søger at levere hurtige, effektive og uformelle løsninger på problemer, som personer og virksomheder støder på, når deres EU-rettigheder i det indre marked nægtes af offentlige myndigheder. Det bidrager til et mere velfungerende indre marked ved at tilskynde til og fremme bedre overholdelse af EU-retten. For at opnå dette bør nationale SOLVIT-centre samarbejde ud fra de i denne henstilling indeholdte principper.
   B.   Definitioner

   I denne henstilling forstås ved:
   1.   »klager«: en fysisk eller juridisk person, der er stødt på et grænseoverskridende problem og har forelagt det for SOLVIT direkte eller gennem en mellemmand, eller en organisation, der forelægger et konkret problem på vegne af sit medlem eller sine medlemmer
   2.   »grænseoverskridende problem«: et problem, en klager i en medlemsstat støder på, der omfatter en mulig overtrædelse af EU-retten vedrørende det indre marked af en offentlig myndighed i en anden medlemsstat; dette omfatter problemer for klagere, der skyldes deres egne offentlige administrationer, efter at de har gjort brug af retten til fri bevægelighed eller forsøgt at gøre det
   3.   »EU-ret vedrørende det indre marked«: enhver EU-lovgivning, -bestemmelser eller -principper, der vedrører det indre markeds funktion efter artikel 26, stk. 2, i TEUF. Dette omfatter bestemmelser, der ikke har til formål at regulere det indre marked som sådan, men som påvirker den frie bevægelighed for varer, tjenesteydelser, personer eller kapital mellem medlemsstaterne
   4.   »offentlig myndighed«: enhver del af en medlemsstats offentlige forvaltning, på nationalt, regionalt eller lokalt plan, eller ethvert organ uanset dets juridiske form, der ved en af staten udstedt retsakt har fået til opgave at yde offentlig servicevirksomhed under statens tilsyn, og som med henblik herpå har særlige beføjelser ud over dem, der følger af de regler, der finder anvendelse i forholdet mellem borgerne
   5.   »retssager«: formelle procedurer med henblik på løsning af en tvist for en domstol eller domstolslignende myndighed. Dette omfatter ikke administrative klager mod den samme myndighed, der er skyld i problemet
   6.   »strukturelt problem«: en overtrædelse forårsaget af en national bestemmelse, der er i modstrid med EU-retten
   7.   »hjemmecenter«: SOLVIT-centret i den medlemsstat, der har den tætteste tilknytning til klageren på grundlag af for eksempel nationalitet, bopæl, virksomhedssted eller det sted, hvor klageren opnåede den rettighed, der er genstand for sagen
   8.   »ledende center«: SOLVIT-centret i den medlemsstat, hvor den påståede overtrædelse af EU-retten vedrørende det indre marked har fundet sted
   9.   »SOLVIT-database«: den onlineapplikation, der er oprettet i informationssystemet for det indre marked (IMI) til at understøtte behandlingen af SOLVIT-sager.
   II.   SOLVIT'S MANDAT

   SOLVIT-nettet behandler grænseoverskridende problemer, der skyldes en offentlig myndigheds mulige overtrædelse af EU-retten vedrørende det indre marked, hvor og i det omfang at sådanne problemer ikke er genstand for retssager på nationalt plan eller EU-plan. Det bidrager til et mere velfungerende indre marked ved at tilskynde til og fremme bedre overholdelse af EU-retten.
   III.   SOLVIT'S SERVICE

   Medlemsstaterne bør sikre, at klagerne som minimum ydes følgende service:

               1.

               SOLVIT-centre bør være tilgængelige via telefon eller e-mail og bør besvare henvendelser hurtigt.

               2.

               Klageren bør inden for én uge modtage en første reaktion på sit problem, med en angivelse af om SOLVIT kan tage sagen op, hvis det er muligt at give en sådan angivelse ud fra oplysningerne. Hvis det er nødvendigt, bør klageren samtidig tilskyndes til at indsende den nødvendige dokumentation for behandlingen af sagen. Inden for én måned efter denne første vurdering og under forudsætning af, at sagsmappen er komplet, bør klageren modtage en bekræftelse om, hvoraf det fremgår, om vedkommendes sag er accepteret af det ledende center og derfor åbnet som en SOLVIT-sag.

               3.

               Når et problem ikke kan behandles som en SOLVIT-sag, bør klageren få forklaret hvorfor og oplyses om andre muligheder for at hjælpe vedkommende med at få løst problemet, herunder vejledning eller videresendelse af problemet om muligt til et andet relevant informations- eller problemløsningsnet eller til den relevante nationale kompetente myndighed.

               4.

               Senest ti uger fra datoen, hvor sagen blev åbnet, bør klageren få en løsning på problemet, hvilket kan omfatte en præcisering af den relevante EU-lovgivning. I særlige tilfælde og særlig hvis en løsning ligger lige for, eller hvis det drejer sig om et strukturelt problem, kan sagen holdes åben efter fristens udløb, under forudsætning af at klageren underrettes herom, maksimalt op til ti uger.

               5.

               Klageren bør oplyses om SOLVIT's uformelle struktur og de gældende procedurer og frister. Oplysningerne bør indeholde oplysninger om andre klagemuligheder, en advarsel om, at SOLVIT's behandling af en sag ikke udskyder de nationale klagefrister, og at SOLVIT's løsninger er uformelle og ikke kan appelleres. Klageren bør også oplyses om, at SOLVIT er gratis. Klageren bør løbende underrettes om sagens forløb.

               6.

               Selv om SOLVIT's procedurer er uformelle, afskærer det ikke en klager fra at indlede formelle retssager på nationalt plan, hvilket medfører, at SOLVIT-sagen lukkes.

               7.

               Når der er opnået en tilfredsstillende løsning, bør klageren oplyses om, hvad vedkommende skal foretage sig for at drage fordel af den foreslåede løsning.

               8.

               Så snart det viser sig, at en sag ikke kan løses af SOLVIT, bør sagen lukkes, og klageren bør omgående underrettes. I sådanne tilfælde bør SOLVIT også oplyse klageren om andre klagemuligheder på nationalt plan eller EU-plan. Når SOLVIT-centrene råder en klager til at klage til Kommissionen, bør de tilskynde klageren til at konsultere tidligere sager i SOLVIT (ved at oplyse et referencenummer og kort gengive sagen). Uafklarede sager bør systematisk rapporteres til Kommissionen via databasen.

               9.

               Ved en sags afslutning bør klageren tilskyndes til at give feedback på SOLVIT's behandling af sagen.

         IV.   ORGANISATION AF SOLVIT-CENTRE

               1.

               Hver medlemsstat bør have et SOLVIT-center.

               2.

               For at sikre, at SOLVIT-centrene er i stand til at varetage de i denne henstilling anførte opgaver, bør medlemsstaterne sørge for, at SOLVIT-centrene:

                           a)

                           har det fornødne antal velkvalificerede ansatte med praktisk beherskelse af mindst to EU-sprog, hvor det er nødvendigt, for at sikre hurtig og gennemsigtig kommunikation med andre SOLVIT-centre

                           b)

                           har tilstrækkelig juridisk viden eller relevant erfaring med anvendelsen af EU-retten, således at de er i stand til at foretage uafhængige juridiske vurderinger af sager

                           c)

                           befinder sig i den del af den nationale forvaltning, der har tilstrækkelige samordningsbeføjelser til at sikre den korrekte gennemførelse af EU-retten i deres forvaltning

                           d)

                           kan oprette et netværk i den nationale forvaltning med henblik på adgang til den særlige juridiske ekspertise og støtte, der er nødvendig for at finde praktiske løsninger på sager.

         V.   SOLVIT-PROCEDURE

   A.   Principper for behandling af SOLVIT-sager

               1.

               Alle SOLVIT-sager bør behandles af to SOLVIT-centre: hjemmecentret og det ledende center.

               2.

               Hjemmecentret og det ledende center bør samarbejde på en åben og gennemsigtig måde med henblik på at finde hurtige og effektive løsninger for klagerne.

               3.

               Hjemmecentret og det ledende center bør aftale, på hvilket sprog de skal kommunikere med hinanden, under hensyntagen til målet om at løse problemerne gennem uformelle kanaler så hurtigt og effektivt som muligt og sikre gennemsigtighed og rapportering.

               4.

               Alle modtagne problemer, vurderingerne fra de i sagen involverede SOLVIT-centre, de foranstaltninger, der er truffet, og foreslåede løsninger bør registreres i SOLVIT-databasen på en tydelig og forståelig måde. Hvis en sag omfatter strukturelle problemer, bør den markeres i databasen, så Kommissionen systematisk kan overvåge sådanne sager.

               5.

               Alle foreslåede løsninger skal altid være i fuld overensstemmelse med EU-retten.

               6.

               SOLVIT-centrene bør overholde de detaljerede sagsbehandlingsregler i SOLVIT's sagsbehandlingsvejledning, som Kommissionen jævnligt gennemgår i samarbejde med SOLVIT-centrene.

         B.   Hjemmecenter

               1.

               Hjemmecentret bør registrere alle modtagne retlige problemer, uanset om de hører under SOLVIT's område eller ej.

               2.

               Når hjemmecentret har accepteret at behandle en klage som en SOLVIT-sag, bør den udarbejde en samlet sagsmappe og udføre en omfattende juridisk analyse af problemet, før den indsendes til det ledende center.

               3.

               Når hjemmecentret modtager et løsningforslag fra det ledende center, herunder en præcisering af den relevante EU-ret, bør den undersøge, om løsningen er i overensstemmelse med EU-retten.

               4.

               Hjemmecentret bør rettidigt give klageren passende oplysninger under proceduren.

         C.   Det ledende center

               1.

               Det ledende center bør bekræfte modtagelse af sagen, senest en uge efter at hjemmecentret har indsendt den.

               2.

               Det ledende center bør søge at finde løsninger for klagerne, herunder præcisering af den relevante EU-ret, og bør jævnligt underrette hjemmecentret om, hvad det foretager sig.

               3.

               Hvis klagerens indsendte problem er et strukturelt problem, bør det ledende center så hurtigt som muligt vurdere, om problemet kan løses gennem SOLVIT-proceduren. Hvis det vurderes, at det ikke er muligt, bør det ledende center lukke sagen som uafklaret og underrette de ansvarlige nationale myndigheder om den rette gennemførelse af EU-retten i den pågældende medlemsstat, således at overtrædelsen af EU-retten effektivt bringes til ophør. Kommissionen bør også underrettes via databasen.

         VI.   KOMMISSIONENS ROLLE

               1.

               Kommissionen bistår og støtter SOLVIT ved:

                           a)

                           regelmæssigt at arrangere kurser og netværksbegivenheder i samarbejde med nationale SOLVIT-centre

                           b)

                           at udarbejde og ajourføre SOLVIT's sagsbehandlingsvejledning i samarbejde med nationale SOLVIT-centre

                           c)

                           at yde bistand til sagsbehandling på anmodning fra SOLVIT-centrene. I komplekse sager kan det omfatte uformel juridisk rådgivning. Kommissionens tjenestegrene bør besvare anmodninger om uformel juridisk bistand inden for to uger. Sådan rådgivning er udelukkende uformel og kan ikke betragtes som bindende for Kommissionen

                           d)

                           at administrere og vedligeholde SOLVIT-databasen og en offentlig grænseflade og yde særlig uddannelse og særligt materiale for at lette SOLVIT-centrenes anvendelse heraf

                           e)

                           at overvåge kvaliteten af og resultaterne fra SOLVIT-centrene og deres sagsbehandling. I sager, der udgør strukturelle problemer, vil Kommissionen nøje overvåge sagerne og om nødvendigt yde rådgivning og bistand for at sikre, at det strukturelle problem afhjælpes. Kommissionen vil overveje, om der skal følges op på uafklarede strukturelle problemer

                           f)

                           at sikre passende kommunikation mellem SOLVIT, CHAP (5) og EU Pilot (6) med henblik på tilfredsstillende opfølgning på uafklarede SOLVIT-sager, overvågning af strukturelle problemer og forebyggelse af dobbelt sagsbehandling

                           g)

                           på anmodning fra SOLVIT-centrene at oplyse dem om Kommissionens opfølgning på uafklarede sager, hvis der er indgivet en klage til Kommissionen.

               2.

               Hvis det er relevant, kan Kommissionen henvise modtagne klager til SOLVIT med henblik på at finde en hurtig og uformel løsning med forbehold af klagerens samtykke.

         VII.   KVALITETSKONTROL OG -RAPPORTERING

               1.

               SOLVIT-centrene bør regelmæssigt gennemføre kvalitetskontrol på sager, den behandler som hjemmecenter og ledende center som beskrevet i sagsbehandlingsvejledningen.

               2.

               Kommissionens tjenestegrene vil regelmæssigt gennemføre overordnet kvalitetskontrol af alle sager og melde mulige problemer til SOLVIT-centrene, som bør træffe passende foranstaltninger til at afhjælpe de identificerede mangler.

               3.

               Kommissionen vil regelmæssigt rapportere om SOLVIT's kvalitet og resultater. Den vil også rapportere om de typer problemer, SOLVIT har modtaget til behandling og de sager, SOLVIT behandler, med henblik på at udpege tendenser og uløste problemer i det indre marked. Inden for dette rapporteringssystem rapporterer Kommissionen separat om strukturelle sager.

         VIII.   NETTETS SYNLIGHED

               1.

               Kommissionen vil udbrede kendskabet til og anvendelsen af SOLVIT's viden blandt europæiske interessentorganisationer og EU-institutioner og vil forbedre SOLVIT's tilgængelighed og tilstedeværelse via onlinekanaler.

               2.

               Medlemsstaterne bør sikre, at der findes brugervenlige oplysninger og let adgang til SOLVIT's tjenester, især på alle offentlige instansers relevante websteder.

               3.

               Medlemsstaterne bør også gennemføre aktiviteter for at øge kendskabet til SOLVIT blandt de berørte parter. Kommissionen vil yde bistand til sådanne aktiviteter.

         IX.   SAMARBEJDE MED ANDRE NET OG KONTAKTPUNKTER

               1.

               For at sikre, at klagerne får effektiv hjælp, bør SOLVIT-centrene samarbejde med andre europæiske og nationale informations- og hjælpenet, f.eks. Dit Europa, Europe Direct, Enterprise Europe Network, europæiske forbrugercentre, EURES, Fin-net og det europæiske netværk af ombudsmænd. SOLVIT-centrene bør også etablere et godt samarbejde med de respektive nationale medlemmer af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger med henblik på effektiv behandling af sager vedrørende social sikring.

               2.

               SOLVIT-centrene bør løbende have kontakt med og samarbejde med deres nationale EU Pilot-kontaktpunkter for at sikre passende udveksling af oplysninger om modtagne sager og klager.

               3.

               Kommissionen vil fremme sådant samarbejde ved at arrangere fælles netværksbegivenheder og oprette tekniske tilslutningsmidler via net og kontaktpunkter som angivet i punkt 1 (7).

         X.   BESKYTTELSE AF PERSONOPLYSNINGER OG FORTROLIGHED

   Behandlingen af personoplysninger i henhold til denne henstilling, herunder særlig gennemsigtighedskrav og de registreredes rettigheder, er underlagt IMI-forordningen. I overensstemmelse med nævnte forordning bør følgende finde anvendelse:

               1.

               Klagerne bør kunne indsende deres klager til SOLVIT gennem en offentlig grænseflade, der er forbundet med informationssystemet for det indre marked, som stilles til rådighed af Kommissionen. Klagerne har ikke adgang til SOLVIT-databasen.

               2.

               Hjemmecentrene og de ledende centre bør have adgang til SOLVIT-databasen og kunne behandle den sag, de er involveret i, via denne database. Dette omfatter adgang til klagerens personoplysninger.

               3.

               Andre SOLVIT-centre, der ikke er involveret i en bestemt sag, og Kommissionen bør kun have læseadgang til anonyme oplysninger om sagen.

               4.

               Hjemmecentret bør normalt oplyse det ledende center om klagerens identitet for at lette problemløsningen. Klageren bør oplyses herom ved forløbets begyndelse og have mulighed for at gøre indsigelse, og i så fald bør klagerens identitet ikke oplyses.

               5.

               De af klageren angivne oplysninger bør udelukkende bruges af det ledende center og de pågældende offentlige myndigheder til at forsøge at løse sagen. Embedsmænd, der behandler sagen, må kun anvende personoplysningerne til de formål, hvortil de blev givet. Der bør også træffes passende foranstaltninger til at beskytte forretningsmæssigt følsomme oplysninger, eksklusive personoplysninger.

               6.

               En sag kan kun overføres til et andet problemløsningsnet eller en anden problemløsningsorganisation med klagerens samtykke.

               7.

               Kommissionens ansatte bør kun have adgang til klagernes personoplysninger, hvis det er nødvendigt for at:

                           a)

                           forebygge parallel behandling af det samme problem, der er indgivet til Kommissionen eller en anden EU-institution ved hjælp af en anden procedure

                           b)

                           yde uformel juridisk rådgivning i overensstemmelse med afsnit VI

                           c)

                           træffe beslutning om mulig opfølgning på sager, der allerede er behandlet af SOLVIT

                           d)

                           løse tekniske problemer, der berører SOLVIT-databasen.

               8.

               Personoplysninger i forbindelse med SOLVIT-sager bør blokeres i informationssystemet for det indre marked 18 måneder efter lukningen af en SOLVIT-sag. Anonymiserede beskrivelser af SOLVIT-sager bør forblive i SOLVIT-databasen og kan bruges med henblik på statistik, rapportering og politikudvikling.

         XI.   ANDRE BESTEMMELSER

   Denne henstilling erstatter henstilling 2001/893/EF. Alle henvisninger til henstilling 2001/893/EF bør forstås som henvisninger til denne henstilling.
   XII.   ANVENDELSESDATO OG ADRESSATER

   Denne henstilling anvendes fra den 1. oktober 2013.
   Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. september 2013.

            På Kommissionens vegne

         Michel BARNIER

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 331 af 15.12.2001, s. 79.

      (2)  COM(2012) 259 final.

      (3)  COM(2013) 269 final.

      (4)  EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1.

      (5)  Complaint handling/Accueil des plaignants — Kommissionens system til registrering af klager.

      (6)  KOM(2007) 502 endelig.

      (7)  På tidspunktet for denne henstillings vedtagelse er de tekniske muligheder i forbindelse med Dit Europa — Råd & Vink på plads, mens de er under udvikling i forbindelse med Europe Direct.