title: Rådets henstilling af 28. juni 2011 — Unge på vej — flere unge i læringsmobilitet

text:
               7.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 199/1

         RÅDETS HENSTILLING
   af 28. juni 2011
   Unge på vej — flere unge i læringsmobilitet
   2011/C 199/01
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 165 og 166,
   som henviser til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010»Europa 2020 — en strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« fastlagde Kommissionen som et af sine prioriterede områder at udvikle en økonomi på grundlag af viden og innovation (»intelligent vækst«) og fremhævede et flagskibsinitiativ: (»Unge på vej«) for at gøre Europas højere uddannelsesinstitutioner mere attraktive internationalt og generelt løfte alle uddannelsesniveauer i Unionen ved at kombinere både fremragende præstationer og lige muligheder og fremme unges mobilitet og forbedre deres beskæftigelsessituation. Denne henstilling udgør en del af initiativet »Unge på vej« og er i tråd med de integrerede retningslinjer for Europa 2020.

               (2)

               Læringsmobilitet, dvs. tværnational mobilitet med henblik på at erhverve ny viden og nye kvalifikationer og kompetencer, udgør én af de grundlæggende måder, hvorpå unge kan forbedre deres fremtidige muligheder for beskæftigelse og deres interkulturelle bevidsthed, personlige udvikling, kreativitet og aktive medborgerskab. Europæere, der er mobile, mens de er unge og under uddannelse, vil i højere grad også være mobile som erhvervsaktive senere i livet. Læringsmobilitet kan gøre uddannelsessystemerne og -institutionerne mere åbne, mere europæiske og internationale, give bedre adgang hertil og gøre dem mere effektive. Læringsmobilitet kan ligeledes styrke Europas konkurrenceevne ved at medvirke til opbygning af et videnintensivt samfund.

               (3)

               Fordelene ved mobilitet blev understreget i resolutionen vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 14. december 2000, om en aktionsplan for mobilitet (1) og i Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2001/613/EF af 10. juli 2001 om mobilitet i Det Europæiske Fællesskab for studerende, personer under erhvervsuddannelse, volontører, undervisere og erhvervslærere (2). I henstillingen fra 2001 opfordres medlemsstaterne til at tage passende skridt for at fjerne hindringerne for disse gruppers mobilitet.

               (4)

               Meget er blevet opnået inden for området mobilitet blandt unge siden henstillingen fra 2001. Imidlertid udnyttes ikke alle instrumenter og redskaber fuldt ud, og der findes fortsat mange hindringer. Endvidere har hele området for læringsmobilitet ændret sig betragteligt inden for det seneste tiår, blandt andet som følge af globaliseringen, teknologiske fremskridt, herunder informations- og kommunikationsteknologi (»ikt«), og en højere vægtning af evnen til at finde arbejde og den sociale dimension.

               (5)

               Det blev understreget i konklusionerne vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 22. maj 2008 om fremme af kreativitet og innovation gennem uddannelse og erhvervsuddannelse, at forskelligartethed og multikulturelle miljøer kan stimulere kreativiteten.

               (6)

               I konklusionerne om unges mobilitet af 21. november 2008 opfordrede Rådet medlemsstaterne til at sætte sig som mål, at læringsperioder i udlandet gradvist gøres til en regel og ikke til en undtagelse for alle unge europæere. Rådet opfordrede Kommissionen til at udarbejde en arbejdsplan, der inddrager tværnationale mobilitetsforanstaltninger i alle europæiske programmer, og til at støtte medlemsstaterne i deres indsats for at fremme mobilitet.

               (7)

               I Rådets konklusioner af 26. november 2009 om læreres og skolelederes faglige udvikling blev det erkendt, at undervisningspersonale på alle niveauer kan drage større nytte af øget æringsmobilitet og etablering af netværk.

               (8)

               Kommissionen offentliggjorde i juli 2009 grønbogen »Flere unge i læringsmobilitet«, hvor man startede en offentlig høring om en række spørgsmål, såsom hvorledes man bedst øger antallet af muligheder for unge europæeres mobilitet, hvilke hindringer for mobilitet der stadig skal overvindes, og hvorledes alle aktører kan forene deres indsats i et nyt partnerskab for læringsmobilitet. Feedback på denne høring har bidraget stærkt til nærværende henstilling ligesom de udtalelser, man har modtaget fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (3) og Regionsudvalget (4).

               (9)

               Også unge forskere skal tilskyndes til mobilitet for at sikre, at Unionen ikke sakker bagud i forhold til konkurrenterne med hensyn til forskning og innovation. I Kommissionens meddelelse af 23. maj 2008»Bedre karrieremuligheder og øget mobilitet: et europæisk partnerskab for forskere« foreslås en række aktioner, der skal sikre, at forskere i hele Unionen får den rette uddannelse og spændende karrieremuligheder, og at hindringer for deres mobilitet fjernes, mens man i Rådets konklusioner af 2. marts 2010 om »europæiske forskeres mobilitet og karriere« pegede på konkrete forslag til, hvorledes forskeres mobilitet kan forbedres, og anførte en række områder med henblik på aktioner, der kan fremme fri bevægelighed for viden (den »femte frihed«).

               (10)

               EU-programmerne har ud over at give en væsentlig støtte til mobilitet og medvirke til at udvikle og gøre uddannelsessystemerne mere internationale, givet mulighed for formidling på EU-niveau af god praksis og af redskaber, hvis mål er at fremme mobilitet blandt unge inden for alle læringssammenhænge.

               (11)

               Økonomiske hensyn gør det særlig nødvendigt at sikre en effektiv anvendelse og administrativ forenkling af de eksisterende nationale og EU-programmer og redskaber til fremme og støtte af læringsmobilitet.

               (12)

               Nærværende henstilling omhandler unge i Europa inden for alle læringssammenhænge, dvs. i skoler, under erhvervsuddannelse (i skoler eller som lærling), på korte videregående uddannelser og på bachelorniveau, masterniveau og ph.d-niveau samt i forbindelse med ungdomsudvekslinger, volontøraktiviteter eller praktik i eller uden for Unionen. Læringsmobilitet ses som relevant inden for alle fagområder, såsom kultur, videnskab, teknologi, kunst og sport, og ligeledes for unge selvstændige og forskere. I sammenhæng med nærværende henstilling dækker læring formel, ikke-formel og uformel læring.

               (13)

               I nærværende henstilling forsøger man at tilskynde medlemsstaterne til at fremme læringsmobilitet blandt unge og om muligt fjerne hindringer, som står i vejen for fremskridt inden for dette område. Samtidig respekterer man i henstillingen fuldt ud medlemsstaternes kompetencer og ansvarsområder i henhold til national og EU-lovgivning.

               (14)

               I nærværende henstilling tilskynder man også medlemsstaterne til fuldt ud at udnytte potentialet i eksisterende EU-instrumenter og instrumenter under Bolognaprocessen for at fremme mobilitet, først og fremmest det europæiske kvalitetscharter for mobilitet, Europass (herunder tillægget til eksamensbeviser), ungdomspasset, den europæiske referenceramme for kvalifikationer, det europæiske meritoverførsels- og meritakkumuleringssystem og det europæiske meritoverførselssystem for erhvervsuddannelse.

               (15)

               Nærværende henstilling fra Rådet giver specifik vejledning om administrative og institutionelle problemer i forbindelse med læringsmobilitet blandt unge,

         HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:
   1)   Information og vejledning om muligheder for læringsmobilitet

               a)

               At forbedre kvaliteten af information og vejledning om nationale, regionale og lokale mobilitetsmuligheder og udbuddet af stipendier målrettet mod specifikke grupper af lærende, både i og uden for Unionen. Medlemsstaterne bør anvende nye, kreative og interaktive metoder til formidling af information og kommunikere og udveksle synspunkter med unge og alle andre interesserede parter.

               b)

               At give let adgang til informationer for alle unge med hensyn til læringsmobilitet, f.eks. gennem centraliserede webportaler og andre webtjenester, støttecentre, (såsom »europæiske kontorer«) informations- og rådgivningstjenester. Anvendelsen af internetbaserede tjenester kan ligeledes være en hjælp. Det anbefales, at Euroguidancenettet anvendes i denne sammenhæng.

               c)

               At samarbejde med Kommissionen for at videreudvikle og opdatere PLOTEUS-portalen om læringsmuligheder, især ved at øge antallet af nationale informationskilder, som borgerne har direkte adgang til gennem den flersprogede PLOTEUS-grænseflade.

               d)

               At tilskynde de relevante nationale og regionale agenturer til at sørge for, at deres arbejde integreres i det arbejde, interessenter parter udfører inden for læringsmobilitet, for at sikre en klar, sammenhængende og enkel informationsstrøm.

         2)   Motivation til at deltage i tværnationale aktiviteter for læringsmobilitet

               a)

               At fremhæve merværdien ved læringsmobilitet blandt lærende, deres familier, lærere, uddannere, ungdomsmedarbejdere og arbejdsgivere med henblik på selvudfoldelse og udvikling af erhvervskompetencer, sproglige, sociale og interkulturelle kompetencer, kreativitet, aktivt medborgerskab og fremtidige ansættelsesmuligheder, især i forbindelse med et stadigt mere globalt arbejdsmarked.

               b)

               At tilskynde til oprettelse af netværk mellem relevante organisationer, interessenter og andre aktører for at sikre en koordineret fremgangsmåde for motivering af unge.

               c)

               At tilskynde til »peerudveksling« mellem mobile og endnu ikke mobile lærende for at øge motivationen.

               d)

               At støtte en »mobilitetskultur«, dvs. ved at lade mobilitetsmuligheder indgå i alle læringssammenhænge og ved at fremme en større social anerkendelse af værdien af læringsmobilitet.

         3)   Forberedelse af muligheder for læringsmobilitet, navnlig med hensyn til sprogkundskaber og interkulturel bevidsthed

               a)

               At anerkende betydningen af sprogundervisning og erhvervelse af interkulturelle kompetencer på et tidligt trin af uddannelsen ved at tilskynde til seriøs sproglig og kulturel forberedelse af mobiliteten, både inden for den almene og erhvervsfaglige uddannelse.

               b)

               At tilskynde lærere til at anvende mere innovative metoder ved undervisningen i sprog, herunder metoder baseret på ikt. Der bør lægges særlig vægt på dårligt stillede lærende og deres specifikke behov.

               c)

               At støtte erhvervelse af grundlæggende digitale kompetencer hos unge for at sikre, at de bliver i stand til at forberede deres mobilitet på bedst mulige vilkår samt drage fordel af nye muligheder for virtuel mobilitet, der supplerer fysisk mobilitet.

               d)

               At tilskynde til udvikling af partnerskaber og udvekslinger mellem uddannelsesinstitutioner samt mellem udbydere af ikke-formel læring for bedre at kunne forberede mobilitetsophold.

         4)   Administrative og institutionelle spørgsmål i forbindelse med læringsperioder i udlandet

               a)

               Hvor det muligt, at løse administrative spørgsmål, der gør det vanskeligt at få visum og opholdstilladelse for statsborgere fra lande uden for Unionen, som ønsker at gøre brug af en læringsmulighed i en medlemsstat.

               b)

               Hvor det er muligt, at mindske de administrative byrder for at fremme læringsmobilitet til og fra Unionen. Et tættere samarbejde og partnerskaber med tredjelande, aftaler med relevante myndigheder i flere medlemsstater og bilaterale aftaler mellem institutioner vil gøre læringsmobilitet lettere mellem Unionen og andre dele af verden.

               c)

               At overveje spørgsmål, der er en følge af forskelle i lovbestemmelserne i Unionen med hensyn til mindreårige, der deltager i ordninger for læringsmobilitet.

               d)

               At fastsætte klare ordninger for at tilskynde lærlinge i grundlæggende erhvervsfaglige uddannelsesforløb til at deltage i mobilitet. For at støtte læringsmobilitet blandt lærlinge og ligeledes blandt unge forskere bør medlemsstaterne, i overensstemmelse med deres nationale lovgivning, sikre passende adgang til beskyttelse med hensyn til forsikring, arbejdsstandarder, arbejdsmiljøkrav, skat, social sikring samt pensionsordninger.

               e)

               Aktivt at fremme uddannelsesprogrammer, der udvikles og udbydes i fællesskab med institutioner i andre lande.

               f)

               At lade muligheder for læringsmobilitet indgå i læseplanen eller uddannelsesprogrammet, når det er hensigtsmæssigt. Også at give mulighed for korte mobilitetsperioder, der kan tilskynde flere unge til at være mobile.

         5)   Muligheden for at medtage stipendier og lån
   At fremme muligheden for at medtage stipendier, lån og passende adgang til relevante ydelser for at lette unges læringsmobilitet.
   6)   Kvaliteten af læringsmobilitet

               a)

               At anvende eksisterende kvalitetschartre, såsom det europæiske kvalitetscharter for mobilitet samt chartre på nationalt og regionalt plan, for at sikre, at mobiliteten er af høj kvalitet, og for at fremme kvalitetssikring i alle mobilitetsaspekter.

               b)

               At tilskynde til en løbende dialog og klare ordninger mellem de udsendende institutioner og værtsinstitutionerne, f.eks. ved at anvende aftaler om læring. At tilskynde til anerkendelsen af tilegnet viden, erhvervede kvalifikationer og kompetencer, transparente udvælgelsesprocedurer, peerudveksling samt en struktureret støtte til den lærende.

               c)

               At tilskynde til mekanismer for regelmæssig feedback efter en periode med læringsmobilitet for at sikre en høj kvalitet i erfaringerne.

               d)

               At tilskynde til ordninger for tutorer og peerlæring for at sikre, at de mobile lærende integreres i værtslandet eller værtsinstitutionen.

               e)

               At tilskynde til tilbud om praktiske og betalbare faciliteter, f.eks. logi, kost, transport, for mobile lærende.

               f)

               At tilskynde til tilbud om vejledning til lærende om, hvorledes de bedst kan udnytte læringsmobilitet for at udvikle deres viden, kvalifikationer og kompetencer.

               g)

               At tilskynde til tilbud om vejledning til mobile lærende efter deres tilbagekomst i, hvorledes de kan udnytte de kvalifikationer, de har erhvervet under deres ophold i udlandet. Tilbud om hjælp med genintegration efter et langt ophold i udlandet.

         7)   Anerkendelse af læringsresultater

               a)

               At fremme indførelse og anvendelse af EU-instrumenter, som gør det lettere at overføre og validere læringsresultater fra mobilitetserfaringer mellem medlemsstater. Kendskabet til disse instrumenter bør ligeledes øges, især blandt arbejdsgivere.

               b)

               At forbedre procedurerne og vejledningen for validering og anerkendelse, både af uformel og ikke-formel læring, for at gøre mere mobilitet lettere, f.eks. ved volontør- og ungdomsaktiviteter.

               c)

               At se på spørgsmålet om validering og anerkendelse af viden, kvalifikationer og kompetencer, f.eks. sprogkvalifikationer, der er erhvervet under mobilitetsperioder i udlandet.

               d)

               At støtte og fremme synligheden af kontaktpunkter, hvor enkeltpersoner kan få oplysninger om, hvordan deres kvalifikationer kan blive anerkendt og godkendt efter deres tilbagekomst fra udlandet.

         8)   Dårligt stillede lærende
   At tilbyde dårligt stillede lærende, der måske ikke har mulighed for læringsmobilitet, målrettet information om tilgængelige programmer og støtte, der er tilpasset deres specifikke behov.
   9)   Partnerskaber og støtte

               a)

               At tilskynde til partnerskaber for læringsmobilitet, både mellem offentlige og private aktører, der opererer på regionalt og lokalt niveau. Handelskamre, erhvervs- og erhvervsuddannelsesorganisationer, faglige sammenslutninger og ngo'er kan være værdifulde partnere i denne sammenhæng. Herudover bør man støtte oprettelse af netværk mellem skoler, universiteter og virksomheder for at udveksle informationer, nyheder og erfaringer.

               b)

               At tilskynde regionale og lokale myndigheder til at spille en større rolle i promoveringen af læringsmobilitet ved at bygge på eksisterende netværk og ved at skabe nye partnerskaber.

               c)

               At stimulere et aktivt samarbejde og kommunikation, herunder oplysningskampagner og fremhævelse af værdien af læringsmobilitet, mellem uddannelsessektoren og erhvervslivet, da en inddragelse af erhvervslivet udgør en vigtig faktor i styrkelsen af unges mobilitet, f.eks. ved at der tilbydes praktikpladser. Om fornødent at tilbyde incitamenter, f.eks. i form af særlig støtte til erhvervsvirksomheder i overensstemmelse med såvel EU-lovgivning som national lovgivning, med det formål at tilskynde dem til at sørge for praktikpladser.

               d)

               At bidrage til, at nationale og EU-programmer hænger sammen og supplerer hinanden, med henblik på at skabe en synergieffekt og forbedre effektiviteten af mobilitetsprogrammer.

         10)   Multiplikatorers rolle

               a)

               At tilskynde til anvendelse af »multiplikatorer« såsom lærere, uddannere, familie, ungdomsmedarbejdere og unge, som har deltaget i en mobilitetsforløb, for at inspirere og motivere unge til at blive mobile. At tilskynde arbejdsgivere inden for uddannelsesområdet til at anerkende og værdsætte læreres, uddanneres og ungdomsmedarbejderes engagement med hensyn til læringsmobilitet.

               b)

               at fremme og støtte muligheder for læringsmobilitet som en komponent i det grundlæggende uddannelsesforløb og i den løbende videreuddannelse af ledere af uddannelsesinstitutioner, lærere, uddannere, administrativt personale og ungdomsmedarbejdere.

         11)   Overvågning af udviklingen

               a)

               På frivillig basis at støtte muligheden for at skabe en metodisk ramme for overvågning af udviklingen med hensyn til at fremme og fjerne hindringer for læringsmobilitet baseret på en forberedende undersøgelse, som Eurydice-netværket har foretaget med bistand fra eksperter fra medlemsstaterne under fuld udnyttelse af de eksisterende data- og informationskilder.

               b)

               At aflægge rapport til Kommissionen om udviklingen med hensyn til at fremme og fjerne hindringer for læringsmobilitet inden for rammerne af rapporteringsstrukturerne under strategirammen for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (ET 2020).

         TAGER TIL EFTERRETNING, AT KOMMISSIONEN HAR TIL HENSIGT:

               1)

               I tæt samarbejde med medlemsstaterne at sikre fuldstændig og effektiv brug af Unionens programmer og budgetter, navnlig inden for livslang læring, for at udvide læringsmulighederne og gøre dem mere tilgængelige for de unge, herunder ved at overveje at gøre brug af de europæiske strukturfonde og Samhørighedsfonden samt Den Europæiske Investeringsbank (5).

               2)

               At støtte medlemsstaternes indsats med sigte på at fremme læringsmobilitet, navnlig ved at overveje følgerne af denne henstilling for den næste generation af EU-programmer på uddannelses- og ungdomsområdet og for Unionens næste flerårige finansielle ramme.

               3)

               I samarbejde med medlemsstaterne at forbedre den statistiske ramme, der anvendes til at måle tværnational læringsmobilitet.

               4)

               I tæt samarbejde med eksperter fra medlemsstaterne at undersøge muligheden for at udvikle en metodisk ramme — omtalt i Kommissionens meddelelse om Unge på vej som en »resultattavle for mobilitet« — til overvågning af udviklingen med hensyn til at fremme og fjerne hindringer for læringsmobilitet.

               5)

               At evaluere fremskridt med hensyn til fjernelse af hindringer for læringsmobilitet efter de første fire år efter gennemførelsen af denne henstilling.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 28. juni 2011.

            På Rådets vegne

         FAZEKAS S.

            Formand

      (1)  EFT C 371 af 23.12.2000, s. 4.

      (2)  EFT L 215 af 9.8.2001, s. 30.

      (3)  EUT C 255 af 22.9.2010, s. 81.

      (4)  EUT C 175 af 1.7.2009, s. 31.

      (5)  Samt overveje, om det kan lade sig gøre at udvikle nye former for finansiel støtte — herunder muligheden for en facilitet for »europæiske studielån« — i overensstemmelse med Rådets opfordring til Kommissionen i konklusionerne fra november 2008 om unges mobilitet.


title: Kommissionens henstilling af 30. april 2009 til supplering af henstilling 2004/913/EF og 2005/162/EF for så vidt angår ordningen for aflønning af medlemmer af ledelsen i børsnoterede selskaber (EØS-relevant tekst)

text:
               15.5.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 120/28

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 30. april 2009
   til supplering af henstilling 2004/913/EF og 2005/162/EF for så vidt angår ordningen for aflønning af medlemmer af ledelsen i børsnoterede selskaber
   (EØS-relevant tekst)
   (2009/385/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, andet led, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 14. december 2004 vedtog Kommissionen henstilling 2004/913/EF om fremme af en passende ordning for aflønning af medlemmer af ledelsen i børsnoterede selskaber (1), og den 15. februar 2005 vedtog Kommissionen henstilling 2005/162/EF om den rolle, der spilles af menige bestyrelsesmedlemmer og medlemmer af tilsynsorganer i børsnoterede selskaber og om udvalg nedsat i bestyrelsen/ledelsesorganet (2). Hovedformålet med disse henstillinger er at sikre, at aflønningspraksissen er gennemsigtig, at aktionærerne har kontrol med aflønningspolitikken og den individuelle aflønning gennem oplysningspligt, indførelse af en obligatorisk eller vejledende afstemning om lønerklæringen og aktionærgodkendelse af aktiebaserede lønordninger, at der af andre end medlemmer af ledelsen foretages en effektiv og uafhængig overvågning, og at løn- og vederlagsudvalget som minimum udøver en rådgivende rolle hvad angår aflønningspraksis.

               (2)

               Det følger af disse henstillinger, at Kommissionen bør følge udviklingen, herunder gennemførelsen og anvendelsen af de principper, der er omhandlet i henstillingerne, og vurdere, om der er behov for yderligere foranstaltninger. Desuden har erfaringerne i årenes løb og senest i tilknytning til den finansielle krise vist, at aflønningsstrukturerne er blevet mere og mere komplekse og for fokuserede på kortsigtede resultater, og at de i nogle tilfælde har ført til overdrevent gunstig aflønning, som ikke har været berettiget på grundlag af de opnåede resultater.

               (3)

               Formen og strukturen af samt niveauet for aflønningen af ledelsen er spørgsmål, der fortsat hovedsagelig henhører under selskabernes, deres aktionærers og eventuelt medarbejderrepræsentanternes kompetence, men Kommissionen finder, at der er behov for supplerende principper for strukturen af ledelsens aflønning som fastsat i selskabernes aflønningspolitik, for den proces, hvorved aflønningen fastsættes, og for kontrollen med processen.

               (4)

               Denne henstilling berører ikke de rettigheder, som arbejdsmarkedets parter har i forbindelse med overenskomstforhandlinger.

               (5)

               Den gældende ordning for aflønning af ledelsen i børsnoterede selskaber bør skærpes ved hjælp af principper, der supplerer dem, der er indeholdt i henstilling 2004/913/EF og 2005/162/EF.

               (6)

               Strukturen af ledelsens aflønning bør fremme selskabets levedygtighed på lang sigt og sikre, at aflønningen er resultatafhængig. Variable aflønningskomponenter bør derfor være sammenkædet med på forhånd fastsatte og målelige resultatkriterier, herunder kriterier af ikkeøkonomisk karakter. Der bør fastsættes grænser for de variable aflønningskomponenter. Udbetalingen af variable aflønningskomponenter, der udgør en væsentlig del af aflønningen, bør udskydes i en bestemt periode, f.eks. tre til fem år, afhængigt af resultatkriterierne. Selskaberne bør endelig kunne kræve tilbagebetaling af variable aflønningskomponenter, der er udbetalt på grundlag af data, som senere dokumenteres at være fejlagtige.

               (7)

               Det er nødvendigt at sikre, at fratrædelsesgodtgørelser, de såkaldte gyldne håndtryk, ikke fungerer som en belønning for manglende resultater, og at det primære formål med fratrædelsesgodtgørelser som et sikkerhedsnet i tilfælde af opsigelse af kontrakten respekteres. Med henblik herpå bør fratrædelsesgodtgørelser på forhånd begrænses til et bestemt beløb eller tidsbegrænses og nærmere bestemt ikke udgøre mere end to års årlig aflønning (på grundlag af den ikkevariable komponent af den årlige aflønning) og ikke udbetales, hvis fratrædelsen skyldes utilstrækkelige resultater, eller hvis et medlem af ledelsen fratræder af egen fri vilje. Dette udelukker ikke betaling af fratrædelsesgodtgørelse, hvis kontrakten opsiges som følge af ændringer i selskabets strategi eller i forbindelse med fusion eller overtagelse.

               (8)

               Ordninger, hvor medlemmer af ledelsen aflønnes i form af aktier, aktieoptioner eller andre rettigheder til at erhverve aktier eller til at blive aflønnet på grundlag af aktiekursbevægelser, bør i højere grad være afhængige af resultater og langsigtet værdiskabelse for selskabet. Der bør derfor for aktier gælde en rimelig bindingsperiode, som er knyttet til bestemte resultatkriterier. Aktieoptioner og andre rettigheder til at erhverve aktier eller til at blive aflønnet på grundlag af aktiekursbevægelser bør først kunne udnyttes efter udløbet af en rimelig frist, og retten til at udnytte dem bør være afhængig af resultatkriterier. For at forhindre interessekonflikter hos medlemmer af ledelsen, der ejer aktier i selskabet, bør disse være forpligtet til at beholde en del af deres aktier, indtil deres mandat udløber.

               (9)

               For at gøre det lettere for aktionærerne at vurdere selskabets tilgang til aflønning og skærpe selskabets pligt til at stå til regnskab over for dets aktionærer bør lønerklæringen være klar og let forståelig. Desuden er det nødvendigt med en udvidet oplysningspligt vedrørende strukturen af aflønningen.

               (10)

               For at øge ansvarligheden bør aktionærerne tilskyndes til at deltage i generalforsamlinger og gøre fornuftig brug af deres stemmeret. Særlig bør institutionelle aktionærer indtage en førende rolle i forbindelse med sikring af, at selskabernes ledende organer i højere grad tager ansvar i aflønningsspørgsmål.

               (11)

               Løn- og vederlagsudvalg, jf. henstilling 2005/162/EF, spiller en vigtig rolle ved udformningen af et selskabs aflønningspolitik, ved forebyggelse af interessekonflikter og ved overvågning af bestyrelsens adfærd i aflønningsspørgsmål. For at styrke disse udvalgs rolle bør mindst et medlem deraf have sagkundskab inden for aflønning.

               (12)

               Aflønningskonsulenter kan være i en interessekonflikt, f.eks. når de rådgiver løn- og vederlagsudvalget om aflønningspraksis og -ordninger og samtidig rådgiver selskabet eller ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører. Løn- og vederlagsudvalg bør udvise forsigtighed, når de ansætter aflønningskonsulenter, og sikre, at det ikke er de samme aflønningskonsulenter, der rådgiver afdelingen for menneskelige ressourcer i selskabet og ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører samtidig.

               (13)

               På baggrund af betydningen af spørgsmålet om aflønning af medlemmer af ledelsen og for at gøre anvendelsen af Fællesskabets bestemmelser om aflønning af medlemmer af ledelsen mere effektiv har Kommissionen til hensigt i højere grad at gøre brug af forskellige overvågningsmekanismer, f.eks. årlige resultattavler og gensidig evaluering foretaget af medlemsstaterne. Desuden har Kommissionen til hensigt at undersøge mulighederne for at standardisere oplysningerne om aflønningspolitikken for medlemmer af ledelsen.

               (14)

               Medlemsstaterne bør ved meddelelsen af foranstaltninger i henhold til denne henstilling klart angive, hvilken frist selskaberne har til at indføre en aflønningspolitik, der er i overensstemmelse med principperne i denne henstilling,

         HENSTILLER:

      AFSNIT I

      Anvendelsesområde og definitioner

   1.   Anvendelsesområde

               1.1.

               Anvendelsesområdet for afsnit II i denne henstilling svarer til anvendelsesområdet for henstilling 2004/913/EF.
               Anvendelsesområdet for afsnit III i denne henstilling svarer til anvendelsesområdet for henstilling 2005/162/EF.

               1.2.

               Medlemsstaterne bør træffe alle egnede foranstaltninger til at sikre, at børsnoterede selskaber, som henstilling 2004/913/EF og 2005/162/EF finder anvendelse på, følger denne henstilling.

         2.   Definitioner ud over definitionerne i henstilling 2004/913/EF og 2005/162/EF:

               2.1.

               Ved »variable aflønningskomponenter« forstås komponenter af ledelsesmedlemmers aflønningsrettigheder, som tildeles på grundlag af resultatkriterier, herunder bonusser.

               2.2.

               Ved »fratrædelsesgodtgørelser« forstås udbetalinger i tilknytning til opsigelse af kontrakter til ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører, herunder udbetalinger i forbindelse med kontraktligt fastsatte opsigelsesperioder eller konkurrenceklausuler.

      AFSNIT II

      Aflønningspolitik

   (Afsnit II i henstilling 2004/913/EF)
   3.   Strukturen af aflønningspolitikken for ledelsesmedlemmer

               3.1.

               Hvis aflønningspolitikken indbefatter variable aflønningskomponenter, bør selskaberne fastsætte grænser for den eller de variable komponenter. Den ikkevariable komponent af aflønningen bør være tilstrækkelig til, at selskabet kan tilbageholde variable aflønningskomponenter, når resultatkriterierne ikke opfyldes.

               3.2.

               Tildeling af variable aflønningskomponenter bør være afhængig af på forhånd fastsatte og målelige resultatkriterier.
               Resultatkriterierne bør fremme selskabets levedygtighed på lang sigt og indbefatte ikkeøkonomiske kriterier, som er relevante for selskabets langsigtede værdiskabelse, f.eks. overholdelse af gældende regler og procedurer.

               3.3.

               Hvis der tildeles en variabel aflønningskomponent, bør en væsentlig del af denne variable komponent udskydes i en minimumsperiode. Hvor stor en del af den variable komponent der skal udskydes, bør fastsættes i forhold til den relative vægt af den variable komponent i sammenligning med den ikkevariable aflønningskomponent.

               3.4.

               I kontrakten med ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører bør indgå bestemmelser om, at selskabet kan kræve tilbagebetaling af variable aflønningskomponenter, der er udbetalt på grundlag af data, som senere dokumenteres at være fejlagtige.

               3.5.

               Fratrædelsesgodtgørelser bør ikke overstige et bestemt beløb eller et bestemt antal års aflønning og normalt ikke udgøre mere end to års aflønning på grundlag af den ikkevariable komponent, eller hvad der svarer hertil.
               Der bør ikke udbetales fratrædelsesgodtgørelse, hvis opsigelsen skyldes utilstrækkelige resultater.

         4.   Aktiebaseret aflønning

               4.1.

               Bindingsperioden for aktier bør være mindst tre år efter tildelingen af dem.
               Aktieoptioner eller andre rettigheder til at erhverve aktier eller til at blive aflønnet på grundlag af aktiekursbevægelser bør tidligst kunne udnyttes tre år efter tildelingen af dem.

               4.2.

               Retten til at disponere over tildelte aktier og retten til at udnytte aktieoptioner eller andre rettigheder til at erhverve aktier eller til at blive aflønnet på grundlag af aktiekursbevægelser bør være underlagt på forhånd fastsatte og målelige resultatkriterier.

               4.3.

               Medlemmer af ledelsen bør indtil udløbet af deres mandat beholde et antal aktier også efter udløbet af bindingsperioden, idet der dog tages hensyn til et eventuelt behov for at finansiere omkostninger i tilknytning til erhvervelsen af aktierne. Det bør fastsættes, hvor stort et antal aktier der skal beholdes, f.eks. to gange værdien af den årlige aflønning (de ikkevariable plus de variable komponenter).

               4.4.

               Aflønning af menige bestyrelsesmedlemmer og medlemmer af tilsynsorganer bør ikke omfatte aktieoptioner.

         5.   Oplysning om aflønningspolitikken for ledelsesmedlemmer

               5.1.

               Lønerklæringen, jf. punkt 3.1 i henstilling 2004/913/EF, bør være klar og let forståelig.

               5.2.

               Ud over de oplysninger, der er nævnt i punkt 3.3 i henstilling 2004/913/EF bør lønerklæringen indeholde følgende:

                           a)

                           en redegørelse for, hvordan valget af resultatkriterier gavner selskabets langsigtede interesser, jf. denne henstillings punkt 3.2

                           b)

                           en redegørelse for, hvilke metoder der anvendes for at fastslå, om resultatkriterierne er blevet opfyldt

                           c)

                           tilstrækkelig oplysning om udskydelsesperioder for variable aflønningskomponenter, jf. denne henstillings punkt 3.3

                           d)

                           tilstrækkelig oplysning om politikken for fratrædelsesgodtgørelser, jf. denne henstillings punkt 3.4

                           e)

                           tilstrækkelig oplysning om bindingsperioder i forbindelse med aktiebaseret aflønning, jf. denne henstillings punkt 4.1

                           f)

                           tilstrækkelig oplysning om politikken for, hvor længe aktier skal beholdes også efter udløbet af bindingsperioden, jf. denne henstillings punkt 4.3

                           g)

                           tilstrækkelig oplysning om sammensætningen af peergrupper af selskaber, hvis aflønningspolitik er blevet undersøgt i forbindelse med fastlæggelsen af aflønningspolitikken for det pågældende selskab.

         6.   Aktionærafstemning

               6.1.

               Aktionærerne, særlig institutionelle aktionærer, bør tilskyndes til at deltage i generalforsamlinger, når det er hensigtsmæssigt, og gøre fornuftig brug af deres stemmeret vedrørende aflønning af medlemmer af ledelsen under hensyntagen til principperne i denne henstilling og henstilling 2004/913/EF og 2005/162/EF.

      AFSNIT III

      Løn- og vederlagsudvalget

   (punkt 3 i bilag I til henstilling 2005/162/EF)
   7.   Nedsættelse og sammensætning

               7.1.

               Mindst et af medlemmerne af løn- og vederlagsudvalget bør have viden om og erfaringer på aflønningspolitikområdet.

         8.   Funktion

               8.1.

               Løn- og vederlagsudvalget bør jævnligt tage aflønningspolitikken for ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører, herunder politikken for aktiebaseret aflønning, og gennemførelsen heraf op til revision.

         9.   Udvalgets virke

               9.1.

               Løn- og vederlagsudvalget bør i sit virke udvise uafhængig dømmekraft og integritet.

               9.2.

               Løn- og vederlagsudvalget bør ved anvendelsen af en konsulent ved indhentning af oplysninger om markedsstandarder for aflønningssystemer sikre, at den pågældende konsulent ikke samtidig rådgiver afdelingen for menneskelige ressourcer eller ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører i det pågældende selskab.

               9.3.

               Løn- og vederlagsudvalget bør i sit virke sikre, at aflønningen af de enkelte ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører står i forhold til aflønningen af andre ledende bestyrelsesmedlemmer/direktører og andre ansatte i selskabet.

               9.4.

               Løn- og vederlagsudvalget bør aflægge beretning om sit virke over for aktionærerne og med henblik herpå være til stede ved de årlige generalforsamlinger.

      AFSNIT IV

      Afsluttende bestemmelser

               10.

               Medlemsstaterne opfordres til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at fremme anvendelsen af denne henstilling senest den 31. december 2009.
               I den forbindelse opfordres medlemsstaterne til at foranstalte nationale høringer af de berørte parter vedrørende denne henstilling og til at underrette Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet i overensstemmelse med denne henstilling, så Kommissionen kan følge situationen nøje og på dette grundlag vurdere behovet for yderligere foranstaltninger.

               11.

               Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. april 2009.

            På Kommissionens vegne

         Siim KALLAS

            Næstformand

      (1)  EUT L 385 af 29.12.2004, s. 55.

      (2)  EUT L 52 af 25.2.2005, s. 51.


title: RÅDETS HENSTILLING af 18. marts 1991 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) for regnskabsåret 1989 (91/151/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31991H0151

RÅDETS HENSTILLING af 18. marts 1991 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) for regnskabsåret 1989 (91/151/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 075 af 21/03/1991 s. 0055 - 0055

RAADETS HENSTILLING  af 18. marts 1991  om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) for regnskabsaaret 1989  (91/151/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER -  som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 206b,  som henviser til tredje AVS/EOEF-konvention, undertegnet i Lomé den 8. december 1984,  som henviser til Raadets afgoerelse 86/283/EOEF af 30. juni 1986 om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1),  som henviser til den interne aftale om finansiering og forvaltning af Faellesskabets bistand (2), undertegnet i Bruxelles den 19. februar 1985, aendret ved afgoerelse 86/281/EOEF (3), saerlig artikel 29, stk. 3,  som henviser til finansforordningen af 11. november 1986 vedroerende Den Sjette Europaeiske Udviklingsfond (4), saerlig artikel 66 til 73,  som har gennemgaaet forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 1989 vedroerende transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) samt Revisionsrettens beretning vedroerende regnskabsaaret 1989 med Kommissionens tilhoerende svar  (5),  som tager i betragtning, at der i henhold til artikel 29, stk. 3, i den interne aftale meddeles Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af Den Europaeiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) af Europa-Parlamentet efter henstilling fra Raadet,   som tager i betragtning, at Kommissionens gennemfoerelse af alle transaktioner under Den Europaeiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) i regnskabsaaret 1989 har vaeret tilfredsstillende -  HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemfoerelsen af transaktionerne under Den Europaeiske Udviklingsfond (1984) (sjette EUF) for regnskabsaaret 1989. Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. marts 1991. Paa Raadets vegne  J.-C. JUNCKER  Formand  (1) EFT nr. L 175 af 1. 7. 1986, s. 1. (2) EFT nr. L 86 af 31. 3. 1986, s. 210. (3) EFT nr. L 178 af 2. 7. 1986, s. 13. (4) EFT nr. L 325 af 20. 11. 1986, s. 42. (5) EFT nr. C 313 af 12. 12. 1990, s. 197-216 og 305-320.


title: Rådets henstilling af 12. oktober 2005 om lettelse af tredjelandsstatsborgeres indrejse i Det Europæiske Fællesskab med henblik på videnskabelig forskning

text:
               3.11.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 289/26

      RÅDETS HENSTILLING

   af 12. oktober 2005
   om lettelse af tredjelandsstatsborgeres indrejse i Det Europæiske Fællesskab med henblik på videnskabelig forskning
   (2005/762/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63,
   som henviser til forslag fra Kommissionen,
   som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   som henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2)

   som henviser til udtalelse fra Regionsudvalget (3), og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Med henblik på at styrke og strukturere den europæiske forskningspolitik fandt Kommissionen det nødvendigt i januar 2000 at oprette et europæisk forskningsrum som omdrejningspunktet for Fællesskabets fremtidige indsats på dette område.

               (2)

               Det Europæiske Råd i Lissabon i marts 2000 godkendte det europæiske forskningsrum og fastsatte det mål, at Fællesskabet inden 2010 skulle være den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden.

               (3)

               Globaliseringen af økonomien kræver større forskermobilitet, hvilket anerkendes i Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram (4), i og med at det i højere grad giver forskere fra tredjelande mulighed for at deltage i dets programmer.

               (4)

               Det antal forskere, som Fællesskabet har brug for inden 2010 for at kunne opfylde det mål, som blev fastsat af Det Europæiske Råd i Barcelona i marts 2002, nemlig at 3 % af BNP skal investeres i forskning, anslås til 700 000 personer. Dette mål skal nås ved hjælp af en række samordnede foranstaltninger, såsom at gøre videnskabelige karrierer mere tiltrækkende for unge, fremme kvinders inddragelse i videnskabelig forskning, øge mulighederne for uddannelse og mobilitet inden for forskning, forbedre karrieremuligheder for forskere i Fællesskabet og åbne Fællesskabet for tredjelandsstatsborgere, som kan få tilladelse til indrejse med henblik på forskning.

               (5)

               Indtil Rådets direktiv 2005/71/EF af 12. oktober 2005 om en særlig indrejseprocedure for tredjelandsstatsborgere med henblik på videnskabelig forskning (5) gennemføres, opfordrer denne henstilling medlemsstaterne til allerede nu at lette disse personers indrejse.

               (6)

               Da der er mangel på forskere i Fællesskabet, og da det er nødvendigt at lette deres indrejse, bør der tages skridt til at fremme adgangen til forskerstillinger på arbejdsmarkedet, f.eks. ved at dispensere for kravet om arbejdstilladelse.

               (7)

               For at medlemsstaterne kan være konkurrencedygtige og attraktive på internationalt plan, bør de forenkle og fremskynde deres procedurer for udstedelse og fornyelse af visa og opholdstilladelser for forskere.

               (8)

               Gennemførelsen af denne henstilling bør ikke fremme hjerneflugten fra de nye vækstlande og udviklingslandene. Med henblik på etableringen af en samlet migrationspolitik bør der som led i partnerskabet med hjemlandene træffes ledsageforanstaltninger, som i disse tilfælde letter forskernes integration i hjemlandene og fremmer deres mobilitet. I den forbindelse bør medlemsstaterne forsøge at finde en balance mellem antallet af forskere, der modtages fra tredjelande, og de behov, der skønnes at være på forskningsområdet i deres hjemland. I den forbindelse bør de også tage forskernes personlige situation i betragtning, navnlig i de tilfælde, hvor den pågældende har indgået en kontrakt med en forskningsorganisation i sit hjemland.

               (9)

               Da aspekterne vedrørende familiesammenføring er en afgørende faktor for forskernes beslutning om at udføre deres forskning i Fællesskabet, bør medlemsstaterne lette sammenføringen af forskernes familiemedlemmer, f.eks. hvad angår adgang til arbejdsmarkedet og mulighed for, at familiemedlemmerne kan indgive ansøgning, når de opholder sig lovligt på den pågældende medlemsstats område.

               (10)

               Når medlemsstaterne fastsætter varigheden af den opholdstilladelse, der skal udstedes til familiemedlemmer, bør de tage i betragtning, om den pågældende person skal fuldføre et uddannelsesforløb eller ej.

               (11)

               Udvekslingen af oplysninger og god praksis bør fremmes for at forbedre indrejseprocedurerne for forskere. I denne henstilling påpeges det også, at kontakter mellem de kompetente myndigheder og etablering af netværk er faktorer, der kan medføre forbedringer. Navnlig »Pan-european Researchers Mobility Web Portal« samt de tilsvarende nationale redskaber er en vigtig informationskilde for forskerne.

               (12)

               I henhold til tiltrædelsesakten af 2003 skal de daværende medlemsstater i en periode, hvor der anvendes nationale foranstaltninger eller foranstaltninger i henhold til bilaterale aftaler, give arbejdstagere, der er statsborgere i medlemsstaterne, en fortrinsstilling i forhold til arbejdstagere, der er statsborgere i tredjelande, for så vidt angår adgangen til arbejdsmarkedet.

               (13)

               Vandrende arbejdstagere fra Den Tjekkiske Republik, Cypern, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Malta, Polen, Slovakiet og Slovenien og deres familier, som lovligt opholder sig og arbejder i en anden medlemsstat, eller vandrende arbejdstagere fra andre medlemsstater og deres familier, som lovligt opholder sig og arbejder i Den Tjekkiske Republik, Cypern, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Malta, Polen, Slovakiet og Slovenien, må ikke behandles mere restriktivt end arbejdstagere fra tredjelande, som opholder sig og arbejder i denne medlemsstat eller henholdsvis Den Tjekkiske Republik, Cypern, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Malta, Polen, Slovakiet og Slovenien.

               (14)

               Denne henstilling overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som især anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

               (15)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og med forbehold af artikel 4 i nævnte protokol, deltager Irland ikke i vedtagelsen af denne henstilling, og dens bestemmelser finder ikke anvendelse i Irland.

               (16)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og med forbehold af artikel 4 i nævnte protokol, deltager Det Forenede Kongerige ikke i vedtagelsen af denne henstilling, og dens bestemmelser finder ikke anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (17)

               I henhold til artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne henstilling, og dens bestemmelser finder ikke anvendelse i Danmark.

         HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:

               1)

               Vedrørende indrejse med henblik på forskning:

                           a)

                           at lette forskeres indrejse i Fællesskabet ved at give dem fordelagtige vilkår med henblik på videnskabelig forskning, fortrinsvis ved at fritage dem for kravet om arbejdstilladelse eller alternativt ved at fastsætte, at de tildeles en sådan tilladelse automatisk eller via hurtige procedurer

                           b)

                           ikke at begrænse tredjelandsstatsborgeres indrejse med henblik på forskerstillinger i form af kvoter

                           c)

                           at garantere tredjelandsstatsborgere mulighed for at arbejde som forskere, herunder give passende mulighed for at forlænge eller forny arbejdstilladelser.

               2)

               Vedrørende opholdstilladelser:

                           a)

                           at udstede opholdstilladelser, som tredjelandsstatsborgere har ansøgt om med henblik på forskning, så hurtigt som muligt, samt fremme hurtige procedurer

                           b)

                           at garantere tredjelandsstatsborgere, der arbejder som forskere, at deres opholdstilladelse vil blive fornyet

                           c)

                           gradvis at inddrage forskningsorganisationerne i indrejseproceduren for forskere.

               3)

               Vedrørende familiesammenføring: at lette og støtte sammenføring af familiemedlemmer ved at tilbyde dem gunstige og attraktive betingelser og procedurer

               4)

               Vedrørende operationelt samarbejde:

                           a)

                           at lette forskernes adgang til de relevante oplysninger og gøre dem lettere tilgængelige via alle relevante informationskilder

                           b)

                           at fremme et netværk af kontaktpersoner inden for de kompetente forvaltninger

                           c)

                           at tilskynde forskningsorganisationerne til at udvikle sådanne netværk

                           d)

                           at oplyse Kommissionen om de foranstaltninger, de har vedtaget med henblik på at lette indrejsen for forskere fra tredjelande.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 12. oktober 2005.

            På Rådets vegne

         C. CLARKE

            Formand

      (1)  Europa-Parlamentets udtalelse af 12.4.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT C 120 af 20.5.2005, s. 60.

      (3)  EUT C 71 af 22.3.2005, s. 6.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1513/2002/EF af 27. juni 2002 om Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og til innovation (2002-2006) (EFT L 232 af 29.8.2002, s. 1). Ændret ved afgørelse nr. 786/2004/EF (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 7).

      (5)  Se side 15 i denne EUT.


title: Rådets henstilling af 16. februar 2010 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (niende EUF) for regnskabsåret 2008

text:
               20.2.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 45/16

         RÅDETS HENSTILLING
   af 16. februar 2010
   om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (niende EUF) for regnskabsåret 2008
   (2010/103/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   som henviser til AVS-EF-partnerskabsaftalen, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1), og ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (2),
   som henviser til den interne aftale (3) om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for finansprotokollen til AVS-EF-partnerskabsaftalen (i det følgende benævnt »den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Niende Europæiske Udviklingsfond (niende EUF), særlig artikel 32, stk. 3,
   som henviser til finansforordningen af 27. marts 2003 vedrørende den 9. Europæiske Udviklingsfond (4), særlig artikel 96-103,
   som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2008 vedrørende transaktionerne under niende EUF samt Revisionsrettens beretning vedrørende regnskabsåret 2008 med Kommissionens tilhørende svar (5), og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 32, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af niende EUF efter henstilling fra Rådet.

               (2)

               Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under niende EUF i regnskabsåret 2008 har været tilfredsstillende —

         HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under niende EUF for regnskabsåret 2008.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. februar 2010

            På Rådets vegne

         E. SALGADO

            Formand

      (1)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (3)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

      (4)  EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

      (5)  EUT C 269 af 10.11.2009, s. 257.


title: 2014/881/EU: Kommissionens henstilling af 18. november 2014 om proceduren til eftervisning af, i hvor høj grad eksisterende jernbanestrækninger er i overensstemmelse med grundparametrene i de tekniske specifikationer for interoperabilitet

text:
               12.12.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 356/520

      KOMMISSIONENS HENSTILLING
      af 18. november 2014
      om proceduren til eftervisning af, i hvor høj grad eksisterende jernbanestrækninger er i overensstemmelse med grundparametrene i de tekniske specifikationer for interoperabilitet

         (2014/881/EU)

      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292,
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (1), særlig artikel 30, stk. 1, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Ifølge afsnit 7.3.4 i bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 1299/2014 (2) (INF-TSI) og afsnit 7.3.4 i bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 1301/2014 (3) (ENE-TSI) er det for eksisterende jernbanestrækninger, der ikke er omfattet af noget fornyelses- eller opgraderingsprojekt, frivilligt at eftervise, i hvor høj grad sådanne strækninger er i overensstemmelse med grundparametrene i de tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI). Ligeledes bør det for eksisterende strækninger, der er omfattet af projekter, der ikke indebærer en EF-verifikationsprocedure, være frivilligt at eftervise, i hvor høj grad sådanne strækninger er i overensstemmelse med grundparametrene i de tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI).

                  (2)

                  Infrastrukturforvalteren bør på frivilligt grundlag kunne tilføje oplysninger i infrastrukturregistret om, i hvor høj grad den eksisterende strækning er i overensstemmelse med TSI-grundparametrene. Det bør henstilles, at der anvendes en standardprocedure til eftervisning af, i hvor høj grad grundparametrene i TSI'erne er overholdt.

                  (3)

                  Bilaget til Kommissionens henstilling 2011/622/EU (4) refererer til tidligere udgaver af INF- og ENE-TSI'erne, og det bør derfor ajourføres.

                  (4)

                  Af hensyn til klarheden og enkelheden foretrækkes det at erstatte Kommissionens henstilling 2011/622/EU af nærværende henstilling.

                  (5)

                  Det udvalg, der er omhandlet i artikel 29 i direktiv 2008/57/EF, er blevet hørt —

            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

                  1.

                  Proceduren i bilaget anvendes til at eftervise, i hvor høj grad eksisterende jernbanestrækninger er i overensstemmelse med grundparametrene i de tekniske specifikationer for interoperabilitet.

                  2.

                  Denne henstilling afløser henstilling 2011/622/EU.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 2014.

               På Kommissionens vegne

            Violeta BULC

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 191 af 18.7.2008, s. 1.

         (2)  Kommissionens forordning (EU) nr. 1299/2014 af 18. november 2014 om de tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet Infrastruktur i EU's jernbanesystem (se side 1 i denne EUT).

         (3)  Kommissionens forordning (EU) nr. 1301/2014 af 18. november 2014 om de tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet Energi i EU's jernbanenet (se side 179 i denne EUT).

         (4)  Kommissionens henstilling 2011/622/EU af 20. september 2011 om proceduren til eftervisning af, i hvor høj grad eksisterende jernbanestrækninger er i overensstemmelse med grundparametrene i de tekniske specifikationer for interoperabilitet (EUT L 243 af 21.9.2011, s. 23).

         BILAG
         1.   Indledning

         1.1.   Teknisk anvendelsesområde

         Denne procedure vedrører følgende delsystemer af EU's jernbanesystem:

                     a)

                     det strukturelt definerede delsystem »infrastruktur« og

                     b)

                     det strukturelt definerede delsystem »energi«.

               De står på listen over delsystemer i direktiv 2008/57/EF, bilag II, punkt 1.
         1.2.   Geografisk anvendelsesområde

         Denne procedures geografiske anvendelsesområde er EU's jernbanesystem som fastlagt ved direktiv 2008/57/EF.
         1.3.   Definitioner

         I denne procedure forstås ved:
         a)   »EI«: eksisterende infrastruktur (faste anlæg), der ikke er underlagt EF-verifikationsproceduren
         b)   »EI-eftervisning af overensstemmelse«: verifikation af, om grundlæggende parametre for et delsystem og/eller et element af eksisterende strækninger er i overensstemmelse med kravene i de relevante TSI'er
         c)   »EI-attest for eftervist overensstemmelse«: det dokument, der udfærdiges af en uafhængig assessor på grundlag af EI-eftervisningen af overensstemmelse
         d)   »EI-erklæring om eftervist overensstemmelse«: det dokument, der udfærdiges af en ansøger efter modtagelsen af en EI-attest for eftervist overensstemmelse.
         2.   Procedure til eftervisning af eksisterende strækningers overensstemmelse med tekniske specifikationer for interoperabilitet

         2.1.   Formål

         Følgende procedure kan anvendes til eftervisning af eksisterende faste anlægs overensstemmelse med TSI'erne, uden at de underlægges EF-verifikationsproceduren.
         Proceduren er ikke obligatorisk, men kan anvendes på frivilligt grundlag.
         2.2.   Procedure, hvormed det eftervises, i hvor høj grad TSI'ens grundparametre er opfyldt

         2.2.1.   Proceduren til eftervisning af, i hvor høj grad TSI'ens grundparametre er opfyldt, benævnes proceduren for EI-eftervisning af overensstemmelse. Ifølge proceduren skal ansøgeren opfylde sine forpligtelser i punkt 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5.2 og 2.2.5.3 og på eget ansvar sikre og erklære, at det pågældende delsystem, der er underlagt bestemmelserne i punkt 2.2.4, er i overensstemmelse med kravene i de relevante TSI'er.
         2.2.2.   Ansøgeren indgiver en ansøgning om EI-eftervisning af overensstemmelse for delsystemet til en uafhængig assessor efter eget valg.
         Ansøgningen skal indeholde:

                     a)

                     ansøgerens navn og adresse samt navn og adresse på ansøgerens bemyndigede repræsentant, hvis denne indgiver ansøgningen, og

                     b)

                     den tekniske dokumentation.

               2.2.3.   Teknisk dokumentation
         2.2.3.1.   Ansøgeren samler den tekniske dokumentation og stiller den til rådighed for den uafhængige assessor, der er omhandlet i punkt 2.2.4. Dokumentationen bør gøre det muligt at eftervise, i hvor høj grad det eksisterende delsystem er i overensstemmelse med grundparametrene i de relevante TSI'er.
         2.2.3.2.   Den tekniske dokumentation skal, hvor det er relevant, indeholde følgende elementer:

                     a)

                     en generel beskrivelse af det eksisterende delsystem

                     b)

                     de dokumenter, der er nødvendige for at kunne sammensætte det tekniske dossier

                     c)

                     en oversigt over, hvilke harmoniserede standarder og/eller andre relevante tekniske specifikationer, hvis referencer er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og/eller nationale tekniske specifikationer, som er meddelt i henhold til artikel 17, stk. 3, i direktiv 2008/57/EF, der er anvendt helt eller delvist, samt beskrivelser af de løsninger, der er anvendt for at opfylde kravene i de relevante TSI'er i de tilfælde, hvor de harmoniserede eller nationale standarder ikke er anvendt; er harmoniserede eller nationale standarder kun anvendt delvis, skal den tekniske dokumentation angive, hvilke dele der er anvendt

                     d)

                     betingelserne for anvendelse af delsystemet (begrænsninger i køretid eller afstand, slidgrænser osv.)

                     e)

                     de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for at forstå, hvordan delsystemet drives og vedligeholdes

                     f)

                     betingelserne for vedligeholdelse og teknisk dokumentation vedrørende vedligeholdelsen af delsystemet

                     g)

                     alle tekniske krav i de relevante TSI'er, der skal tages hensyn til under vedligeholdelse eller drift af delsystemet

                     h)

                     alt andet relevant teknisk materiale, som kan godtgøre, at kompetente instanser tidligere har foretaget kontrol eller prøvninger med positivt resultat under sammenlignelige vilkår.

               2.2.3.3.   Ansøgeren opbevarer den tekniske dokumentation, så den står til rådighed for de nationale myndigheder i hele delsystemets levetid.
         2.2.4.   Procedure til eftervisning af, i hvor høj grad TSI'ens grundparametre er opfyldt
         2.2.4.1.   Den uafhængige assessor, som ansøgeren har valgt, tager hensyn til dokumentation for undersøgelser, kontrol eller prøvninger, der er udført af andre organer eller af ansøgeren.
         2.2.4.2.   Den dokumentation, som den uafhængige assessor indsamler, skal være egnet og tilstrækkelig til at eftervise, i hvor høj grad de relevante TSI'ers krav er opfyldt, og at alle påkrævede og relevante kontroller og prøvninger er blevet udført.
         2.2.4.3.   Når det eksisterende delsystem er i overensstemmelse med kravene i de relevante TSI'er, udfærdiger den uafhængige assessor en EI-attest for eftervist overensstemmelse.
         2.2.5.   EI-erklæring om eftervist overensstemmelse
         2.2.5.1.   Ansøgeren udarbejder en skriftlig EI-erklæring om eftervist overensstemmelse for delsystemet og opbevarer den i hele delsystemets levetid. Af EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse skal det fremgå, for hvilket delsystem den er udarbejdet.
         2.2.5.2.   EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse og de ledsagende dokumenter udarbejdes i henhold til afsnit 2.5.
         2.2.5.3.   En kopi af EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse stilles efter anmodning til rådighed for de relevante myndigheder.
         2.2.6.   Teknisk dossier
         2.2.6.1.   Den uafhængige assessor har ansvaret for at sammensætte det tekniske dossier, som ledsager EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse.
         2.2.6.2.   Det tekniske dossier, der ledsager EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse, overdrages til ansøgeren.
         2.2.6.3.   Ansøgeren opbevarer et eksemplar af det tekniske dossier i hele delsystemets levetid; der sendes en kopi af det tekniske dossier til enhver anden medlemsstat, som måtte anmode herom.
         2.3.   Egenskaber, der skal vurderes

         De egenskaber, der skal vurderes ved anvendelse af proceduren til eftervisning af, i hvor høj grad TSI'ens grundparametre er opfyldt, er fastsat i:

                     —

                     tabel 1 for delsystemet »infrastruktur« og

                     —

                     tabel 2 for delsystemet »energi«.

            Tabel 1

            Vurdering af delsystemet »infrastruktur« med henblik på EI-eftervisning af overensstemmelse

                     Egenskaber, der skal vurderes (INF-TSI)

                     Eksisterende strækning, som ikke er underlagt EF-verifikation

                     Særlige vurderingsprocedurer

                     1

                     2

                     Fritrumsprofil (4.2.3.1)

                     X

                     6.2.4.1

                     Sporafstand (4.2.3.2)

                     X

                     6.2.4.2

                     Maksimale stigninger/fald (4.2.3.3)

                     X

                     Mindste vandrette kurveradius (4.2.3.4)

                     X

                     6.2.4.4

                     Mindste afrundingsradius (4.2.3.5)

                     X

                     6.2.4.4

                     Nominel sporvidde (4.2.4.1)

                     X

                     6.2.4.3

                     Overhøjde (4.2.4.2)

                     X

                     6.2.4.4

                     Overhøjdeunderskud (4.2.4.3)

                     X

                     6.2.4.4
                     6.2.4.5

                     Uformidlet ryk (4.2.4.4)

                     X

                     6.2.4.4

                     Ækvivalent konicitet (4.2.4.5)

                     X

                     6.2.4.6

                     Skinnetværprofil for almindeligt sporstykke (4.2.4.6)

                     Ikke relevant

                     6.2.4.7

                     Skinnehældning (4.2.4.7)

                     X

                     Projekteringsgeometri for sporskifter (4.2.5.1)

                     X

                     6.2.4.8

                     Brug af sporskifter med drejetap (4.2.5.2)

                     X

                     6.2.4.8

                     Maksimal længde af føringsløst stykke i faste krydsninger (4.2.5.3)

                     X

                     6.2.4.8

                     Sporets evne til at optage lodrette belastninger (4.2.6.1)

                     X

                     6.2.5

                     Sporets evne til at optage langsgående kræfter (4.2.6.2)

                     X

                     6.2.5

                     Sporets evne til at optage tværgående kræfter (4.2.6.3)

                     X

                     6.2.5

                     Nye broers evne til at optage trafikale belastninger (4.2.7.1)

                     Ikke relevant

                     Ækvivalent lodret belastning ved nye jordkonstruktioner og virkninger i form af jordtryk (4.2.7.2)

                     Ikke relevant

                     Stabiliteten af nye konstruktioner over eller nær ved sporet (4.2.7.3)

                     Ikke relevant

                     Eksisterende broers og jordkonstruktioners evne til at optage trafikale belastninger (4.2.7.4)

                     X

                     6.2.4.10

                     Grænseværdi for akutindgreb ved sporføringsafvigelser (4.2.8.1)

                     Ikke relevant

                     Grænseværdi for akutindgreb ved afvigelse fra beliggenhed i højderetningen (4.2.8.2)

                     Ikke relevant

                     Grænseværdi for akutindgreb ved vridning (4.2.8.3)

                     Ikke relevant

                     Grænseværdi for akutindgreb ved variation i sporvidde i form af punktfejl (4.2.8.4)

                     Ikke relevant

                     Grænseværdi for akutindgreb ved afvigelse fra overhøjdens projekterede værdi (4.2.8.5)

                     Ikke relevant

                     Grænseværdi for akutindgreb ved sporskifter (4.2.8.6)

                     Ikke relevant

                     Driftsmæssig perronlængde (4.2.9.1)

                     X

                     Perronhøjde (4.2.9.2)

                     X

                     Perronforskydning (4.2.9.3)

                     X

                     6.2.4.11

                     Spor langs perroner (4.2.9.4)

                     X

                     Maksimal trykvariation i tunneller (4.2.10.1)

                     X

                     6.2.4.12

                     Effekter af sidevind (4.2.10.2)

                     X

                     6.2.4.13

                     Opsamling af ballast (4.2.10.3)

                     Udestående punkt

                     Afstandsmarkeringer (4.2.11.1)

                     X

                     Ækvivalent konicitet i drift (4.2.11.2)

                     Ikke relevant

                     Toilettømning (4.2.12.2)

                     X

                     6.2.4.14

                     Togvaskeanlæg (4.2.12.3)

                     X

                     6.2.4.14

                     Vandpåfyldning (4.2.12.4)

                     X

                     6.2.4.14

                     Brændstofpåfyldning (4.2.12.5)

                     X

                     6.2.4.14

                     Elforsyningsanlæg (fremmednet) (4.2.12.6)

                     X

                     6.2.4.14

                     Anvendelse af interoperabilitetskomponenter

                     Ikke relevant

            Tabel 2

            Vurdering af delsystemet »energi« med henblik på EI-eftervisning af overensstemmelse

                     Egenskaber, der skal vurderes (ENE-TSI)

                     Eksisterende strækning, som ikke er underlagt EF-verifikation

                     Særlige vurderingsprocedurer

                     1

                     2

                     Spænding og frekvens (4.2.3)

                     X

                     Parametre vedrørende forsyningssystemets ydeevne (4.2.4)

                     X

                     6.2.4.1

                     Strømkapacitet, jævnstrømssystemer, holdende tog (4.2.5)

                     X

                     6.1.4.2

                     Regenerativ bremsning (4.2.6)

                     X

                     6.2.4.2

                     Samordning af elektrisk beskyttelse (4.2.7)

                     X

                     6.2.4.3

                     Harmonisk udstråling og dynamiske virkninger ved vekselstrømstrækkraftsystemer (4.2.8)

                     X

                     6.2.4.4

                     Køreledningssystemets geometri (4.2.9)

                     X

                     Strømaftagerprofil (4.2.10)

                     X

                     Gennemsnitlig kontaktkraft (4.2.11)

                     X

                     Dynamisk adfærd og strømaftagningskvalitet (4.2.12)

                     X

                     6.1.4.1, 6.2.4.5

                     Afstand mellem strømaftagere med henblik på konstruktion af køreledningssystemet (4.2.13)

                     X

                     Køreledningsmateriale (4.2.14)

                     X

                     Sektioner til faseadskillelse (4.2.15)

                     X

                     Sektioner til systemadskillelse (4.2.16)

                     X

                     Beskyttelsesforanstaltninger mod elektriske stød (4.2.18)

                     X

                     6.2.4.6

                     Vedligeholdelsesregler (4.5)

                     X

                     6.2.4.7

               2.4.   Krav til den uafhængige assessor

         2.4.1.   En uafhængig assessor, der udvælges af ansøgeren, foretager EI-eftervisningen af overensstemmelse for eksisterende strækninger. En uafhængig assessor kan være en ekstern enhed eller en intern del af infrastrukturforvalteren.
         2.4.2.   I henseende til jernbaneinfrastrukturen har den uafhængige assessor:

                     a)

                     en relevant teknisk uddannelse

                     b)

                     et tilfredsstillende kendskab til kravene i relation til vurderingen og tilstrækkelig praktisk erfaring med udførelse af de relevante prøvninger og

                     c)

                     kapacitet til at udfærdige EI–attester for eftervist overensstemmelse og de tekniske dokumenter, som udgør de formelle resultater af de udførte vurderinger.

               2.4.3.   En uafhængig assessor, der udgør en intern del af infrastrukturforvalteren, bør opfylde følgende krav:

                     a)

                     assessoren og det tilknyttede personale kan afgrænses organisatorisk og har rapporteringsmetoder, der sikrer deres upartiskhed

                     b)

                     hverken assessoren eller det tilknyttede personale må kunne drages til ansvar for drift eller vedligeholdelse af de produkter, som de vurderer, og de må heller ikke deltage i aktiviteter, som kan rejse tvivl om deres uafhængige dømmekraft og integritet i relation til deres vurderingsaktiviteter.

               2.5.   Erklæring om eftervist overensstemmelse

         2.5.1.   EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse og ledsagedokumenter skal være dateret og underskrevet.
         2.5.2.   Erklæringen skal være affattet på samme sprog som det tekniske dossier og skal indeholde følgende:

                     a)

                     henvisninger til proceduren til eftervisning af eksisterende strækningers overensstemmelse med tekniske specifikationer for interoperabilitet

                     b)

                     firmanavn og fuldstændig adresse for ansøgeren eller dennes bemyndigede repræsentant inden for EU (hvis der benyttes en repræsentant, skal også ansøgerens firmanavn angives)

                     c)

                     kort beskrivelse af delsystemet

                     d)

                     navn og adresse på den uafhængige assessor, der har foretaget EI-eftervisningen af overensstemmelse

                     e)

                     henvisninger til dokumenterne i det tekniske dossier

                     f)

                     alle relevante bestemmelser, hvad enten de er foreløbige eller endelige, som delsystemet skal overholde, herunder eventuelle begrænsninger i eller betingelser for driften

                     g)

                     er bestemmelserne foreløbige, angives gyldighedsperioden for EI-erklæringen om eftervist overensstemmelse

                     h)

                     underskriverens identitet.


title: Rådets henstilling (EU) 2015/1029 af 19. juni 2015 med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige til ophør

text:
               30.6.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 163/55

         RÅDETS HENSTILLING (EU) 2015/1029
   af 19. juni 2015
   med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige til ophør
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 7,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I henhold til artikel 126 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (2)

               I henhold til punkt 4 i protokol nr. 15 om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til TEUF, finder forpligtelsen efter artikel 126, stk. 1, i TEUF til at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige, medmindre landet indfører euroen. I henhold til punkt 5 i protokollen bestræber Det Forenede Kongerige sig på at undgå et uforholdsmæssigt stort offentligt underskud.

               (3)

               Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse.

               (4)

               Den 8. juli 2008 fastslog Rådet i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (TEF), at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige, og rettede henstillinger om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i finansåret 2009-10 i overensstemmelse med artikel 104, stk. 7, i TEF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (1)
                   (2).

               (5)

               Den 27. april 2009 fastslog Rådet i overensstemmelse med artikel 104, stk. 8, i TEF, at Det Forenede Kongerige ikke havde truffet foranstaltninger til at efterkomme Rådets henstilling af 8. juli 2008 (3). Den 2. december 2009 fremsatte Rådet reviderede henstillinger efter artikel 126, stk. 7, i TEUF og henstillede, at Det Forenede Kongerige skulle bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2014-15. Den 6. juli 2010 konkluderede Kommissionen på grundlag af Kommissionens forårsprognose fra 2010, at Det Forenede Kongerige havde truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med Rådets henstilling af 2. december 2009, og at det på dette tidspunkt ikke var nødvendigt at tage yderligere skridt som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

               (6)

               Den 19. juni 2015 fastslog Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 8, i TEUF, at Det Forenede Kongerige ikke havde truffet virkningsfulde foranstaltninger i perioden fra 2010-11 til 2014-15 som reaktion på Rådets henstilling af 2. december 2009.

               (7)

               I overensstemmelse med artikel 126, stk. 7, i TEUF og artikel 3 i forordning (EF) nr. 1467/97 skal Rådet rette henstillinger til den berørte medlemsstat med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør inden for en given frist. Henstillingen skal fastsætte en frist på højst seks måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger til korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Endvidere skal Rådet i en henstilling om korrektion af et uforholdsmæssigt stort underskud pålægge, at der nås årlige budgetmål, som på basis af den prognose, der ligger til grund for henstillingen, svarer til en årlig minimumsforbedring af den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo minus engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på mindst 0,5 % af BNP som benchmark.

               (8)

               Ifølge Kommissionens opdaterede forårsprognose fra 2015 (4) ventes det reale BNP efter en stigning på 2,8 % i 2014-15 at stige med 2,4 % i 2015-16 og 2,1 % i 2016-17 (5). Den største drivkraft for væksten i begge år er den indenlandske efterspørgsel. Det private forbrug forventes gradvist at vokse i løbet af prognoseperioden, efterhånden som den nominelle vækst stiger i tempo, og inflationen forbliver lav. Inflationen er faldet kraftigt fra sit højeste punkt på 5,2 % i september 2011 til 0,1 % i første kvartal af 2015. Den forventes at stige til 1,1 % i sidste kvartal af 2015 og nå et gennemsnit på 0,4 % i år og derpå stige yderligere til 1,6 % i 2016. Der ventes et vist fald i investeringerne fra 2014, men de skulle forblive på et relativt højt niveau som følge af de gunstige kreditvilkår, sunde overskud i virksomhederne og en stærk efterspørgsel. Udenrigshandelen ventes fortsat at bidrage negativt til væksten, men dog i mindre grad eftersom udsigterne for euroområdet, som er Det Forenede Kongeriges største handelspartner, ser lysere ud. Beskæftigelsen er stærk, og arbejdsløsheden ventes at falde til 5,4 % i 2015 og til 5,3 % i 2016.

               (9)

               Det offentlige underskud er faldet fra dets højeste punkt på 10,9 % af BNP i 2009-10 til 5,2 % af BNP i 2014-15. Den strukturelle saldo er i samme periode nedbragt fra 8,0 % af BNP til 4,7 % af BNP. Der er foretaget en gennemsnitlig årlig strukturel forbedring på 0,7 % mellem 2010-11 og 2014-15. Når der tages højde for justeringerne af den potentielle outputvækst i den aktuelle prognose i forhold til den, der lå til grund for Rådets henstillinger af 2. december 2009, og udviklingen i indtægterne sammenlignet med standardelasticiteten i BNP-væksten, skønnes den gennemsnitlige årlige strukturelle indsats i løbet af perioden at være på 1,1 % af BNP. Langt de fleste foranstaltninger i konsolideringsplanen blev fastlagt i nødbudgettet fra juni 2010 og tegner sig for 2,5 % af BNP i perioden 2010-11 til 2014-15. Godt en fjerdedel af disse foranstaltninger var skatterelaterede, mens de sidste tre fjerdedele var relateret til udgiftsnedskæringer. De resterende ca. 1 % af BNP af den finanspolitiske konsolidering blev hentet gennem to finanspolitiske foranstaltninger, som blev bebudet forud for budgettet for 2010 og i de efterfølgende budgetter og »Autumn Statements« frem til november 2014. Der blev foretaget ændringer af de løbende udgifter og kapitaludgifterne, og konsolideringsperioden blev forlænget til 2018-19.

               (10)

               Den offentlige bruttogæld steg fra 42,7 % af BNP i 2007-08 til 88,4 % af BNP i 2014-15; den har således løbende ligget over traktatens referenceværdi siden 2009-10. Denne gældsstigning skyldes hovedsageligt dynamikken i det primære underskud og interventioner til fordel for finanssektoren, dvs. nationaliseringen af to banker. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2015 vil gældskvoten stige marginalt. Samtidig vil ikkebalanceførte poster relateret til interventioner i finanssektoren kunne få en positiv virkning for den fremtidige gældsudvikling.

               (11)

               Det samlede underskud i 2014-15 udgjorde 5,2 % af BNP, og Det Forenede Kongerige har således ikke korrigeret det uforholdsmæssigt store underskud inden for fristen i Rådets henstilling af 2. december 2009. Det skyldes, at der ikke er gjort en tilstrækkelig indsats, og at udgangspunktet for væksten viste sig at være langt værre end forventet med en nedjustering af BNP-væksten med 1,0 procentpoint i 2008-09 til – 2,3 %. I overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten er det derfor berettiget at rette en revideret henstilling til Det Forende Kongerige efter artikel 126, stk. 7, i TEUF med en ny frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud.

               (12)

               I betragtning af den usikre økonomiske og finanspolitiske udvikling bør den anbefalede budgetmålsætning for det sidste år i korrektionsperioden sættes et godt stykke under traktatens referenceværdi for at sikre en effektiv og varig korrektion inden for den fastsatte frist.

               (13)

               En etårig forlængelse af fristen, jf. den generelle regel i forordning (EF) nr. 1467/97, vil i Det Forenede Kongeriges tilfælde være for krævende, da det indebærer en forbedring af det samlede underskud på 2,2 % af BNP. En sådan tilpasning i 2015-16 risikerer at påvirke de seneste stigninger i reallønnen meget negativt, hvilket vil få negative følger for væksten. Det ville også kræve, at der gennemføres yderligere foranstaltninger inden for en meget kort tidshorisont. Ifølge Kommissionens opdaterede forårsprognose fra 2015 vil en sådan tilpasning få betydelige negative virkninger for den økonomiske vækst. Det synes derfor hensigtsmæssigt at forlænge Det Forenede Kongeriges frist til at bringe en ende på situationen med et uforholdsmæssigt underskud med to år.

               (14)

               Hvis fristen for korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud forlænges med to år, vil de mellemliggende underskudsmål være 4,1 % af BNP i 2015-16 og 2,7 % af BNP i 2016-17. Den underliggende forbedring af den strukturelle budgetsaldo vil være henholdsvis 0,5 % af BNP og 1,1 % af BNP. Basisscenariet i Kommissionens opdaterede forårsprognose fra 2015 omfatter de tidligere annoncerede diskretionære foranstaltninger på 1,4 % af BNP i 2015-16 og 2016-17, hvoraf tre fjerdedele vil være relateret til udgiftsnedskæringer. Tilpasningen giver en passende sikkerhedsmargen i forhold til underskudsbenchmarket på 3 % af BNP og anslås at hæmme væksten mindst muligt, samtidig med at der er plads til at opfylde den årlige minimumsforbedring af den strukturelle saldo på 0,5 % af BNP. For at nå disse mål skal Det Forenede Kongerige sørge for fuldt ud og rettidigt at gennemføre de foranstaltninger, der er bebudet frem til og i budgettet for 2015, og sikre, at eventuelle ændringer af disse planer er budgetneutrale; i så fald vil der ikke være behov for yderligere foranstaltninger ud over dem, der allerede er bebudet,

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

               1.

               Det Forenede Kongerige bør senest i 2016-17 bringe den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør.

               2.

               Det Forenede Kongerige bør nå et samlet underskud på 4,1 % af BNP i 2015-16 og 2,7 % af BNP i 2016-17, hvilket svarer til en forbedring af den strukturelle saldo på 0,5 % af BNP i 2015-16 og 1,1 % af BNP i 2016-17, jf. Kommissionens opdaterede forårsprognose fra 2015.

               3.

               Det Forenede Kongerige bør fuldt ud gennemføre de konsolideringsforanstaltninger, der er indeholdt i alle budgetterne og »Autumn Statements« frem til og med budgettet for 2015, for at nå den strukturelle indsats som beskrevet i denne henstilling, idet eventuelle ændringer i forhold til de nuværende planer skal være budgetneutrale. Det Forenede Kongerige bør derudover udspecificere udgiftsnedskæringerne nærmere i den kommende udgiftsoversigt. Disse er nødvendige for at sikre en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2016-17.

               4.

               Det Forenede Kongerige bør fremskynde nedbringelsen af det samlede underskud i 2015-16 og 2016-17, hvis de økonomiske og finanspolitiske forhold bliver bedre end ventet på nuværende tidspunkt. Budgetkonsolideringsforanstaltninger bør sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo på en vækstfremmende måde. Der bør navnlig ikke foretages flere nedskæringer i kapitaludgifterne.

               5.

               Rådet fastsætter den 15. oktober 2015 som Det Forenede Kongeriges frist i) til at træffe virkningsfulde foranstaltninger og ii) til i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4a, i forordning (EF) nr. 1467/97 at aflægge udførlig rapport om den konsolideringsstrategi, som påtænkes anvendt for at nå målene.

         Myndighederne bør desuden i) opfylde forpligtelsen til at fastsætte en mellemfristet budgetmålsætning, jf. stabilitets- og vækstpagten, og ii) gennemføre de planlagte reformer, der sigter mod at hæve den offentlige pensionsalder med henblik på at styrke de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.
   Endelig er det for at sikre en vellykket finanspolitisk konsolideringsstrategi også vigtigt at understøtte den med omfattende strukturreformer på linje med Rådets henstillinger til Det Forenede Kongerige inden for rammerne af det europæiske semester og navnlig de henstillinger, der er relateret til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer.
   Denne henstilling er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 19. juni 2015.

            På Rådets vegne

         J. REIRS

            Formand

      (1)  Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

      (2)  Alle dokumenter relateret til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Det Forenede Kongerige findes på: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/uk_en.htm.

      (3)  Rådets beslutning 2009/409/EF af 27. april 2009 om konstatering i henhold til traktatens artikel 104, stk. 8, af, om Det Forenede Kongerige har truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets henstilling af 8. juli 2008 i henhold til artikel 104, stk. 7 (EUT L 132 af 29.5.2009, s. 11).)

      (4)  Tallene for BNP-væksten i første kvartal af 2015 blev først offentliggjort, efter at Kommissionen havde afsluttet sin forårsprognose fra 2015, og derfor tages der i denne vurdering af de virkningsfulde foranstaltninger udgangspunkt i en opdateret prognose.

      (5)  Den offentliggjorte forårsprognose indeholder kun data for et kalenderår. Dataene for regnskabsårene beregnes på grundlag af kvartalsprofilerne i den offentliggjorte prognose.


title: Kommissionens henstilling (EU) 2016/136 af 28. januar 2016 om gennemførelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af misbrug af beskatningsoverenskomster (meddelt under nummer C(2016) 271)

text:
               2.2.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 25/67

         KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2016/136
   af 28. januar 2016
   om gennemførelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af misbrug af beskatningsoverenskomster

         (meddelt under nummer C(2016) 271)

   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Beskatningsoverenskomster spiller en vigtig rolle med hensyn til at øge effektiviteten af den grænseoverskridende handel, idet de øger sikkerheden for skattesubjekter i forbindelse med deres internationale forretninger. Ved indgåelsen af en beskatningsoverenskomst fordeler de kontraherende stater beskatningsretten mellem sig for at undgå dobbeltbeskatning og dermed fremme den økonomiske aktivitet og vækst. Beskatningsoverenskomster bør ikke skabe muligheder for ikkebeskatning eller nedsat beskatning gennem »treaty shopping« eller andre lyssky metoder, som går imod formålet med disse overenskomster og udhuler de kontraherende staters indtægtsgrundlag. Europa-Kommissionen giver sin fulde støtte til indsatsen for at bekæmpe misbrug af beskatningsoverenskomster.

               (2)

               Efter offentliggørelsen af rapporten »Addressing Base Erosion and Profit Shifting« (BEPS-rapporten) i februar 2013 vedtog OECD og G20-landene i september 2013 en handlingsplan med 15 »aktioner« til bekæmpelse af BEPS. I oktober 2015 offentliggjorde OECD/G20 i forlængelse heraf endelige rapporter om aktion 6 (forhindre tildelingen af skattefordele som følge af overenskomster i uegnede situationer) og aktion 7 (forhindre kunstig undgåelse af status som fast driftssted). Begge rapporter foreslår ændringer af OECD's modeloverenskomst såvel som af det multilaterale instrument, der skal bidrage til at gennemføre resultaterne af arbejdet vedrørende overenskomster inden udgangen af 2016, jf. OECD/G20-projektet. Samlet set er formålet med de ændringer, der foreslås i de to rapporter, at sætte landene i stand til at imødekomme BEPS-relaterede spørgsmål i forbindelse med deres beskatningsoverenskomster.

               (3)

               Den endelige rapport om aktion 6 peger på misbrug af beskatningsoverenskomster, og særligt treaty shopping, som en vigtig kilde til BEPS-problemer og foreslår en tilgang, der bygger på forskellige typer sikkerhedsforanstaltninger til bekæmpelse af misbrug af overenskomstbestemmelser og indeholder en vis grad af fleksibilitet i forbindelse med anvendelsen af disse foranstaltninger. Foruden et forslag om at præcisere, at beskatningsoverenskomster ikke har til formål at skabe muligheder for dobbelt ikkebeskatning, anbefales det bl.a. i rapporten at indarbejde en generel anti-misbrugsklausul i det multilaterale instrument baseret på en prøvning af hovedformålet med transaktioner eller arrangementer.

               (4)

               Den endelige rapport vedrørende aktion 7 fremhæver navnlig kommissionsaftaler og udnyttelse af de specifikke undtagelser til definitionen af fast driftssted som de mest almindelige strategier til på kunstig vis at undgå en skattepligtig tilstedeværelse i form af et fast driftssted. Kommissionsaftaler udnytter typisk fordelene ved den forholdsvis formelle tilgang i den nuværende artikel 5, stk. 5, i OECD's modeloverenskomst for så vidt angår indgåelsen af købsaftaler. De specifikke undtagelser til definitionen af fast driftssted, som finder anvendelse ved forberedelses- eller støtteaktiviteter, misbruges gennem strategier baseret på spredning af aktiviteter og er samtidig dårligt egnede til at håndtere forretningsmodeller inden for den digitale økonomi. Rapporten foreslår derfor ændringer af artikel 5 i OECD's modeloverenskomst, således at den er bedre egnet til at håndtere kunstige strukturer, der har til formål at omgå bestemmelserne i artiklen.

               (5)

               Af hensyn til et velfungerende indre marked er det afgørende, at medlemsstaterne har effektive skattesystemer og er i stand til at forhindre en urimelig udhuling af deres skattegrundlag på grund af fejlagtig ikkebeskatning og misbrug, og at løsningerne til at beskytte skattegrundlaget ikke skaber et unødigt mismatch og markedsforvridninger.

               (6)

               Det er ligeledes afgørende, at medlemsstaternes foranstaltninger til gennemførelse af de tilsagn, de har afgivet som led i BEPS-initiativet, er i overensstemmelse med vedtagne EU-standarder, så både skattesubjekterne og skatteforvaltningerne kan nyde retssikkerhed.

               (7)

               For at sikre overensstemmelse med EU-retten bør den generelle anti-misbrugsklausul, som baseres på en prøvning af hovedformålet som anbefalet i aktion 6-rapporten, tilpasses EU-Domstolens retspraksis for så vidt angår retsmisbrug —

         VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
   1.   GENSTAND OG ANVENDELSESOMRÅDE
   Denne henstilling vedrører EU-medlemsstaternes gennemførelse af foranstaltninger til bekæmpelse af misbrug af beskatningsoverenskomster.
   2.   GENEREL ANTI-MISBRUGSKLAUSUL BASERET PÅ EN PRØVNING AF HOVEDFORMÅLET
   Hvor medlemsstaterne i forbindelse med beskatningsoverenskomster, som de indgår med hinanden eller med tredjelande, i overensstemmelse med skabelonen i OECD's modeloverenskomst indfører en generel anti-misbrugsklausul baseret på en prøvning af hovedformålet, opfordres de til at indsætte følgende ændring:

      »Uanset de øvrige bestemmelser i denne overenskomst gives der ikke en fordel efter denne overenskomst for en given indkomst eller kapital, hvis det under hensyntagen til alle relevante faktiske forhold og omstændigheder kan konkluderes, at opnåelsen af denne fordel var et af hovedformålene med et arrangement eller en transaktion, som gav anledning til denne fordel, medmindre det kan fastslås, at
            det afspejler en reel økonomisk aktivitet, eller at
          opnåelsen af denne fordel under de pågældende omstændigheder kan anses for at være i overensstemmelse med genstanden for og formålet med de relevante bestemmelser i denne overenskomst.«

   3.   DEFINITION AF FAST DRIFTSSTED
   Medlemsstaterne opfordres til i forbindelse med beskatningsoverenskomster, som de indgår med hinanden eller med tredjelande, at gennemføre og gøre brug af de foreslåede nye bestemmelser i artikel 5 i OECD's modeloverenskomst med henblik på at bekæmpe kunstig undgåelse af status som fast driftssted som omhandlet i den endelige aktion 7-rapport i forbindelse med handlingsplanen vedrørende udhuling af skattegrundlaget og flytning af overskud (BEPS).
   4.   OPFØLGNING
   Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om de foranstaltninger, de træffer for at efterkomme denne henstilling, samt om eventuelle ændringer af disse foranstaltninger.
   Senest tre år efter vedtagelsen af denne henstilling offentliggør Kommissionen en rapport om anvendelsen heraf.
   5.   ADRESSATER
   Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. januar 2016.

            På Kommissionens vegne

         Pierre MOSCOVICI

            Medlem af Kommissionen