Avis juridique important

|

31982K2086

Kommissionens henstilling nr. 2086/82/EKSF af 28. juli 1982 om ændring af henstilling nr. 1104/82/EKSF om indførelse af midlertidig antidumpingtold for visse plader af jern og stål, med oprindelse i Brasilien og om forlængelse af perioden for opkrævning af denne midlertidige antidumpingtoldn

EF-Tidende nr. L 221 af 30/07/1982 s. 0017 - 0018

*****  KOMMISSIONENS  HENSTILLING Nr. 2086/82/EKSF  af 28. juli 1982  om aendring af henstilling nr. 1104/82/EKSF om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold for visse plader af jern og staal, med oprindelse i Brasilien, og om forlaengelse af perioden for opkraevning af denne midlertidige antidumpingtold  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab,  under henvisning til Kommissionens henstilling nr. 3018/79/EKSF af 21. december 1979 om beskyttelse mod dumpet eller subsidieret import fra lande, der ikke tilhoerer Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab (1), aendret ved henstilling nr. 1995/82/EKSF (2), saerlig artikel 11,  under henvisning til hoering i det raadgivende udvalg, som er nedsat i henhold til henstilling nr. 3018/79/EKSF, og  ud fra foelgende betragtninger:  Ved henstilling nr. 1104/82/EKSF (3) indfoerte Kommissionen en variabel midlertidig antidumpingtold paa importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Brasilien;  ved sine foreloebige undersoegelser konstaterede Kommissionen, at selv om samtlige de paagaeldende varer med oprindelse i Brasilien blev sendt med skib direkte til Faellesskabet, blev en betydelig del af dem solgt til Faellesskabet via handelsvirksomheder i tredjelande; det blev ligeledes konstateret, at disse handelsvirksomheder har forbindelser til de paagaeldende importoerer i Faellesskabet; under disse omstaendigheder boer den variable told supplerers med en specifik told for at forhindre en omgaaelse af de gaeldende midlertidige foranstaltninger; stoerrelsen af den specifikke told er fastsat paa grundlag af oplysninger, som er blevet bekraeftet ved kontrolbesoeg hos tyske importoerer, idet der er foretaget en sammenligning mellem den laveste, seneste faktiske pris (basispris plus tillaeg), som Kommissionen har offentliggjort for disse varer, og eksportprisen for produkterne med oprindelse i Brasilien, tilpasset prisen »franko tysk graense, fortoldet«;  i betragtning af, hvor komplicerede de noedvendige undersoegelser er, meddelte Kommisionen de efter de foreliggende oplysninger beroerte eksportoerer, at den havde til hensigt at forlaenge perioden for opkraevning af den midlertidige told med yderligere to maaneder; de paagaeldende eksportoerer, der tegner sig for hele handelen, gjorde ikke indsigelse -  VEDTAGET FOELGENDE HENSTILLING:  Artikel 1  Artikel 1, stk. 2 og 3, i henstilling nr. 1104/82/EKSF affattes saaledes:  »2. Denne told skal svare til:  - 50 ECU/1 000 kg netto, eller  - forskellen mellem den faktiske kontraherende pris (basispris plus tillaeg) fastsat »franko graense, fortoldet« og den seneste faktiske pris (basispris plus tillaeg), som Kommissionen har offentliggjort for disse varer, idet det hoejeste beloeb anvendes.  3. a) Saafremt de i stk. 1 definerede varer ikke ekspederes til fri omsaetning paa grundlag af prisen til foerste koeber i Faellesskabet, skal tolden svare til:  - 50 ECU/1 000 kg netto, eller  - forskellen mellem den faktiske kontraherende pris (basispris plus tillaeg) fastsat »franko graense, fortoldet« og den seneste faktiske pris (basispris plus tillaeg), som Kommissionen har offentliggjort for disse varer, forhoejet med 15 %,  idet det hoejeste beloeb anvendes.  3. b) Kan klarereren imidlertid paa tilfredsstillende maade over for toldmyndighederne godtgoere, hvilken pris foerste koeber har betalt, finder stk. 2 anvendelse.«  Artikel 2  Perioden for opkraevning af den midlertidige antidumpingtold paa visse plader af jern og staal med oprindelse i Brasilien, indfoert ved henstilling nr. 1104/82/EKSF, aendret ved naervaerende henstilling, forlaenges for hoejst to maaneder.  Artikel 3  Naervaerende henstilling finder anvendelse indtil Kommissionen vedtager endelige foranstaltninger eller  senest indtil udloebet af en periode paa to maaneder fra den 10. september 1982 at regne, jf. dog artikel 12 og 14 i henstilling nr. 3018/79/EKSF.  Artikel 4  Denne henstilling traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 28. juli 1982.  Paa Kommissionens vegne  Karl-Heinz NARJES  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 339, 31. 12. 1979, s. 15.  (2) EFT nr. L 215, 23. 7. 1982, s. 28.  (3) EFT nr. L 128, 11. 5. 1982, s. 9.


title: Rådets henstilling af 11. juli 2017 om Luxembourgs nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2017

text:
               9.8.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 261/67

         RÅDETS HENSTILLING
   af 11. juli 2017
   om Luxembourgs nationale reformprogram for 2017 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2017
   (2017/C 261/15)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester 2017 om samordning af de økonomiske politikker. Den 9.-10. marts 2017 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne i den årlige vækstundersøgelse. Den 16. november 2016 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (2) rapporten om varslingsmekanismen, hvori Luxembourg ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dato vedtog Kommissionen desuden en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet, som Det Europæiske Råd godkendte den 9.-10. marts 2017. Den 21. marts 2017 vedtog Rådet henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (»henstillingen til euroområdet«) (3).

               (2)

               Da Luxembourg har euroen som valuta, og i betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem økonomierne i Den Økonomiske og Monetære Union, bør Luxembourg sikre en fuldstændig og rettidig implementering af henstillingen vedrørende euroområdet som afspejlet i henstilling 2 nedenfor.

               (3)

               Den 22. februar 2017 blev landerapporten for Luxembourg 2017 offentliggjort. Den indeholdt en vurdering af Luxembourgs fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, som Rådet vedtog den 12. juli 2016, opfølgningen på de landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget de foregående år, og opfyldelsen af Luxembourgs nationale Europa 2020-mål.

               (4)

               Den 28. april 2017 fremlagde Luxembourg sit nationale reformprogram for 2017 og sit stabilitetsprogram for 2017. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (5)

               Der er taget hensyn til relevante landespecifikke henstillinger i forbindelse med programmeringen af de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) for 2014–2020. I henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4) kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt for at støtte gennemførelsen af relevante henstillinger fra Rådet, anmode en medlemsstat om at evaluere og foreslå ændringer i sin partnerskabsaftale og relevante programmer. Kommissionen har redegjort nærmere for, hvordan den agter at anvende den nævnte bestemmelse, i retningslinjer for anvendelsen af foranstaltninger, der knytter ESI-fondenes effektivitet til forsvarlig økonomisk styring.

               (6)

               Luxembourg er i øjeblikket underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. I sit stabilitetsprogram for 2017 forventer regeringen en nedgang i overskuddet på den offentlige saldo fra 1,6 % af BNP i 2016 til 0,2 % af BNP i 2017 efterfulgt af en støt stigning, indtil der nås et overskud på 1,2 % af BNP i 2021. Den mellemfristede budgetmålsætning om et strukturelt underskud på 0,5 % af BNP er fortsat opfyldt med en margen i hele programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2017 forventes den offentlige gældskvote at holde sig et pænt stykke under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne, er realistisk, med undtagelse af 2018, hvor det er særdeles optimistisk, og 2021, hvor det er særdeles forsigtigt. Baseret på Kommissionens forårsprognose for 2017 forventes den strukturelle saldo at opvise et overskud på 0,4 % af BNP i 2017 og på 0,1 % i 2018, hvilket stort set er i overensstemmelse med programmets mål og over den mellemfristede budgetmålsætning. Rådet er af den generelle opfattelse, at Luxembourg forventes at overholde bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten i 2017 og 2018.

               (7)

               På baggrund af den forventede stigning i omkostningerne som følge af befolkningens aldring er der fortsat betænkeligheder vedrørende de offentlige finansers bæredygtighed på længere sigt. Ifølge pensionsreformen fra 2012 skal der hvert femte år fra vedtagelsen af reformen gennemføres en kontrol og evaluering af pensionssystemets bæredygtighed. Regeringen fremskyndede den første evaluering til 2016. Selv om det i evalueringen blev konkluderet, at der stadig opnås regelmæssige overskud i pensionssystemet, som har gjort det muligt at opbygge betydelige pensionsreserver, forventes pensionssystemet at udvise en negativ driftsmæssig saldo fra 2023 for så vidt angår udgifter til ydelser i forhold til bidrag. Ifølge Eurostats seneste reviderede befolkningsfremskrivning bliver den forventede befolkningstilvækst mindre markant end tidligere forventet. Det vil få indflydelse på forsørgerbyrden, som vil stige hurtigere end tidligere forventet, og føre til en højere forventet stigning i de offentlige udgifter til pensioner. Der er ikke gjort fremskridt med hensyn til at knytte den lovbestemte pensionsalder til den forventede levetid, som det tidligere blev anbefalet af Rådet i 2016. Luxembourg er den eneste medlemsstat, der ikke har fastlagt en forhøjelse af den lovbestemte pensionsalder for perioden 2013-2060. Luxembourg forventes at få EU's højeste stigning i andelen af plejeafhængige frem til 2060. Luxembourg har gjort begrænsede fremskridt med tidlig pensionering. I juli 2015 blev et lovforslag om ændring af førtidspensionsordninger forelagt parlamentet, men det er endnu ikke færdigbehandlet. Generelt er førtidspensionering stadig udbredt, og der er stadig kun begrænsede incitamenter til at forblive erhvervsaktiv. Efter justeringen af de demografiske prognoser står Luxembourg over for yderligere risici i forbindelse med udgifterne til langtidspleje. Disse udgifter ligger allerede på et af de højeste niveauer blandt medlemsstaterne målt i forhold til BNP, og de forventes at stige fra 1,5 % til 3,2 % af BNP i 2060 (mere end en fordobling fra det aktuelle niveau). Et projekt for reform af forsikringsordningen for langtidspleje drøftes i parlamentet.

               (8)

               De luxembourgske myndigheder har vedtaget en omfattende skattereform, der trådte i kraft i januar 2017. Med reformen er der indført ændringer, hovedsagelig hvad angår direkte beskatning af enkeltpersoner og virksomheder, der sigter mod en gradvis nedsættelse af selskabsskatten (for at øge konkurrenceevnen) og en mere progressiv personlig indkomstskat (for at øge retfærdigheden). Samtidig risikerer forøgelsen af visse skatteudgifter at føre til en formindskelse af skattegrundlaget. For at forbedre forudsigeligheden af skatteindtægterne er der mulighed for at udvide skattegrundlaget yderligere. Det kan opnås navnlig ved at revurdere den nuværende lave beskatning af boliger og gøre større brug af andre kilder, f.eks. ved at sikre en øget sammenhæng mellem miljøbeskatningen og målene for diversificering af økonomien.

               (9)

               I erkendelse af de risici, der er forbundet med den stærke afhængighed af den finansielle sektor, har de luxembourgske myndigheder i adskillige årtier aktivt forsøgt at diversificere økonomien. Det er fortsat en vigtig udfordring på lang sigt at mindske økonomiens afhængighed af den finansielle sektor. For at håndtere dette problem skal diversificeringsanalysen omsættes til specifikke foranstaltninger med en klar tidsplan. I betragtning af landets høje lønomkostninger kan aktiviteter med en højere værditilvækst potentielt bane vejen for alternative kilder til vækst. En vellykket diversificering af Luxembourgs økonomi afhænger derfor i vid udstrækning af sektorer, der er mindre følsomme over for lønomkostningsniveauet. Dette er overvejende sektorer med aktiviteter inden for de ofte teknologi- og vidensintensive områder forskning og innovation. Også en mindskelse eller fjernelse af de eksisterende hindringer for investeringer og innovation, som bremser den økonomiske udvikling, vil muliggøre en udnyttelse af potentialet for innovation og fremme diversificeringen. De offentlige investeringer ligger over gennemsnittet for euroområdet, men de private investeringer ligger under det gennemsnitlige niveau. Et højt investeringsniveau er afgørende for at opretholde vækstperspektiverne.

               (10)

               En yderligere udvidelse af den ikkefinansielle servicesektor, der allerede fremviser gode resultater, vil også kunne bidrage til at diversificere økonomien. Der er stadig høje lovgivningsmæssige restriktioner i sektoren for erhvervstjenester, især for revisorer, arkitekter, ingeniører og advokater. For alle disse erhverv er virksomhedernes udskiftningsgrad lavere end både EU-gennemsnittet og gennemsnittet for den samlede økonomi. Restriktioner for udøvelsen af disse erhverv kan derfor være til skade for virksomheders konkurrenceevne i Luxembourg. Restriktionerne består bl.a. i, at mange forskellige aktiviteter er forbeholdt arkitekter, at forholdsvis enkle opgaver såsom lønadministration eller udarbejdelse af skatteangivelser er forbeholdt højt kvalificerede fagfolk, at juridisk rådgivning er forbeholdt advokater, og at der er krav til virksomhedsform og ejerforhold, regler om uforenelighed og restriktioner vedrørende virksomhed på flere områder for advokater, som kan være urimelige i forhold til centrale principper, f.eks. erhvervets uafhængighed og de tilhørende tilsynsordninger.

               (11)

               For at undgå negative konsekvenser er det nødvendigt at iværksætte målrettede, aktive arbejdsmarkedspolitikker og programmer for livslang læring, navnlig for ældre arbejdstagere, hvis beskæftigelsesfrekvens stadig er blandt de laveste i Unionen. Der er vedtaget foranstaltninger for at forbedre deres beskæftigelsesegnethed og øge deres tilknytning til arbejdsmarkedet. En lov om integrering af arbejdstagere med nedsat arbejdsevne, som har øget disse arbejdstageres muligheder for at blive længere på arbejdsmarkedet, har været i kraft siden 1. januar 2016. Der er imidlertid endnu ikke formuleret en samlet strategi i samråd med arbejdsmarkedets parter. Den såkaldte »alderspagt«, et lovudkast, der blev forelagt parlamentet i april 2014, og som har til formål at tilskynde virksomheder med mere end 150 ansatte til at fastholde ældre arbejdstagere, er endnu ikke vedtaget. For at disse foranstaltninger kan være effektive, er det med henblik på at støtte ældre arbejdstagere fortsat vigtigt at tilbyde opkvalificering i form af målrettede, aktive arbejdsmarkedspolitikker og livslang læring. Investeringer i færdigheder er af afgørende betydning for fuldt ud at udnytte fordelene ved digitaliseringen og bevare konkurrenceevnen.

               (12)

               Der er blevet vedtaget en omfattende pakke af foranstaltninger for at håndtere det lave udbud af boliger, men dens reelle virkning er endnu ikke synlig. En af de største hindringer for at øge boligudbuddet synes at være den manglende adgang til bebyggelig jord, der for det meste er ejet af privatpersoner. Det begrænsede udbud af boliger har i kombination med den store efterspørgsel ført til støt stigende boligpriser, hvilket medvirker til at forklare tendensen til stigende gældsætning i husholdningerne, som hovedsagelig er relateret til gæld i fast ejendom. Endvidere er det på trods af betydelige investeringer i transportinfrastrukturen fortsat en udfordring at få løst problemerne med trafiktrængsel. Dette er så meget desto mere vigtigt, fordi finanspolitikken i nabolandene afskrækker grænsearbejdere fra at anvende moderne arbejdsmetoder såsom distancearbejde. Udfordringerne hvad angår boliger og mobilitet vil sandsynligvis lægge yderligere pres på indsatsen for at diversificere økonomien og øge konkurrenceevnen. De kan også lægge hindringer i vejen for højtkvalificerede arbejdstagere, som ikke vil føle sig tiltrukket af arbejdsmarkedet i Luxembourg.

               (13)

               Som led i det europæiske semester 2017 har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Luxembourgs økonomiske politik, som blev offentliggjort i landerapporten for 2017. Den har også vurderet stabilitetsprogrammet for 2017 og det nationale reformprogram for 2017 samt opfølgningen på de henstillinger, der er blevet rettet til Luxembourg i de foregående år. Kommissionen har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Luxembourg, men også til deres overensstemmelse med EU-regler og -retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen ved på EU-plan at give input til de kommende nationale beslutninger.

               (14)

               Rådet har på baggrund af denne vurdering gennemgået Luxembourgs stabilitetsprogram for 2017 og er af den opfattelse (5), at Luxembourg forventes at overholde stabilitets- og vækstpagten.

         HENSTILLER, at Luxembourg i 2017 og 2018 iværksætter tiltag med henblik på at:

               1.

               Styrke diversificeringen af økonomien, herunder ved at fjerne hindringer for investeringer og innovation. Fjerne lovgivningsmæssige restriktioner i sektoren for erhvervstjenester.

               2.

               Sikre pensionssystemets bæredygtighed på lang sigt, begrænse tidlig pensionering og øge beskæftigelsesfrekvensen for ældre.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2017.

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUT C 92 af 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).

      (5)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.


Avis juridique important

|

32002H0664

Kommissionens henstilling af 19. august 2002 om medaljer og møntefterligninger, der ligner euromønter (meddelt under nummer K(2002) 3107)

EF-Tidende nr. L 225 af 22/08/2002 s. 0034 - 0035

Kommissionens henstillingaf 19. august 2002om medaljer og møntefterligninger, der ligner euromønter(meddelt under nummer K(2002) 3107)(2002/664/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211, ogsom tager følgende i betragtning:(1) Euroen er blevet valutaen i de deltagende medlemsstater fra den 1. januar 1999. Sedler og mønter i euro er efter indførelsen i 2002 i omløb i hele euroområdet.(2) Anvendelsesområdet for Kommissionens henstilling af 13. januar 1999 om mønter til samlerbrug, medaljer og møntefterligninger(1) er begrænset til overgangsperioden fra 1. januar 1999 til 31. december 2001.(3) Euromønter i omløb, som er udstedt af deltagende medlemsstater eller af tredjelande, der har indgået en aftale med Det Europæiske Fællesskab om indførelse af euroen (i det følgende benævnt "deltagende tredjelande"), er lovligt betalingsmiddel i de deltagende medlemsstater og i de deltagende tredjelande. Euromønter til samlerbrug, som er udstedt af deltagende medlemsstater eller af deltagende tredjelande, er lovligt betalingsmiddel i den udstedende stat.(4) Borgerne kunne tro, at cirkelformede metalgenstande, der bærer ordene "euro" eller "eurocent", eller som har et design, der ligner designet på euromønternes fælles eller nationale side, er lovligt betalingsmiddel i mindst den udstedende medlemsstat eller i et deltagende tredjeland.(5) Det er nødvendigt at undgå forvirring hos borgerne med hensyn til euromønternes stilling som lovligt betalingsmiddel og sikre en minimal beskyttelse af euroen mod forveksling i alle medlemsstater.(6) For at mindske risikoen for forveksling er det ønskeligt, at alle medaljer og møntefterligninger, som bærer ordene "euro" eller "eurocent", som viser eurosymbolet eller et lignende symbol, eller som har et design, der ligner designet på euromønternes fælles eller nationale side, forbydes på hele Den Europæiske Unions område.(7) For at opnå dette bør officielle møntinstitutioner og private udstedere i medlemsstaterne ikke fremstille medaljer og møntefterligninger af den i denne henstilling omhandlede art med henblik på salg eller til kommercielle formål. For at forhindre, at medaljer og møntefterligninger af den omhandlede art, som er i omløb i tredjelande, sættes i omløb på Fællesskabets område, bør forbuddet også gælde salg, fremstilling, oplagring, indførsel og distribution med henblik på salg eller til kommercielle formål af nævnte medaljer og møntefterligninger.(8) Flere medlemsstater har en lovgivning om medaljer og møntefterligninger, der går i den retning, der anbefales i denne henstilling.(9) Det vil være ønskeligt, at tredjelande, herunder de deltagende tredjelande, støtter Den Europæiske Unions bestræbelser på at beskytte dens borgere mod forveksling og bedrageri og med henblik herpå undlader at udstede medaljer, møntefterligninger og mønter af den omhandlede art,HENSTILLER:Artikel 1DefinitionerI denne henstilling forstås ved:a) "euro": den lovlige valuta i de deltagende medlemsstater som defineret i artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 om indførelse af euroen(2) og i deltagende tredjelande, der har indgået en aftale med Det Europæiske Fællesskab om indførelse af euroen (i det følgende benævnt "de deltagende tredjelande")(3)b) "eurosymbol": det symbol på euroen ([fmxeuro]), der er beskrevet i bilaget til meddelelse KOM(97) 418 af 23. juli 1997 om brugen af eurosymboletc) "medaljer og møntefterligninger": de metalgenstande, der ligner en mønt, men som ikke er lovlige betalingsmidler eller ikke er udstedt i henhold til nationale eller udenlandske lovbestemmelser, herunder de deltagende tredjelandes.Artikel 2Anbefalet praksisSalg samt fremstilling, oplagring, indførsel og distribution med henblik på salg eller til kommercielle formål af medaljer og møntefterligninger, hvis størrelse ligger tæt på euromønternes størrelse, bør ikke finde sted i følgende tilfælde:a) når de bærer ordene "euro" eller "eurocent", ellerb) når de bærer eurosymbolet eller et symbol, der minder om eurosymbolet kombineret med en angivelse af en nominel værdi, ellerc) når de har et design, der ligner designet på euromønternes fælles eller nationale side eller det design, der allerede er blevet officielt valgt til prægning af sådanne mønter i fremtiden.Artikel 3Gennemførelse i medlemsstaterneMedlemsstaterne opfordres til snarest muligt at træffe alle de foranstaltninger, der skønnes nødvendige, herunder vedtagelse af national lovgivning, for at sikre, at den anbefalede praksis som et minimum gennemføres i fuldt omfang. Medlemsstaterne opfordres til at meddele Kommissionen de foranstaltninger, de træffer for at efterkomme denne henstilling. På grundlag af de foranstaltninger, der træffes i medlemsstaterne, vil Kommissionen overveje behovet for yderligere forholdsregler på fællesskabsplan i løbet af 2003.Artikel 4AdressaterDenne henstilling er rettet til medlemsstaterne og alle økonomiske agenter, der måtte fremstille, distribuere, indføre eller sælge medaljer og møntefterligninger.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. august 2002.På Kommissionens vegneMichaele SchreyerMedlem af Kommissionen(1) EFT L 20 af 27.1.1999, s. 61.(2) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1.(3) Fyrstendømmet Monaco, Republikken San Marino, Vatikanstaten.


Avis juridique important

|

31999H0721

1999/721/EF: Kommissionens henstilling af 12. oktober 1999 om risikovurdering og strategierne for risikobegrænsning for stofferne 2-(2-butoxyethoxy)ethanol 2-(2-methoxyethoxy)ethanol alkaner, C10-13, chlorbenzen, C10-13-alkylderivater (meddelt under nummer K(1999) 3232) (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 292 af 13/11/1999 s. 0042 - 0051

KOMMISSIONENS HENSTILLINGaf 12. oktober 1999om risikovurdering og strategierne for risikobegrænsning for stofferne2-(2-butoxyethoxy)ethanol2-(2-methoxyethoxy)ethanolalkaner, C10-13, chlorbenzen, C10-13-alkylderivater(meddelt under nummer K(1999) 3232)(EØS-relevant tekst)(1999/721/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPISKE FLLESSKABER,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer(1), særlig artikel 11, stk. 2, ogud fra følgende betragtninger:(1) I artikel 10 i forordning (EØF) nr. 793/93 fastsættes det, hvilken procedure de enkelte referenter på medlemsstatsniveau skal følge ved risikovurdering af stofferne på prioriteringslisterne;(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94(2) indeholder principperne for vurdering af risikoen for mennesker og miljø ved eksisterende stoffer i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 793/93;(3) når referenten for et givet prioriteret stof har vurderet den risiko, det pågældende stof udgør for mennesker og miljø, foreslår han, hvis det er relevant, en strategi for begrænsning af disse risici, herunder kontrolforanstaltninger og/eller overvågningsprogrammer;(4) ifølge artikel 11 i forordning (EØF) nr. 793/93 skal risikovurderingen og den anbefalede strategi til begrænsning af risikoen ved stoffer på de prioriterede lister vedtages på fællesskabsplan efter fremgangsmåden i artikel 15 og offentliggøres af Kommissionen;(5) ifølge artikel 1 i forordning (EØF) nr. 793/93 finder forordningen anvendelse, uden at andre fællesskabsforskrifter om beskyttelse af arbejdstagere og forbrugere, særlig Rådets direktiv 89/391/EØF, tilsidesættes;(6) den første prioriteringsliste med prioriterede stoffer, som kræver særlig opmærksomhed, er fastlagt ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1179/94(3); denne liste omfatter bl.a. følgende stoffer til vurdering:- 2-(2-butoxyethoxy)ethanol- 2-(2-methoxyethoxy)ethanol- alkaner, C10-13, chlor-- og benzen, C10-13-alkylderivater;(7) referenterne for de fire stoffer har afsluttet deres vurdering af risikoen for mennesker og miljø(4) og har i de relevante tilfælde foreslået strategier til begrænsning af disse risici;(8) resultaterne af risikovurderingen af de fire stoffer og de strategier, der anbefales til at begrænse risikoen ved tre af de fire stoffer, bør godkendes på fællesskabsplan;(9) ifølge artikel 11, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 793/93 skal Kommissionen tage resultaterne af risikovurderingen og de anbefalede strategier til risikobegrænsning i betragtning, når den fremsætter forslag til fællesskabsforanstaltninger i medfør af Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater(5), Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(6) og andre relevante gældende fællesskabsinstrumenter;(10) Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE) er blevet hørt og har tilkendegivet sin vurdering af de risikovurderingsrapporter, der er refereret til i denne henstilling;(11) foranstaltningerne i denne henstilling er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 15 i forordning (EØF) nr. 793/93,HENSTILLER:1. At alle sektorer, hvori der foregår produktion, transport, opbevaring, anvendelse i præparater eller anden fremstilling, brug, bortskaffelse eller genvinding af følgende stoffer:- 2-(2-butoxyethoxy)ethanolCAS-nr. 112-34-5EINECS-nr. 203-961-6- 2-(2-methoxyethoxy)ethanolCAS-nr. 111-77-3EINECS-nr. 203-906-6- alkaner, C10-13, chlor-CAS-nr. 85535-84-8EINECS-nr. 287-476-5tager hensyn til resultaterne af den risikovurdering, som er gengivet i resuméform i afsnit I (sundhed/miljø) i del 1, 2 og 3 i bilag I til denne henstilling. Disse resultater blev formuleret i lyset af vurderingerne fra Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE)(7).2. At de strategier for risikobegrænsning, som er beskrevet i afsnit II (strategi for risikobegrænsning) i del 1, 2 og 3 i bilag I til denne henstilling, gennemføres.3. At alle sektorer, hvori der foregår produktion, transport, opbevaring, anvendelse i præparater eller anden fremstilling, brug, bortskaffelse eller genvinding af følgende stof:- benzen, C10-13-alkylderivaterCAS-nr. 67774-74-7EINECS-nr. 267-051-0tager hensyn til resultaterne af den risikovurdering, som er gengivet i resuméform i afsnit I (sundhed/miljø) i bilag II til denne henstilling. Disse resultater blev formuleret i lyset af vurderingerne fra Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE).Udfærdiget i Bruxelles, den 12. oktober 1999.På Kommissionens vegneMargot WALLSTRÖMMedlem af Kommissionen(1) EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1.(2) EFT L 161 af 29.6.1994, s. 3.(3) EFT L 131 af 26.5.1994, s. 3.(4) De fuldstændige risikovurderingsrapporter er offentligt tilgængelige i den form, som Kommissionen har modtaget dem fra referenterne. Der foreligger ligeledes resumeer. Begge kan rekvireres hos Det Europæiske Kontor for Kemiske Stoffer ved Miljøinstituttet, Det Fælles Forskningscenter, Ispra (Italien).(5) EFT L 262 af 27.9.1976, s. 201.(6) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.(7) Risikovurderingsrapporter blev gennemgået af CSTEE og dets vurderinger udtrykt på det 6. møde i CSTEE-forsamlingen i Bruxelles den 27. november 1998. CSTEE's vurderinger kan findes på Internettet (http://www(europa.eu.int/comm/dg24/health/sc/sct/outcome_en.html).BILAG IDEL 1>TABELPOSITION>CH3-(CH2)3-O-CH2-CH2-O-CH2-CH2-OHEINECS-navn: 2-(2-butoxyethoxy)ethanolMedlemsstatsreferent: HollandKlassificering: Xi; R 36.Risikovurderingen vedrører gængs praksis under stoffets livscyklus som beskrevet i den risikovurdering, medlemsstatsreferenten har fremsendt til Kommissionen.Af risikovurderingen, der bygger på foreliggende oplysninger, fremgår det, at stoffet i EU hovedsagelig benyttes som bestanddel af rengøringsmidler (f.eks. til gulve og metaloverflader) til brug i industri og husholdningerne. Det benyttes endvidere som opløsningsmiddel i maling og lak til brug i industri og husholdningerne. Stoffet anvendes i mindre omfang som mellemprodukt ved fremstilling af butyldiglycolacetat.I. RISIKOVURDERINGA. SundhedKonklusionen af risikovurderingen forARBEJDSTAGEREer, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- mulige lokale virkninger som følge af eksponering via hud og luftveje under manuel påføring af produkter, der indeholder stoffet- mulige generelle systemiske virkninger som følge af gentagen udsættelse via luftvejene under manuel påføring af produkter, der indeholder stoffet.Konklusionen af risikovurderingen forFORBRUGEREer, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- mulige lokale virkninger som følge af eksponering via luftvejene under sprøjtepåføring af produkter, der indeholder stoffet.Konklusionen af risikovurderingen forOFFENTLIGHEDENS UDSÆTTELSE VIA MILJØETer, at der på indeværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte befolkningsgruppe. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.B. MiljøKonklusionen af risikovurderingen forAKVATISKE ØKOSYSTEMER, MIKROORGANISMER I SPILDEVANDSBEHANDLINGSANLÆG, ATMOSFÆREN, TERRESTRISKE ØKOSYSTEMER og IKKE-MILJØMEDIUMSPECIFIKKE VIRKNINGER MED RELEVANS FOR FØDEKÆDENer, at der på indeværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.II. STRATEGI FOR RISIKOBEGRÆNSNINGfor ARBEJDSTAGERNE:Gældende lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne på fællesskabsplan anses generelt for at give tilfredsstillende rammer for begrænsning af risiciene ved stoffet i det fornødne omfang.Inden for disse rammer anbefales følgende:- at der som god praksis på sikkerhedsdatabladet foreskrives forsvarlig beskyttelse af øjne (beskyttelsesbriller) og hænder (handsker) for alle, der håndterer det rene stof- at der på sikkerhedsdatabladet oplyses om risikoen ved manuel påføring af produkter, der indeholder stoffet- at der tilbydes tilstrækkelig uddannelse og oplæring af arbejdstagere samt information og rådgivning vedrørende de risici, der er forbundet med manuel påføring af produkter, der indeholder stoffet- at der på fællesskabsplan etableres grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering af stoffet.for FORBRUGERNE:Det anbefales, at forbrugerne ikke har adgang til malinger, der indeholder stoffet, og som er specifikt udviklet til sprøjtepåføring. Desuden bør andre malinger, der indeholder stoffet og som er tilgængelige for forbrugerne, på emballagen være påført en instruktion, som tydeligt angiver, at de ikke bør påføres ved sprøjtning.I første omgang anbefales det at nå disse mål ved, at producenter, importører af stoffet samt brancheorganisationer, der repræsenterer firmaer, der fremstiller produkter, der indeholder stoffet (formuleringsvirksomhederne), ensidigt forpligter sig dertil. En sådan forpligtelse bør anerkendes af myndighederne. Producenter, importører af stoffet og formuleringsvirksomheder bør dernæst gennemføre foranstaltningerne og regelmæssigt påse, at forpligtelserne overholdes. Resultaterne bør vurderes med regelmæssige mellemrum, og om nødvendigt bør passende yderligere foranstaltninger overvejes.DEL 2>TABELPOSITION>CH3-O-CH2-CH2-O-CH2-CH2-OHEINECS-navn: 2-(2-methoxyethoxy)ethanolMedlemsstatsreferent: HollandKlassificering: Rep(3); R 63.Risikovurderingen vedrører gængs praksis under stoffets livscyklus som beskrevet i den risikovurdering, medlemsstatsreferenten har fremsendt til Kommissionen.Af risikovurderingen, der bygger på foreliggende oplysninger, fremgår det, at stoffet i EU hovedsagelig benyttes som frostvæske i jetfuel. Det benyttes endvidere som kemisk mellemprodukt, som basiskemikalie (procesopløsningsmiddel), i malingfjerner og som opløsningsmiddel i maling og gulvpolish.I. RISIKOVURDERINGA. SundhedKonklusionen af risikovurderingen forARBEJDSTAGEREer, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- mulige generelle systemiske virkninger som følge af gentagen udsættelse via huden under fremstilling af stoffet, formulering af produkter med stoffet og manuel påføring af produkter, der indeholder stoffet- mulige virkninger på afkommet som følge af eksponering via huden under formulering af produkter med stoffet og manuel påføring af produkter, der indeholder stoffet.Konklusionen af risikovurderingen forFORBRUGEREer, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- mulige generelle systemiske virkninger og virkninger på afkommet som følge af eksponering under brug af maling eller malingfjerner, der indeholder stoffet.Konklusionen af risikovurderingen forOFFENTLIGHEDENS UDSÆTTELSE VIA MILJØETer, at der på indeværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte befolkningsgruppe. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.B. MiljøKonklusionen af risikovurderingen forAKVATISKE ØKOSYSTEMER, MIKROORGANISMER I SPILDEVANDSBEHANDLINGSANLÆG, ATMOSFÆREN, TERRESTRISKE ØKOSYSTEMER og IKKE-MILJØMEDIUMSPECIFIKKE VIRKNINGER MED RELEVANS FOR FØDEKÆDENer, at der på indeværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.II. STRATEGI FOR RISIKOBEGRÆNSNINGfor ARBEJDSTAGERNE:Gældende lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne på fællesskabsplan anses generelt for at give tilfredsstillende rammer for begrænsning af risiciene ved stoffet i det fornødne omfang.Inden for disse rammer anbefales følgende:- at der som god praksis f.eks. på sikkerhedsdatabladet gives yderligere oplysninger om den risiko, der er forbundet med fremstilling af stoffet, formulering af produkter med stoffet og manuel påføring af produkter, der indeholder stoffet- at risikoen for kvinder i den fødedygtige alder fremhæves- at der tilbydes tilstrækkelig uddannelse og oplæring af arbejdstagere samt information og rådgivning vedrørende de risici, der er forbundet med manuel påføring af produkter, der indeholder stoffet- at der på fællesskabsplan etableres grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering af stoffet.for FORBRUGERNE:Det anbefales at forhindre, at forbrugerne kommer i hudkontakt med maling og malingfjerner, der indeholder stoffet.Det anbefales, at der på produktets emballage tydeligt angives, at kvinder i den fødedygtige alder udgør en særlig risikogruppe.Desuden bør industrien forpligte sig til at erstatte stoffet i maling og malingfjerner med stoffer med mindre risiko, uden at risikoen dermed flyttes til andre befolkningsgrupper eller miljømedier.I første omgang anbefales det at nå disse mål ved, at producenter, importører af stoffet samt brancheorganisationer, der repræsenterer firmaer, der fremstiller produkter, der indeholder stoffet (formuleringsvirksomheder), ensidigt forpligter sig dertil. Forpligtelsen bør anerkendes af myndighederne. Producenter, importører af stoffet og formuleringsvirksomheder bør dernæst gennemføre foranstaltningerne og regelmæssigt påse, at forpligtelserne overholdes. Resultaterne bør vurderes med regelmæssige mellemrum, og om nødvendigt bør passende yderligere foranstaltninger overvejes.DEL 3>TABELPOSITION>CxH(2x - y + 2)Cly HVOR x = 10 - 13 OG y = 1 - 13EINECS-navn: alkaner, C10 - 13, chlor-Medlemsstatsreferent: Det Forenede Kongerige (England)Klassificering: Carc(3); R 40N; R 50-53.Risikovurderingen vedrører gængs praksis under stoffets livscyklus som beskrevet i den risikovurdering, medlemsstatsreferenten har fremsendt til Kommissionen.Af risikovurderingen, der bygger på foreliggende oplysninger, fremgår det, at stoffet i EU hovedsagelig benyttes som tilsætningsstof i skærevæsker til metalbearbejdning. Det benyttes endvidere som flammehæmmende middel i gummi og som tilsætningsstof i maling og andre overfladebehandlingssystemer. Det oplyses, at stoffet benyttes i mindre omfang til fedtning og blødgøring i læderindustrien, som imprægneringsmiddel i tekstilindustrien og som additiv i fugemasser. Da det ikke har været muligt at fremskaffe oplysninger om anvendelsen af hele den mængde af stoffet, som produceres eller importeres i EU, kan der være anvendelsesområder, som ikke er omfattet af risikovurderingen.I. RISIKOVURDERINGA. SundhedKonklusionen af risikovurderingen forARBEJDSTAGERE, FORBRUGERE og OFFENTLIGHEDENS UDSÆTTELSE VIA MILJØETer, at der på indeværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte befolkningsgrupper. Den mulige udsættelse for arbejdstagere under produktion og anvendelse er først og fremmest via huden. Indånding er en anden mulig eksponeringsvej under arbejde med skærevæsker og hotmelt-klæbemidler, der indeholder stoffet. Gældende risikobegrænsende foranstaltninger inden for Fællesskabslovgivningen om beskyttelse af arbejdstagerne eller anden gældende relevant Fællesskabslovgivning anses for tilstrækkelige.- Eksponering af forbrugerne, hvilket kan ske ved berøring med lædervarer, der er behandlet med stoffet, og ved privat brug af skærevæsker, anses ikke for at give anledning til bekymring.B. MiljøKonklusionen af risikovurdering forAKVATISKE (sedimenter) og TERRESTRISKE ØKOSYSTEMERer, at der er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- Der er behov for mere information, så man får rådighed over en fyldestgørende beskrivelse af risikoen for sedimenter som følge af produktionen af stoffet og brugen af det i gummi, risikoen for jordbunden og sedimenter som følge af formulering og brug af skærevæsker og midler til færdigbehandling af læder, og risikoen for jordbunden og sedimenter på både lokalt og regionalt niveau.De påkrævede informationer er følgende:- eksperimentel bestemmelse af Koc- overvågningsdata fra jord og sedimenter nær ved forureningskilderne- prøvning af toksicitet for organismer, der lever i jord eller sedimenter, medmindre der, når ovennævnte oplysninger foreligger, ikke længere er grund til bekymring over de pågældende miljømedier.Konklusionen af risikovurderingen forMIKROORGANISMER I SPILDEVANDSBEHANDLINGSANLÆG og ATMOSFÆRENer, at der på indeværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.Konklusionen af risikovurderingen forAKVATISKE ØKOSYSTEMER (undtagen sediment) og IKKE-MILJØMEDIUMSPECIFIKKE VIRKNINGER MED RELEVANS FOR FØDEKÆDENer, at der er behov for særlige foranstaltninger for at begrænse risikoen.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- mulige virkninger for det lokale vandmiljø som følge af eksponering fra formulering og brug af skærevæsker, der indeholder stoffet, og produkter til færdigbehandling af læder, der indeholder stoffet.- mulige ikke-miljømediumspecifikke virkninger med relevans for fødekæden som følge af formulering og brug af produkter til færdigbehandling af læder, der indeholder stoffet, og brug af skærevæsker, der indeholder stoffetII. STRATEGI FOR RISIKOBEGRÆNSNINGfor MILJØET:Man bør overveje begrænsning af markedsføring og brug af stoffet på fællesskabsplan for at beskytte miljøet mod brug og formulering af produkter, især til metalforarbejdning og færdigbehandling af læder. For at bestemme, hvilke anvendelser det er berettiget at give dispensation for, er der behov for yderligere arbejde.De identificerede foranstaltninger for at beskytte miljøet vil også begrænse den humane eksponering.BILAG II>TABELPOSITION>CH3-(CH2)m-CH(C6H5)-(CH2)n-CH3 HVOR m + n = 7:10EINECS-navn: benzen, C10 - 13-alkylderivaterMedlemsstatsreferent: ItalienKlassificering: endnu ikke klassificeret.Risikovurderingen vedrører gængs praksis under stoffets livscyklus som beskrevet i den risikovurdering, medlemsstatsreferenten har fremsendt til Kommissionen.Af risikovurderingen, der bygger på foreliggende oplysninger, fremgår det, at stoffets hovedanvendelse i EU er som mellemprodukt i den kemiske industri til fremstilling af lineære alkylbenzensulfonater. Det oplyses, at stoffet benyttes i mindre omfang som opløsnings- eller bindemiddel til asfalt, maling, trykfarve og fernis. Da det ikke har været muligt at fremskaffe oplysninger om anvendelsen af hele den mængde af stoffet, som produceres eller importeres i EU, kan der være anvendelsesområder, som ikke er omfattet af risikovurderingen.I. RISIKOVURDERINGA. SundhedKonklusionen af risikovurderingen forARBEJDSTAGERE, FORBRUGERE og OFFENTLIGHEDENS UDSÆTTELSE VIA MILJØETer, at der på indeværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte befolkningsgrupper. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.B. MiljøKonklusionen af risikovurderingen forAKVATISKE ØKOSYSTEMER, MIKROORGANISMER I SPILDEVANDSBEHANDLINGSANLÆG, ATMOSFÆREN, TERRESTRISKE ØKOSYSTEMER og IKKE-MILJØMEDIUMSPECIFIKKE VIRKNINGER MED RELEVANS FOR FØDEKÆDENer, at der på indeværende tidspunkt hverken er behov for yderligere oplysninger og/eller undersøgelser eller andre risikobegrænsende foranstaltninger end dem, som allerede er truffet.Denne konklusion er nået på grundlag af følgende:- risikovurderingen har vist, at der ikke forventes nogen risiko for ovennævnte miljømedier. De risikobegrænsende foranstaltninger, som allerede er truffet, anses for tilstrækkelige.II. STRATEGI FOR RISIKOBEGRÆNSNINGIngen.


title: Den Europæiske Centralbanks henstilling af 26. oktober 2005 til Rådet for Den Europæiske Union om de eksterne revisorer i the Central Bank and Financial Services Authority of Ireland (ECB/2005/10)

text:
               10.11.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 277/30

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS HENSTILLING

   af 26. oktober 2005
   til Rådet for Den Europæiske Union om de eksterne revisorer i the Central Bank and Financial Services Authority of Ireland
   (ECB/2005/10)
   (2005/C 277/10)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 27.1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Regnskaberne for Den Europæiske Centralbank (ECB) og for Eurosystemets nationale centralbanker revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af ECB's Styrelsesråd og godkendes af Rådet for Den Europæiske Union.

               (2)

               Mandatet for de nuværende eksterne revisorer i the Central Bank and Financial Services Authority of Ireland er udløbet og vil ikke blive fornyet. Det er derfor nødvendigt at udnævne eksterne revisorer fra regnskabsåret 2005.

               (3)

               The Central Bank and Financial Services Authority of Ireland har valgt Deloitte & Touche som sine eksterne revisorer for regnskabsåret 2005, og efter ECB's opfattelse opfylder de foreslåede revisorer de nødvendige krav.

               (4)

               Varigheden af de eksterne revisorers mandat er tre år, med mulighed for forlængelse —

         VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING:
   Det henstilles, at Deloitte & Touche udnævnes til eksterne revisorer i the Central Bank and Financial Services Authority of Ireland for regnskabsåret 2005 for et tidsrum på 3 år, med mulighed for forlængelse.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main den 26. oktober 2005.

            Formand for ECB

         Jean-Claude TRICHET


title: Kommissionens henstilling af 29. juni 2009 om foranstaltninger til fremme af det indre marked (EØS-relevant tekst )

text:
               7.7.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 176/17

      KOMMISSIONENS HENSTILLING

   af 29. juni 2009
   om foranstaltninger til fremme af det indre marked
   (EØS-relevant tekst)
   (2009/524/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
   som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 211,
   og som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Det er nødvendigt at have et velfungerende indre marked, hvis man vil skabe beskæftigelse og vækst samt opnå økonomisk stabilitet. Jo mere effektivt det indre marked er, jo mere vil det forbedre erhvervslivets betingelser og således incitere virksomhederne til at investere og skabe arbejdspladser, og jo mere vil det øge forbrugernes tillid og efterspørgsel. Det er i økonomiske nedgangstider således af afgørende betydning at have et velfungerende indre marked, hvis man vil bringe den europæiske økonomi på fode igen.

               (2)

               En forudsætning for at have et velfungerende indre marked er at sikre en korrekt gennemførelse, anvendelse, håndhævelse, kontrol og ikke mindst harmonisering af de fællesskabsregler, der vedrører det indre marked (i det følgende benævnt »regler for det indre marked«).

               (3)

               Der blev i forbindelse med de høringer og analyser, som fandt sted med henblik på udarbejdelsen af Kommissionens meddelelse »Et indre marked for Europa i det 21. århundrede« (1) (i det følgende benævnt »evaluering af det indre marked«), afdækket en række mangler, der viser, at det indre marked endnu ikke fungerer optimalt. Der skal fortsat gøres en stor indsats på mange områder og inden for mange sektorer. Borgere og virksomheder har ofte svært ved at udnytte de mange muligheder, som det indre marked tilbyder, fordi de gældende regler ikke anvendes og håndhæves korrekt.

               (4)

               Kommissionen foreslog derfor i sin evaluering af det indre marked en række konkrete foranstaltninger for at sikre, at borgere og virksomheder fortsat kan drage fordel af de økonomiske fordele, som det indre marked giver (2).

               (5)

               De foranstaltninger, der træffes af henholdsvis medlemsstater og Kommissionen, bør supplere hinanden. Det har afgørende betydning at have en koordineret og indbyrdes afstemt tilgang — i et samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne — med en fælles målsætning om at forbedre gennemførelsen, anvendelsen og håndhævelsen af reglerne for det indre marked for at sikre, at det fungerer på tilfredsstillende vis. Denne partnerskabstilgang, der skal anvendes i forbindelse med denne henstilling, er mere vidtrækkende end det samarbejde, der allerede er etableret på en række områder inden for det indre marked. Den kræver, at der etableres og fastholdes et tættere samarbejde i og mellem medlemsstaterne samt mellem medlemsstaterne og Kommissionen på alle de områder, der er relevante for det indre marked. Det forudsætter også, at medlemsstaterne påtager sig et fælles ansvar og således en mere proaktiv rolle i forvaltningen af det indre marked.

               (6)

               Der blev i evalueringen af det indre marked, og især i forbindelse med de efterfølgende drøftelser med medlemsstaterne, peget på en række indsatsområder, der anses som altafgørende for at opnå et velfungerende indre marked, herunder at sikre en koordineret indsats for alle spørgsmål vedrørende det indre marked, at forbedre samarbejdet i og mellem medlemsstaterne samt med Kommissionen, at forbedre gennemførelsen af reglerne for det indre marked, at overvåge markeder og sektorer for at finde frem til potentielle problemer i det indre marked, at forbedre anvendelsen af reglerne for det indre marked, at styrke håndhævelsen af reglerne for det indre marked og fremme problemløsning, at fremme den løbende evaluering af nationale lovgivninger samt at informere borgere og virksomheder om deres rettigheder i det indre marked.

               (7)

               Henstillingen bygger i høj grad på de løsninger, der allerede finder anvendelse og har vist sig at fungere i praksis i visse medlemsstater. De enkelte medlemsstater kan selv vælge, hvilken praksis der er bedst egnet til at sikre gennemførelsen af denne henstilling under hensyntagen til, hvad der vil være mest effektivt ud fra de særlige forhold, der gør sig gældende for den enkelte medlemsstat, eftersom de procedurer og den praksis, der er effektive i én medlemsstat, ikke nødvendigvis er lige så effektive i en anden.

               (8)

               Undersøgelser viser, at medlemsstaterne bør forbedre den interne koordination af de spørgsmål, der vedrører det indre marked, eftersom de relevante kompetencer ofte er fordelt mellem forskellige forvaltningsorganer (3). Da anvendelsen af reglerne for det indre marked inddrager en bred vifte af nationale, regionale og lokale forvaltningsorganer i hver medlemsstat, bør man fremme et effektivt samarbejde mellem disse. Medlemsstaterne bør derfor etablere og styrke en koordinationsfunktion for det indre marked inden for deres nationale forvaltning, idet denne funktion kan variere afhængigt af den pågældende administrative struktur og praksis. De ansvarlige forvaltningsorganer bør have det overordnede ansvar for at planlægge, overvåge og evaluere gennemførelsen af denne henstilling.

               (9)

               Et tæt samarbejde på tværs af grænserne mellem forvaltningsorganer med ansvar for det indre marked giver mulighed for at opbygge gensidig tillid og er af afgørende betydning for en korrekt anvendelse af reglerne for det indre marked. Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de grænseoverskridende netværk eller elektroniske informationssystemer, som Kommissionen har etableret (f.eks. informationssystemet for det indre marked (IMI), fællesskabssystemet for hurtig udveksling af oplysninger (RAPEX) (4), RASFF (5) eller forbrugerbeskyttelsesnetværket (CPC)), fungerer ved at indføre passende ordninger, herunder tildeling af ressourcer.

               (10)

               Det fremgår af resultattavlerne for det indre marked, at der fortsat er behov for en mere rettidig og bedre gennemførelse af direktiverne af betydning for det indre marked. Selv om Kommissionens henstilling af 12. juli 2004 om gennemførelsen i national ret af direktiver af betydning for det indre marked (6) (i det følgende benævnt »Kommissionens 2004-henstilling«) i vid udstrækning er blevet gennemført, og selv om dette har resulteret i en betydelig forbedring af gennemførelsesgraden, er der fortsat visse elementer i nævnte henstilling, der kan anvendes mere effektivt. Nærværende henstilling henviser til en række foranstaltninger, der fortsat anses for nødvendige, og bygger videre på andre foranstaltninger fra Kommissionens 2004-henstilling, der forbliver en reference for de nationale forvaltningsorganer, der beskæftiger sig med gennemførelsen af det indre marked. Nærværende henstilling bygger også videre på Kommissionens meddelelse »Et resultatorienteret Europa — Anvendelse af fællesskabsretten« (7) og Kommissionens meddelelse »Gennemgang af Lamfalussy-processen — Styrkelse af den tilsynsmæssige konvergens« (8).

               (11)

               Der er behov for markedsovervågning for at finde frem til de sektorer, hvor markedet ikke fungerer hensigtsmæssigt for forbrugere og virksomheder, og for at fokusere på politikkerne for det indre marked på disse områder. Det bør derfor blive et integrerende element i udarbejdelsen og overvågningen af politikker for det indre marked (f.eks. på basis af resultattavlen for forbrugermarkederne). Samarbejdet mellem Kommissionen og de nationale forvaltningsorganer med hensyn til markedsovervågning og dataindsamling vil fremme kvaliteten af data og analyser til brug på nationalt niveau og fællesskabsniveau og gøre det nemmere at blive enige om spørgsmål vedrørende det indre marked. Medlemsstaterne opfordres til at deltage i Kommissionens markedsovervågningsarbejde og til på nationalt niveau at udføre lignende aktiviteter, der tilpasses de nationale forhold.

               (12)

               En række nationale undersøgelser har understreget betydningen af uddannelse med henblik på at hjælpe embedsmænd, herunder dommere, på nationalt, regionalt og lokalt administrativt niveau med en korrekt gennemførelse, anvendelse og håndhævelse af reglerne for det indre marked. Det er i denne forbindelse vigtigt at sikre, at der altid tages hensyn til disse regler og til virkningen på Fællesskabets eksterne konkurrenceevne generelt, når den nationale lovgivning udarbejdes. Betydningen af uddannelse blev yderligere bekræftet i en nyere undersøgelse og i en beslutning fra Europa-Parlamentet om de nationale dommeres rolle, i Europa-Parlamentets beslutning af 2005 om konkurrencepolitikken (9), samt i en resolution, som Rådet for nylig har vedtaget (10). Embedsmænd bør ligeledes modtage vejledning om fællesskabsretten generelt og om reglerne for det indre marked i særdeleshed.

               (13)

               En effektiv håndhævelse af reglerne for det indre marked og passende foranstaltninger til at løse de problemer, som borgere og virksomheder støder på, er af afgørende betydning for at hjælpe disse med bedre at drage fordel af deres traktatsikrede friheder. Ved at videreføre det samarbejde, der allerede finder sted inden for problemløsning, særlig i kraft af SOLVIT (11), bør medlemsstaterne med støtte fra Kommissionen forsøge at gøre de gældende ordninger til problemløsning endnu mere effektive — enten ved de nationale domstole eller gennem ikke-retlige mekanismer — for at sikre en effektiv klageadgang. Det er vigtigt at se nærmere på de omstændigheder, der er årsag til eventuelle problemer.

               (14)

               Det er vigtigt løbende at overvåge og evaluere den nationale lovgivning, da det giver mulighed for at kontrollere, hvor effektivt reglerne for det indre marked anvendes i praksis, og for at afdække eventuelle bestemmelser, der forhindrer borgere eller virksomheder i fuldt ud at udnytte disse regler. Dette arbejde bør foretages på mere systematisk vis i alle medlemsstater.

               (15)

               Det fremgår af nye Eurobarometer-undersøgelser (12) og henvendelser til Kommissionens informations- og problemløsningstjenester, at det er nødvendigt at give mere information til borgere og virksomheder om deres rettigheder i det indre marked for at give dem mulighed for at udøve disse rettigheder i praksis. Borgere og virksomheder bør desuden have mulighed for at få hjælp til at udøve disse rettigheder. Til dette formål bør medlemsstaterne med støtte fra Kommissionen og i givet fald i samarbejde med de berørte parter levere praktiske oplysninger og rådgivning om spørgsmål, der vedrører fysiske eller juridiske personer, som ønsker at opholde sig, studere, arbejde, oprette virksomheder eller levere varer eller tjenesteydelser i en anden medlemsstat.

               (16)

               Bilaget til denne henstilling indeholder en række foranstaltninger, som medlemsstaterne bør træffe for at gennemføre denne henstilling, idet der henvises til praksis i visse medlemsstater, som disse foranstaltninger er baseret på. Selv om visse foranstaltninger i opstartsfasen kan medføre omkostninger, anses de for at føre til besparelser, f.eks. ved at strømline den nationale administrative praksis, og de burde på længere sigt føre til et mere velfungerende indre marked og således være til fordel for både forbrugere og virksomheder.

               (17)

               De fremskridt, der gøres med gennemførelsen af denne henstilling, bør overvåges i tæt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne, herunder på basis af drøftelser inden for rammerne af Det Rådgivende Udvalg for det Indre Marked (IMAC) på grundlag af en række benchmarks og indikatorer. For at give Kommissionen mulighed for at foretage en vurdering af virkningerne af denne henstilling fire år efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende, bør medlemsstaterne indgive rapporter til Kommissionen tre år efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende om de foranstaltninger, der er truffet for at gennemføre denne henstilling,

         HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE:

               1)

               at etablere og styrke en koordinationsfunktion for det indre marked, at fremme en effektiv koordinering i og mellem forvaltningsorganer med ansvar for det indre marked på nationalt, regionalt eller lokalt plan, og at fungere som referencepunkt for det indre marked inden for den offentlige forvaltning,

               2)

               at fremme en aktiv koordinering mellem forvaltningsorganer med ansvar for det indre marked i de forskellige medlemsstater og med Kommissionen gennem tildeling af tilstrækkelige ressourcer,

               3)

               at træffe alle nødvendige foranstaltninger til at forbedre gennemførelsen af direktiver af betydning for det indre marked,

               4)

               at støtte Kommissionens arbejde med hensyn til markedsovervågning og dataindsamling ved aktivt at bidrage til dette arbejde på fællesskabsniveau og i givet fald ved at udføre lignende arbejde på nationalt plan,

               5)

               at sikre, at nationale forvaltningsorganer og embedsmænd har en tilstrækkelig viden om fællesskabsretten generelt og om reglerne for det indre marked i særdeleshed, således at de er i stand til på effektiv vis at anvende reglerne for det indre marked og i givet fald tage hensyn til disse regler ved udarbejdelsen og indførelsen af nye nationale bestemmelser,

               6)

               at fremme og opfordre til en hurtig og effektiv løsning af eventuelle problemer, som borgere eller virksomheder støder på ved udøvelsen af deres rettigheder i det indre marked, ved generelt at træffe foranstaltninger til at forbedre håndhævelsen af reglerne for det indre marked, og ved i særdeleshed at sikre, at det nationale retsvæsen har en tilstrækkelig viden om fællesskabsretten, herunder reglerne for det indre marked, samt ved at give tilstrækkelig støtte til problemløsningsmekanismer,

               7)

               at foretage løbende kontrol og evaluering af national lovgivning for at sikre, at den er i fuld overensstemmelse med reglerne for det indre marked, og i denne forbindelse kontrollere enhver anvendelse af undtagelser eller fritagelser i henhold til de eksisterende regler for det indre marked,

               8)

               at fremme leveringen af praktiske oplysninger om det indre marked til borgere og virksomheder,

               9)

               at gennemgå de foranstaltninger og eksempler på praksis, der er angivet i bilaget, og under hensyntagen til deres nationale institutionelle traditioner at anvende de eksempler på praksis, der vil eller kan forventes at føre til en forbedring af det indre marked, og som er bedst egnet til at gennemføre denne henstilling,

               10)

               at samarbejde med Kommissionen og andre medlemsstater med henblik på at overvåge denne henstillings gennemførelse, løbende at informere Kommissionen om de foranstaltninger, der træffes til denne henstillings gennemførelse, og fremlægge en endelig rapport til Kommissionen tre år efter denne henstillings offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2009.

            På Kommissionens vegne

         Charlie McCREEVY

            Medlem af Kommissionen

      (1)  KOM(2007) 724 endelig af 20.11.2007.

      (2)  Fællesskabets BNP steg med 2,15 %, der blev skabt yderligere 2,75 mio. arbejdspladser i perioden 1992-2006, og handelen inden for Fællesskabet steg med 30 % i perioden 1995-2005 (SEK(2007) 1521 af 20.11.2007).

      (3)  Kommissionens arbejdsdokument om redskaber til en ajourført politik for det indre marked (SEK(2007) 1518 af 20.11.2007).

      (4)  Hurtigt varslingssystem for farlige forbrugerprodukter (ikke fødevarer).

      (5)  Hurtigt varslingssystem for fødevarer og foder.

      (6)  EUT L 98 af 16.4.2005, s. 47.

      (7)  KOM(2007) 502 endelig af 5.9.2007.

      (8)  KOM(2007) 727 endelig af 20.11.2007.

      (9)  Europa-Parlamentets beslutning om den nationale dommers rolle i Fællesskabets retssystem (2007/2027(INI)) af 9.7.2008, Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens beretning om konkurrencepolitikken — 2004 (2005/2209(INI)) af 20.3.2006.

      (10)  Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om uddannelse af dommere, anklagere og andet personale i retsvæsenet i Den Europæiske Union, 14757/08 af 28.10.2008.

      (11)  Kommissionens meddelelse »Effektiv problemløsning i det indre marked (»SOLVIT«)« (KOM(2001) 702 endelig af 27.11.2001).

      (12)  http://ec.europa.eu/internal_market/strategy/index_en.htm#061204

      BILAG

         Foranstaltninger og eksempler på praksis til forbedring af det indre marked

      1.   FORANSTALTNINGER TIL SIKRING AF EN BEDRE KOORDINATION AF SPØRGSMÅL VEDRØRENDE DET INDRE MARKED
      Medlemsstaterne opfordres til at træffe følgende foranstaltninger:

                  a)

                  at give et nyt eller eksisterende forvaltningsorgan til opgave at koordinere alle spørgsmål vedrørende det indre marked

                  b)

                  at sikre koordinationen mellem ministerier og statslige myndigheder om spørgsmål vedrørende det indre marked

                  c)

                  at sikre koordinering mellem ministerier og statslige myndigheder på den ene side og de regionale og lokale forvaltningsorganer på den anden side, samt indbyrdes mellem de regionale organer og indbyrdes mellem de lokale organer

                  d)

                  at sikre, at de relevante ministerier og statslige myndigheder samt andre forvaltningsorganer tager hensyn til reglerne for det indre marked

                  e)

                  at undersøge mulighederne for at samle ansvaret for en række aktiviteter vedrørende det indre marked under samme forvaltningsorgan under hensyntagen til den nationale forvaltningsstruktur

                  f)

                  at planlægge, overvåge og evaluere gennemførelsen af denne henstilling.

                  Eksempler på praksis i visse medlemsstater vedrørende de foreslåede foranstaltninger

                  Ansvar for koordinering af spørgsmål vedrørende det indre marked

                              —

                              Visse forvaltningsorganer varetager allerede næsten en koordineringsfunktion vedrørende det indre marked. De samarbejder tæt med andre forvaltningsorganer om spørgsmål vedrørende det indre marked, sikrer forenelighed mellem nationale lovbestemmelser og reglerne for det indre marked og er ansvarlige for en række aktiviteter vedrørende det indre marked.

                  Interministerielt samarbejde

                              —

                              Interministerielle arbejdsgrupper om spørgsmål vedrørende det indre marked bringer repræsentanter for de relevante forvaltningsorganer sammen.

                  Vertikal koordinering

                              —

                              Der findes særlige netværk, f.eks. inden for offentlige indkøbsaftaler eller markedsovervågning, der forbinder regionale og lokale forvaltningsorganer. Disse netværk råder over fælles databaser eller websteder.

                              —

                              Inddragelse af de regionale og lokale repræsentanter i de interministerielle grupper for så vidt angår de spørgsmål, som de har interesse i.

                  Politisk synlighed

                              —

                              Løbende politikdrøftelser om spørgsmål vedrørende det indre marked, f.eks. i underudvalg til det nationale ministerråd.

                              —

                              Det nationale parlament deltager aktivt i analysen af spørgsmål vedrørende det indre marked, f.eks. ved at udarbejde rapporter eller foretage undersøgelser om disse spørgsmål.

                  Opfølgning

                              —

                              Et forvaltningsorgan sikrer, at den nationale lovgivning er i overensstemmelse med reglerne for det indre marked, f.eks. ved at foretage en screening af nationale lovforslag.

                  Samling af aktiviteter vedrørende det indre marked

                              —

                              Visse forvaltningsorganer er ansvarlige for en række aktiviteter vedrørende det indre marked, f.eks. SOLVIT, IMI, anmeldelser under Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF (1) og Rådets forordning (EF) nr. 2679/98 (2) og koordinering af oprettelsen af kvikskranker under »varepakken«.

            2.   FORANSTALTNINGER TIL FORBEDRING AF SAMARBEJDET MELLEM MEDLEMSSTATERNE INDBYRDES OG MED KOMMISSIONEN
      Medlemsstaterne opfordres til at træffe følgende foranstaltninger:

                  a)

                  på permanent basis at levere relevante sprog-, it- og andre uddannelser, informere om de eksisterende netværk og de relevante databeskyttelsesregler, gøre fællesskabsnetværk (f.eks. informationssystemet for det indre marked (IMI), RAPEX, RASFF, netværkene for forbrugerbeskyttelsessamarbejdet og andre) fuldt operationelle på nationalt niveau

                  b)

                  at organisere, f.eks. gennem eksisterende netværk, udveksling af embedsmænd med ansvar for spørgsmål vedrørende det indre marked mellem nationale forvaltningsorganer

                  c)

                  at sikre, at den nationale offentlige forvaltningskultur omfatter et aktivt samarbejde mellem forvaltningsorganer med ansvar for spørgsmål vedrørende det indre marked i de forskellige medlemsstater

                  d)

                  at træffe organisatoriske foranstaltninger til at sikre, at medlemsstaterne hurtigst muligt besvarer Kommissionens anmodninger om oplysninger om anvendelsen af reglerne for det indre marked på nationalt plan, særlig inden for rammerne af projektet »EU-pilot« (3) og de forskellige overtrædelsesprocedurer.

                  Eksempler på praksis i visse medlemsstater vedrørende de foreslåede foranstaltninger

                  Samarbejde mellem nationale forvaltningsorganer

                              —

                              Tæt samarbejde mellem nordiske og baltiske lande om markedsovervågning, gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (4) og andre forhold vedrørende det indre marked.

                              —

                              Samarbejde mellem nationale forvaltningsorganer inden for offentlige udbud (f.eks. gennem det europæiske udbudsnet) og markedsovervågning. Nationale markedsovervågningsmyndigheder inden for produktsikkerhed for forbrugere (ikke fødevarer) indgår i et tæt samarbejde i netværket PROSAFE, og informationssystemet ICISM fremmer markedsovervågningen af tekniske produkter.

                  Udveksling mellem forvaltningsorganer

                              —

                              Nationale konkurrencemyndigheder er involveret i udveksling af embedsmænd inden for rammerne af Det Europæiske Konkurrencenetværk.

                              —

                              En lang række nationale markedsovervågningsmyndigheder og myndigheder med ansvar for håndhævelse af forbrugerbeskyttelseslovgivningen deltager i udvekslingen af embedsmænd inden for rammerne af forbrugerbeskyttelsesnetværket under Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF (5) og Europa-Parlamentets og Rådes forordning (EF) nr. 2006/2004 (6).

                  Støtte i form af finansielle og menneskelige ressourcer

                              —

                              Oprettelse af særlige arbejdsgrupper, der skal etablere informationssystemet for det indre marked (IMI), og som har fået tilstrækkelige menneskelige og finansielle ressourcer til at udvikle IMI-netværket i deres medlemsstater.

                  Uddannelse

                              —

                              Repræsentanter for nationale forvaltningsorganer har været på kurser, der var organiseret af Kommissionen, og underviser nu andre medlemmer af IMI-netværket på nationalt plan. Denne praksis fungerer bedst, når denne uddannelsesfunktion indgår i de pågældende embedsmænds stillingsbeskrivelse.

            3.   FORANSTALTNINGER TIL EN BEDRE GENNEMFØRELSE AF REGLERNE FOR DET INDRE MARKED
      Medlemsstaterne opfordres til at træffe følgende foranstaltninger:

                  a)

                  at forberede sig effektivt og i god tid til gennemførelsen, anvendelsen og håndhævelsen af direktiverne af betydning for det indre marked på nationalt plan

                  b)

                  at sikre, at alle berørte embedsmænd indgår i et tæt samarbejde med hinanden, og at alle embedsmænd med ansvar for gennemførelse og anvendelse af et direktiv på nationalt niveau også inddrages i drøftelserne omkring det pågældende direktiv

                  c)

                  at forbedre samarbejdet mellem nationale forvaltningsorganer og nationale, regionale og decentrale organer og regionale og lokale organer, der foretager gennemførelse, og i givet fald forsyne dem med de relevante oplysninger om drøftelserne og gennemførelsesprocessen

                  d)

                  at informere de berørte parter i løbet af gennemførelsesprocessen, når det er nødvendigt, om lovforslag vedrørende det indre marked, som kan være af interesse for borgere og virksomheder

                  e)

                  at undgå supplerende bestemmelser, som ikke er nødvendige for at gennemføre et direktiv (7);

                  f)

                  at fremme dialogen med Kommissionen om gennemførelse af direktiverne af betydning for det indre marked ved hjælp af en lang række midler, herunder sammenligningstabeller, der har til formål at gøre den nationale lovgivning mere gennemsigtig og brugervenlig.

                  Eksempler på praksis i visse medlemsstater vedrørende de foreslåede foranstaltninger

                  Forberedelse i god tid

                              —

                              Udarbejdelse af nationale konsekvensanalyser, når Kommissionen fremlægger et nyt direktiv. De omfatter en detaljeret analyse af konsekvenserne for den pågældende medlemsstat og de potentielle gennemførelses- eller anvendelseskonsekvenser. De ajourføres løbende gennem hele gennemførelsesprocessen.

                  Kontinuitet

                              —

                              Tæt samarbejde mellem embedsmænd med ansvar for forhandling, gennemførelse og håndhævelse af direktiver. Behovet for en sådan kontinuitet er fremhævet i nationale vejledninger om gennemførelse af fællesskabsbestemmelser.

                  Samarbejde med parlamenter

                              —

                              Allerede fra et tidligt tidspunkt i processen fremsendes der løbende informationsmateriale til de nationale parlamenter om gennemførelsen af fællesskabsdirektiver, bl.a. i form af kvartalvise resultattavler for gennemførelse.

                  Samarbejde med regionale og lokale forvaltningsorganer

                              —

                              Embedsmænd fra regionale eller decentrale forvaltningsorganer er inddraget i arbejdet med interministerielle gennemførelses- og koordinationsgrupper.

                              —

                              Uddannelse og konferencer om gennemførelsesprocessen afholdes for offentlige ansatte på alle niveauer og for ngo'er.

                  Kommunikation med berørte parter

                              —

                              Offentligheden har adgang til en forenklet database om gennemførelse via internet. Informationsmateriale om gennemførelsen stilles til rådighed på ministeriernes websteder og en liste over de direktiver, der ikke er gennemført til tiden, offentliggøres på internet.

                              —

                              De nationale forvaltningsorganer er pålagt at udarbejde en vejledning for borgerne om nye gennemførelsesbestemmelser senest 12 uger inden ikrafttrædelsen.

                  Undgåelse af »unødvendige supplerende krav«

                              —

                              Der er indført særlige procedurer til at styre og kontrollere, at der ikke tilføjes åbenlyst unødvendige bestemmelser, når direktiver gennemføres, f.eks. foretager udvalgte regeringsudvalg en systematisk kontrol af udkast til nationale gennemførelsesbestemmelser, der er mere vidtrækkende end i direktivet.

                  Sammenligningstabeller

                              —

                              Anvendelse af sammenligningstabeller til information og analyse.

            4.   FORANSTALTNINGER TIL BEDRE OVERVÅGNING AF MARKEDER OG SEKTORER MED HENBLIK PÅ AT AFDÆKKE POTENTIELLE PROBLEMER MED DET INDRE MARKED
      Medlemsstaterne opfordres til at træffe følgende foranstaltninger:

                  a)

                  at indsamle kvalitative og kvantitative oplysninger om markeder eller sektorer, som overvåges, f.eks. hidrørende fra markedsanalyser, som foretages af forskere, konsulenter eller berørte parter, eller fra nationale statistikker og klageinstanser

                  b)

                  at kortlægge lokale informationskilder og fremme de lokale berørte parters inddragelse i markedsovervågningen, f.eks. ved at afholde lokale høringer eller møder mellem Kommissionen og vigtige lokale aktører

                  c)

                  at deltage i overvågningsarbejdet vedrørende specifikke aspekter, herunder om konkurrenceanalyser, tilsynsmæssige vurderinger eller indsamling af data til måling af, hvorledes markederne fungerer for brugerne (f.eks. gennem løbende indsamling af gennemsnitspriser på sammenlignelige forbrugsvarer og tjenesteydelser, klassificering af forbrugerklager og udvikling af passende indikatorer til måling af håndhævelseskvaliteten.

                  Eksempler på praksis i visse medlemsstater vedrørende de foreslåede foranstaltninger

                  Indsamling af oplysninger

                              —

                              Medlemsstaterne giver Kommissionen oplysninger om de markeder eller sektorer, der overvåges (f.eks. inden for rammerne af markedsovervågningen af detailhandlen).

                  Specifikke aspekter af overvågning

                              —

                              Der foretages også overvågning ud fra et forbrugersynspunkt (f.eks. et forbrugerforholdsindeks, der sammenligner 57 markeder, offentliggøres årligt, og samme metode anvendes i andre medlemsstater) eller et konkurrencesynspunkt (f.eks. overvågning af en national detailsektor ud fra et konkurrencesynspunkt).

                  National overvågning

                              —

                              Der er foretaget screening som et pilotprojekt i tæt samarbejde med Kommissionen for at undersøge, om Kommissionens metodologi kan anvendes på nationalt niveau og give en rettesnor for mere dybdegående analyser i medlemsstaterne.

            5.   FORANSTALTNINGER TIL EN BEDRE GENNEMFØRELSE AF REGLERNE FOR DET INDRE MARKED
      Medlemsstaterne opfordres til at træffe følgende foranstaltninger med hensyn til embedsmænd med ansvar for anvendelse af reglerne for det indre marked:

                  a)

                  at levere uddannelse ved ansættelsen af embedsmænd om fællesskabsretten generelt og om reglerne for det indre marked i særdeleshed

                  b)

                  at levere løbende uddannelse på arbejdspladsen om fællesskabsretten generelt og om reglerne for det indre marked i særdeleshed

                  c)

                  at give praktisk vejledning og rådgivning om reglerne for det indre marked og deres anvendelse.

                  Eksempler på praksis i visse medlemsstater vedrørende de foreslåede foranstaltninger

                  Uddannelse

                              —

                              Obligatorisk uddannelse om fællesskabsretten for embedsmænd, f.eks. er fællesskabsretten en fast del af forberedelserne for at få adgang til en karriere inden for den offentlige forvaltning. Obligatoriske kurser om offentlig forvaltning, herunder et generelt kursus om fællesskabsanliggender.

                  Løbende uddannelse på arbejdspladsen

                              —

                              Uddannelse om generelle fællesskabsanliggender og om det indre marked gennem online-uddannelsesmoduler. Regelmæssige nyhedsbreve. Konferencer eller kurser inden for den offentlige forvaltning.

                              —

                              Specifikke uddannelsesprogrammer for embedsmænd om det indre marked.

                  Praktisk vejledning og rådgivning

                              —

                              Udarbejdelse af en specifik vejledning om det indre marked, der hjælper de offentligt ansatte med at forbedre deres viden og færdigheder. Udarbejdelse af detaljerede retningslinjer om gensidig anerkendelse efter vedtagelsen af »varepakken«.

                              —

                              Oprettelse af en specifik helpdesk, der besvarer embedsmænds spørgsmål om det indre marked.

                              —

                              Forklarende vejledning om, hvorledes en retsakt bør forstås og fortolkes, offentliggøres på de relevante ministeriers websted for at give specifikke oplysninger om anvendelsen.

                  Uddannelse og test om fællesskabsretten og reglerne for det indre marked

                              —

                              Fællesskabsretten er en fast del af pensum på jurastudiet.

                              —

                              Embedsmænd skal bestå en eksamen omfattende fællesskabsretten og reglerne for det indre marked for at blive ansat i den offentlige forvaltning.

            6.   FORANSTALTNINGER TIL AT STYRKE HÅNDHÆVELSEN AF REGLERNE FOR DET INDRE MARKED OG FREMME ORDNINGER TIL PROBLEMLØSNING
      1)   Ikke-retslige ordninger til problemløsning
      Medlemsstaterne opfordres til at træffe følgende foranstaltninger:

                  a)

                  at sikre gennemsigtige, enkle og prisbillige alternative tvistbillæggelsesprocedurer for borgere og virksomheder

                  b)

                  at deltage i og aktivt bidrage til, at de ordninger til problemløsning, der findes på fællesskabsniveau, f.eks. SOLVIT og EU-pilotprojektet, fungerer i praksis og videreudvikles, særlig ved at stille tilstrækkelige midler til rådighed

                  c)

                  at stille tilstrækkelige oplysninger til rådighed for borgere og virksomheder om eksisterende ordninger til problemløsning på nationalt niveau og fællesskabsniveau på websteder om det indre marked

                  d)

                  at løse de problemer, der giver anledning til anvendelsen af ordningerne til problemløsning.

            2)   Det nationale retsvæsen
      Medlemsstaterne opfordres til at træffe følgende foranstaltninger:

                  a)

                  at give dommere en grundlæggende uddannelse om fællesskabsretten generelt og om reglerne for det indre marked i særdeleshed, når de tiltræder deres embede, og fortsat uddannelse på arbejdspladsen, herunder gennem det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklagere (8) der organiserer og finansierer udveksling af dommere

                  b)

                  at sikre nem adgang til fyldestgørende og ajourførte oplysninger om den fællesskabslovgivning og retspraksis fra EF-Domstolen, der vedrører det indre marked, herunder gennem Fællesskabets e-Justice portal (9), der kommer til at fungere som (elektronisk) kvikskranke for oplysninger om fællesskabsretten og som adgang til europæiske retlige procedurer

                  c)

                  at opfordre nationale domstole og retsinstanser til at indsamle og tilbyde oplysninger om vigtige nationale retsafgørelser vedrørende det indre marked, særlig nationale retsafgørelser baseret på en præjudiciel afgørelse fra EF-Domstolen.

                  Eksempler på praksis i visse medlemsstater vedrørende de foreslåede foranstaltninger

                  Alternative tvistbilæggelses-ordninger

                              —

                              Et netværk af mindre retsinstanser på det civilretlige område, der er beregnet til mindre sager, forsøger at træffe afgørelse på en hurtigere, mere effektiv og billigere måde. Det omfatter retlig og ikke-retlig tvistbilæggelse.

                  Deltagelse i alternative tvistbilæggelsesordninger på fællesskabsniveau

                              —

                              Når et kompetent nationalt forvaltningsorgan ikke har deltaget på tilfredsstillende vis, bringer SOLVIT-centrene sagen til et højere niveau inden for den nationale forvaltning som en alternativ løsning.

                  Information om alternative tvistbilæggelsesordninger

                              —

                              SOLVIT fremmes gennem et tættere samarbejde med grupper af berørte parter og ved at fremsende faktablade til disse.

                  Uddannelse

                              —

                              Justitsministeriet organiserer særlige kurser for dommere om reglerne for det indre marked.

                              —

                              Kurser om fællesskabsretten for dommere under uddannelse er obligatoriske.

                  Nem adgang til oplysninger

                              —

                              Resuméer af EU-retspraksis udarbejdes af en særlig enhed under et nationalt ministerium med speciale i reglerne for det indre marked til brug for retsvæsenet.

                              —

                              Resuméer af de vigtigste domme offentliggøres i en retstidende.

                  Udveksling af vigtige nationale retsafgørelser om anvendelse af reglerne for det indre marked

                              —

                              De nationale domstole er pålagt at give meddelelse om vigtige retsafgørelser inden for fællesskabsretten og om præjudicielle afgørelser, og disse offentliggøres i et nyhedsbrev.

            7.   FORANSTALTNINGER TIL FREMME AF EN LØBENDE EVALUERING AF DEN NATIONALE LOVGIVNING
      Medlemsstaterne opfordres til at træffe følgende foranstaltninger:

                  a)

                  at udvikle en systematisk fremgangsmåde til overvågning og evaluering af nationale bestemmelser til gennemførelse af reglerne for det indre marked med henblik på at afdække eventuelle uoverensstemmelser i anvendelsen, herunder gennem høring af de berørte parter, feedback fra de eksisterende problemløsningsordninger osv.

                  b)

                  at foretage en gennemgang, når det er muligt, af de eksisterende nationale regler og den administrative praksis med henblik på at afdække eventuelle bestemmelser, der forhindrer borgere og virksomheder i at få det fulde udbytte af mulighederne i det indre marked, og i givet fald tilpasse den nationale lovgivning

                  c)

                  at træffe organisatoriske foranstaltninger til at sikre en tæt overvågning af EF-Domstolens retspraksis og i denne forbindelse løbende evaluere, om den nationale lovgivning og administrative praksis er forenelig med reglerne for det indre marked.

                  Eksempler på praksis i visse medlemsstater vedrørende de foreslåede foranstaltninger

                  Evaluering af gennemførelsen

                              —

                              Udvikling af efterfølgende konsekvensanalyserapporter og revisioner til at overvåge gennemførelsen af direktiver af betydning for det indre marked.

                              —

                              Udvikling af systematiske procedurer for høring af de berørte parter med henblik på at drøfte, hvorledes (og om) udvalgte pakker af indbyrdes forbundne regler for det indre marked gennemføres, og hvilken virkning de har for borgere og virksomheder.

                  Gennemgang af nationale regler og procedurer

                              —

                              Omfattende gennemgang af den nationale lovgivning inden for fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser.

                  Kontrol af virkningerne af EF-Domstolens præjudicielle afgørelser

                              —

                              De nationale forvaltningsorganer foretager en systematisk analyse af, hvorvidt den nationale lovgivning burde ændres i forhold til Domstolens seneste retspraksis.

            8.   FORANSTALTNINGER TIL BEDRE OPLYSNING AF BORGERE OG VIRKSOMHEDER OM DERES RETTIGHEDER I DET INDRE MARKED
      Medlemsstaterne opfordres til at træffe følgende foranstaltninger:

                  a)

                  at fremme og oplyse om Fællesskabets informationstjenester (10) inden for den nationale offentlige forvaltning og eksternt på nationalt, regionalt og lokalt niveau i overensstemmelse med Kommissionens informationsarbejde, særlig om bistandstjenesterne om det indre marked (SMAS)

                  b)

                  at sikre en øget koordinering mellem nationale kontaktpunkter med ansvar for Fællesskabets informationstjenester

                  c)

                  at give adgang til praktiske oplysninger om rettigheder og forpligtelser i det indre marked på andre sprog og nemt tilgængeligt på et websted, og indføre tydelige krydshenvisninger mellem alle relevante nationale portaler og EU-portaler med oplysninger om det indre marked, særlig gennem Dit Europa-portalen

                  d)

                  at organisere informationskampagner og –programmer om fordele og muligheder i det indre marked.

                  Eksempler på praksis i visse medlemsstater vedrørende de foreslåede foranstaltninger

                  Fremme af Fællesskabets informationstjenester

                              —

                              Målrettede oplysninger til de mest berørte grupper gennem internet, brochurer, pjecer, seminarer og informationskampagner.

                  Koordinering af Fællesskabets informationstjenester på nationalt plan

                              —

                              En koordineringsgruppe samler kontaktpunkterne til Europa Direkte, Enterprise Europe Network, Eurojus, det europæiske forbrugercenter (ECC Net) og FIN-NET.

                  Nemt tilgængelig information

                              —

                              En betydelig mængde information og rådgivning om det indre marked, der henvender sig til udenlandske borgere og virksomheder samt nationale borgere og virksomheder, der ønsker at bevæge sig over grænserne, er tilgængelig på horisontale e-forvaltningsportaler, nationale websteder om fællesskabsanliggender eller specifikke websteder for borgere eller virksomheder.

                              —

                              Planer om at etablere en national online-informationskilde om det indre marked, som skal finansieres af en offentlig myndighed og vedligeholdes af alle andre berørte myndigheder.

                  Informationskampagner

                              —

                              Udvikling af et informationsprogram om det indre marked, der skal omfatte levering af publikationer, uddannelseskurser og foredrag med henblik på at informere borgere og virksomheder om mulighederne i det indre marked.

         (1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37).

         (2)  Rådets forordning (EF) nr. 2679/98 af 7. december 1998 om det indre markeds funktion med hensyn til fri bevægelighed for varer mellem medlemsstaterne (EFT L 337 af 12.12.1998, s. 8).

         (3)  Testfase i projektet »EU-Pilot«, der har til formål at sikre hurtigere svar på forespørgsler og klager vedrørende korrekt fortolkning og gennemførelse af fællesskabsretten på grundlag af en mere uformel arbejdsgang mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Blev lanceret i april 2008 i samarbejde med 15 medlemsstater.

         (4)  EFT L 376 af 27.12.2006, s. 36.

         (5)  EFT L 11 af 15.1.2002, s. 4.

         (6)  EUT L 364 af 9.12.2004, s. 1.

         (7)  Med forbehold for gennemførelsen af bestemmelser om mindstekrav i direktiver, der er resultatet af fælles kompetencer i henhold til EF-traktaten (særlig artikel 137).

         (8)  http://www.ejtn.net/www/en/html/index.htm

         (9)  Fællesskabets e-Justice portal vil blive lanceret den 14. december 2009.

         (10)  F.eks. Europa Direkte, Borgernes Vejviserservice, Dit Europa, EURES, De Europæiske Forbrugercentre og Enterprise Europe Network.


title: Rådets henstilling af 16. februar 2010 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2008

text:
               20.2.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 45/15

         RÅDETS HENSTILLING
   af 16. februar 2010
   om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF) for regnskabsåret 2008
   (2010/102/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   som henviser til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet den 15. december 1989 i Lomé (1) og ændret ved aftalen undertegnet på Mauritius den 4. november 1995 (2),
   som henviser til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (3) (i det følgende benævnt »den interne aftale«), der bl.a. opretter Den Ottende Europæiske Udviklingsfond (ottende EUF), særlig artikel 33, stk. 3,
   som henviser til finansforordning af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS-EF-konvention (4), særlig artikel 66-74,
   som har gennemgået forvaltningsregnskabet og status pr. 31. december 2008 vedrørende transaktionerne under ottende EUF samt Revisionsrettens beretning vedrørende regnskabsåret 2008 med Kommissionens tilhørende svar (5), og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Europa-Parlamentet meddeler i henhold til artikel 33, stk. 3, i den interne aftale Kommissionen decharge for den finansielle forvaltning af ottende EUF efter henstilling fra Rådet.

               (2)

               Kommissionens gennemførelse af alle transaktioner under ottende EUF i regnskabsåret 2008 har været tilfredsstillende —

         HENSTILLER til Europa-Parlamentet, at det meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af transaktionerne under ottende EUF for regnskabsåret 2008.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. februar 2010.

            På Rådets vegne

         E. SALGADO

            Formand

      (1)  EFT L 229 af 17.8.1991, s. 3.

      (2)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 3.

      (3)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

      (4)  EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

      (5)  EUT C 269 af 10.11.2009, s. 257.