title: Henstilling med henblik på rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Polens opdaterede konvergensprogram, 2005-2008

text:
Vigtig juridisk meddelelse

|

52006SC0281

Henstilling med henblik på Rådets udtalelse i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Polens opdaterede konvergensprogram, 2005-2008  /* SEK/2006/0281 endelig udg. */

	[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |Bruxelles, den 1.3.2006SEK(2006) 281 endeligHenstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Polens opdaterede konvergensprogram, 2005-2008(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEBaggrundStabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, bygger på målsætningen om sunde statsfinanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk holdbar vækst, der fører til jobskabelse. I 2005 blev pagten ændret for første gang. Ved reformen blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men man søgte at styrke dens effektivitet og økonomiske fundament samt at sikre holdbarhed i de offentlige finanser på lang sigt.Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som er en del af pagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge Rådet og Kommissionen stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Polens første konvergensprogram blev forelagt i maj 2004. I henhold til forordningen afgav Rådet udtalelse om det den 5. juli 2004 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. Efter samme procedure vurderes de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer af Kommissionen og undersøges af det ovenfor nævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.I programmerne skal medlemsstaterne angive deres mellemfristede målsætning for budgetstillingen og redegøre for de økonomisk-politiske foranstaltninger, de træffer for at opnå og fastholde den, herunder de tilgrundliggende økonomiske antagelser. Efter reformen af pagten bør den mellemfristede målsætning differentieres for de enkelte medlemsstater i lyset af den økonomiske og budgetmæssige diversitet i EU, herunder under hensyntagen til den finanspolitiske risiko for holdbarheden i de offentlige finanser. Andre elementer i reformen er, at tilgangen til finanspolitikken bør være mere symmetrisk under konjunkturforløbet ved hjælp af øget budgetdisciplin i økonomisk gode tider, og at der bør tages hensyn til "større strukturreformer" med en kontrollerbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt med henblik på en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede målsætning eller kursen for tilpasning af den.Under hensyntagen til Kommissionens prognose fra efteråret 2005, adfærdskodeksen[2], den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi samt de generelle økonomiske retningslinjer, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008, har Kommissionen gennemgået den for nylig forelagte opdatering af Polens konvergensprogram og har på grundlag af sin vurdering nedenfor vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom.Vurdering1.  Polen forelagde sit konvergensprogram den 19. januar 2006, mere end halvanden måned efter den dato, der er fastsat i adfærdskodeksen. Forsinkelsen skyldtes regeringsændringen i november 2005 efter parlamentsvalget og udskiftningen af finansministeren i begyndelsen af januar 2006. Programmet dækker perioden 2005-2008. Dokumentet blev vedtaget af regeringen den 18. januar 2006. Det indeholder statsbudgettet for 2006 med de ændringer, som den nye regering foretog i december 2005. Programmet følger i brede træk den modelstruktur og de datakrav, der gælder for stabilitets- og konvergensprogrammer, og som er specificeret i den nye adfærdskodeks[3].2.  Den 5. juli 2004 besluttede Rådet, at Polen har et uforholdsmæssigt stort underskud. Ifølge Rådets henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7, af samme dato skal dette uforholdsmæssigt store underskud korrigeres senest i 2007. I sin udtalelse af 17. februar 2005 om den foregående opdatering af konvergensprogrammet, der dækker perioden 2004-2007, opfordrede Rådet Polen til "(i) at styrke den finanspolitiske tilpasning ud over 2005 og sænke målet for underskuddet i 2007; (ii) at sikre, at Hausner-planens strukturelle foranstaltninger gennemføres fuldt ud, og at gøre en ekstra indsats for at introducere alternative foranstaltninger, hvis de risici, der knytter sig til implementeringen af foranstaltningerne, manifesterer sig i virkeligheden".3.  Polens BNP i faste priser lå i gennemsnit på 4,5 % om året mellem 1994 og 2004 og mere end 2 procentpoint over EU-25-gennemsnittet på 2,4 %. Efter en periode med en markant økonomisk ekspansion faldt væksten i BNP i faste priser til 1,0 % in 2001, hvilket afspejlede både indenlandske og eksterne konjunkturbetingede faktorer. Der er senere kommet et opsving i væksten, som nåede op på 5,3 % i 2004. Indkomsten pr. indbygger udtrykt i købekraftstandarder nåede op på 46,5 % af EU-25-gennemsnittet i 2004. HICP-inflationen har fortsat ligget på et højt niveau, 7,0 % i gennemsnit over de sidste ti år, men den faldt betydeligt i 2005, til ca. 2 %. Situationen på arbejdsmarkedet er stadig Polens største problem. Som følge af den økonomiske omstrukturering steg arbejdsløsheden fra 13,2 % i 1994 til 18,8 % i 2004, mens den samlede beskæftigelse faldt med mere end 7 procentpoint i samme periode. Strukturproblemer på arbejdsmarkedet, især den lave grad af geografisk mobilitet hos arbejdstagerne og misforholdet mellem efterspurgte og udbudte kvalifikationer, er en betydelig hindring for den økonomiske vækst. I de sidste ti år har den offentlige saldo været negativ i Polen. Den svingede mellem -1,4 % og -4,8 %[4] af BNP indtil 2003, hvorefter der indtrådte en forbedring, så den i 2004 androg -3,8 %.4.  Efter en stigning i BNP i faste priser på 3,3 % i 2005 forventes det ifølge programmets makroøkonomiske scenario, at den økonomiske vækst gradvis vil blive styrket til 4,3 % i 2006 og til 5,0 % i 2008, hvilket stort set er i overensstemmelse med Kommissionens tjenestegrenes prognose for årene 2005-2007, som blev udarbejdet i efteråret 2005. For året 2008 ligger programmets vækstforudsigelser over Kommissionens skøn for den potentielle vækst. De vækstantagelser, der ligger til grund for programmet, kan således betragtes som plausible med en tendens til det optimistiske i det sidste år.5.  Polen har i de seneste år fulgt en succesrig antiinflationspolitik med kun to korte perioder, hvor inflationen har været stigende (i 2000 og 2004). Det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP) faldt fra 15 % i 1997 til ca. 2 % i 2005. Valutakursen har svinget markant i de seneste år med en generel tendens til appreciering, som har været synlig siden marts 2004, men som blev afbrudt midlertidigt i foråret 2005. Apprecieringen fortsatte i maj 2005, og trods en øget tendens til udsving varede den resten af året. Den gradvise indsnævring af rentespændet i forhold til euroområdet for afkastet på de lange statsobligationer, som har kunnet konstateres siden august 2004, blev afbrudt af den usikkerhed, der herskede omkring udfaldet af valget i september 2005 og den nye regerings økonomiske dagsorden. Den polske pengepolitik er fortsat baseret på direkte fastsættelse af inflationsmål kombineret med en frit flydende zloty. Siden 2004 har inflationsmålet været defineret som en løbende forbrugerprisindeksinflation på årsbasis på 2,5 %. Polen agter at følge den aktuelle pengepolitiske kurs indtil en eventuel deltagelse i ERM II; der er endnu ikke bebudet nogen dato herfor.6.  Med hensyn til budgetgennemførelsen i 2005 skønnes det offentlige underskud at andrage 2,9 % af BNP i opdateringen af konvergensprogrammet fra januar 2006 (mod 3,6 % i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2005 og et underskudsmål på 3,9 % af BNP som i den tidligere opdatering af konvergensprogrammet). En sammenligning med de tidligere konvergensprogrammer er imidlertid ikke ligetil på grund af betydelige datarevisioner som følge af metodologiske ændringer. Dette resultat, som var bedre end forventet, skyldtes hovedsagelig centralregeringens budgetmæssige resultater, især statsbudgettet, som (på kontantbasis) kunne registrere et direkte skatteprovenu, der var bedre end planlagt, og færre udgifter, hvilket mindskede underskuddet med omkring 0,7 procentpoint sammenlignet med budgetplanen for 2005.7.  Den aktuelle opdatering af konvergensprogrammet peger i retning af en gradvis formindskelse af det offentlige underskud, så konvergenskriterierne skulle være opfyldt ved udgangen af valgperioden, dvs. implicit ved udgangen af 2009. Underskudsmålet for 2009 er ikke kvantificeret. Underskudsmålet for 2007 er uændret 2,2 % af BNP med de åbne pensionsfonde inkluderet i den offentlige sektor. Ved udelukkelse af de åbne pensionsfonde fra den offentlige sektor blev underskudsmålet revideret i opadgående retning, sammenlignet med den foregående opdatering, fra 3,9 % af BNP til 4,1 % af BNP, fordi de skønnede omkostninger ved pensionsreformen steg fra 1,7 % til 1,9 % af BNP. Den primære saldo (åbne pensionsfonde i den offentlige sektor) forventes at forbedres fra -0,3 % af BNP i 2005 til 0,6 % i 2008. Denne langsomme justering skyldes en positiv indtægtsudvikling i 2006 og nogle beskæringer af udgifterne i 2007 og 2008. Sammenlignet med den tidligere opdatering fastsættes der i den aktuelle opdatering et mere ambitiøst underskudsmål i 2006, men derefter er justeringsindsatsen lavere, og udgiftsreformerne er udsat til 2007 og 2008.8.  Baseret på Kommissionens tjenestegrenes beregninger på grundlag af programmet i overensstemmelse med den i fællesskab aftalte metodologi er det planlagt, at den strukturelle saldo skal forbedres med i gennemsnit blot 0,25 % af BNP om året, jævnt fordelt over programperioden. Opdateringen opererer med en mellemfristet målsætning for budgetstillingen i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten på -1 % af BNP, som forventes nået efter 2010, langt ud over programhorisonten.9.  Da programmets mellemfristede budgetmålsætning er mere krævende end minimumsreferenceværdien (et anslået underskud på omkring -1,5 % af BNP), skulle opfyldelsen af målsætningen give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Programmets mellemfristede budgetmålsætning afspejler gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.10.  Afvejningen af risiciene for budgetfremskrivningerne giver et negativt billede. På den ene side blev budgetmålene i de tidligere programmer til overmål nået, hvilket betyder, at budgetfremskrivningerne ligger på den forsigtige side. På den anden side er antagelserne om skatteelasticiteten temmelig optimistiske, især i 2006. Endvidere forekommer vækstantagelserne i det sidste programår (dvs. 2008) at være gunstige. I det nuværende politiske klima har minearbejderne fået særlige pensionsrettigheder, hvilket har fået andre grupper på arbejdsmarkedet til at kræve særbehandling med en underminering af pensionsreformen til følge. Der er også en politisk kilde til risiko knyttet til budgetfremskrivningerne. Det var allerede tidligere vanskeligt at gennemføre en stor del af den såkaldte Hausner-plan for omstrukturering af de offentlige finanser, fordi regeringen ikke havde støtte i Parlamentet. I den nuværende politiske situation (en mindretalsregering) er der ikke politisk flertal for at indføre foranstaltninger, der skal mindske det offentlige underskud og skabe langsigtet holdbarhed i de offentlige finanser. Det nominelle anker på 30 mia. PLN for statsbudgettet, der blev indført i konvergensprogrammet, forekommer ikke i tilstrækkelig grad at kunne fjerne årsagerne til de høje underskud i Polen, nemlig for hurtig vækst i de offentlige udgifter.11.  Programmet følger ikke den kurs med hensyn til nedbringelse af underskuddet, der er udstukket af Rådet i dets henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7. Selv ud fra en umiddelbar betragtning forekommer den finanspolitiske kurs i opdateringen uforenelig med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden for den frist, som Rådet har fastsat. Den konklusion underbygges, når man tager afvejningen af risici i betragtning. Underskudsmålene for 2005 og 2006 er lavere end i den foregående opdatering og opfylder de nominelle underskudsmål, der er fastlagt i Rådets henstilling af 5. juli 2004 takket være en bedre end planlagt gennemførelse af budgettet for 2005 med fremførte virkninger til 2006. En sammenligning af mål kompliceres imidlertid af ændringer i nationalregnskabsmetodologien og datarevisioner. For det kritiske år 2007 forudser programmet en nedbringelse af underskuddet til 2,2 % af BNP. Når man imidlertid undlader at medtage de fuldt finansierede pensionsordninger under anden søjle i den offentlige sektor i overensstemmelse med Eurostats beslutning af 2. marts 2004, ligger det planlagte underskud i 2007 på 4,1 % af BNP. Der vil være behov for en yderligere justeringsindsats for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud inden for den fastsatte frist.12.  Mellem 2005 og 2008 forventes den offentlige gæld at stige med 3¼ procentpoint af BNP og nå op på 45½ % af BNP i 2008, et godt stykke under BNP-referenceværdien på 60 %, men hvis de åbne pensionsfonde holdes ude fra den offentlige sektor, vil gældskvoten nå op på 52,6 %. En betydelig gældsforøgende stock-flow-tilpasning forventes at modsvare virkningen af et overskud på den primære saldo og en gunstig sneboldeffekt (dvs. det negative bidrag fra den implicitte rente mere end modsvares af en fortsat høj nominel vækst i BNP).13.  Hvad angår holdbarheden i de offentlige finanser, ser Polen ud til at stå over for en lav risiko med hensyn til de forventede budgetudgifter til den aldrende befolkning. Gældsbyrden ligger for tiden under referenceværdien på 60 % og skulle forblive herunder, forudsat at besparelserne i tilknytning til den fulde gennemførelse af 1999-pensionsreformen bliver til virkelighed. En række foranstaltninger, som for nylig blev vedtaget af regeringen, og som skal udelukke særlige beskæftigelsesgrupper fra pensionsreformen, vil imidlertid kunne svække reformens langsigtede resultat, især hvis der indrømmes yderligere undtagelser fra pensionsordningerne. Realiseringen af eventualforpligtelser og det aktuelt høje strukturelle underskud kan øge gældskvoten hurtigere end planlagt på mellemlang sigt. En konsekvent gennemførelse af den planlagte konsolidering af de offentlige finanser på mellemlang sigt ville mindske risiciene for holdbarheden på mellemlang sigt.14.  De påtænkte foranstaltninger inden for de offentlige finanser er i store træk i overensstemmelse med de generelle økonomiske retningslinjer, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Den planlagte justering er imidlertid ikke tilstrækkelig til hurtigt at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud.15.  Polens nationale reformprogram, som blev forelagt den 5. januar 2006 som led i den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, peger på følgende udfordringer med betydelige indvirkninger på de offentlige finanser: budgetkonsolidering i betragtning af de store underskud, opgradering af den underudviklede transport- og miljøbeskyttelsesinfrastruktur, styrkelse af F&U og innovation i den offentlige sektor, fremme af en mere handlekraftig tilgang til forøgelse af beskæftigelsen ved en begrænsning af arbejdsmarkedsbyrderne for de lavtlønnede. Budgetvirkningerne af de foranstaltninger, der er skitseret i det nationale reformprogram, fremgår ikke af budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet. Blandt de foranstaltninger med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i det nationale reformprogram, nævner konvergensprogrammet "underskudsankeret" og den flerårige budgetplanlægning.På baggrund af vurderingen ovenfor konstaterer Kommissionen, at konvergensprogrammet ikke opererer med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2007, som det kræves i Rådets henstilling af 5. juli 2004. Følgelig agter Kommissionen at anbefale yderligere skridt under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, som det kræves i stabilitets- og vækstpagten. I mellemtiden bør Polen:-  styrke justeringen især i 2006 ved at afsætte højere indtægter end budgetteret eller operere med lavere udgifter end budgetteret med henblik på at få nedbragt underskuddet-  forbedre den langsigtede holdbarhed af det reformerede pensionssystem-  styrke de institutionelle rammer for de offentlige finanser ved at indføre en regel for udgifterne på mellemlang sigt.Henstilling med henblik påRÅDETS UDTALELSEi overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Polens opdaterede konvergensprogram, 2005-2008RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 9, stk. 3,under henvisning til henstilling fra Kommissionen,efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:16.  Den [14. marts 2006] gennemgik Rådet Polens opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2005-2008.17.  Polens BNP i faste priser lå i gennemsnit på 4,5 % om året mellem 1994 og 2004 og mere end 2 procentpoint over EU-25-gennemsnittet på 2,4 %. Efter en periode med en markant økonomisk ekspansion faldt væksten i BNP i faste priser til 1,0 % in 2001, hvilket afspejlede både indenlandske og eksterne konjunkturbetingede faktorer. Der er senere kommet et opsving i væksten, som nåede op på 5,3 % i 2004. Indkomsten pr. indbygger udtrykt i købekraftstandarder nåede op på 46,5 % af EU-25-gennemsnittet i 2004. HICP-inflationen har fortsat ligget på et højt niveau, 7,0 % i gennemsnit over de sidste ti år, men den faldt betydeligt i 2005, til ca. 2 %. Arbejdsmarkedssituationen er fortsat Polens største problem med en arbejdsløshed på 18,8 % i 2004 og den laveste beskæftigelsesprocent i EU (51,7 % i 2004). I de sidste ti år har den offentlige saldo hvert år været negativ i Polen. Den svingede mellem -1,4 % og -4,8 %[6] af BNP indtil 2003, hvorefter der indtrådte en forbedring, så den i 2004 androg -3,8 %.18.  Den 5. juli 2004 besluttede Rådet, at Polen har et uforholdsmæssigt stort underskud. Ifølge Rådets henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7, af samme dato skal dette uforholdsmæssigt store underskud korrigeres senest i 2007. I sin udtalelse af 17. februar 2005 om den foregående opdatering af konvergensprogrammet, der dækker perioden 2004-2007, opfordrede Rådet Polen til "(i) at styrke den finanspolitiske tilpasning ud over 2005 og sænke målet for underskuddet i 2007; (ii) at sikre, at Hausner-planens strukturelle foranstaltninger gennemføres fuldt ud, og at gøre en ekstra indsats for at introducere alternative foranstaltninger, hvis de risici, der knytter sig til implementeringen af foranstaltningerne, manifesterer sig i virkeligheden".19.  Med hensyn til budgetgennemførelsen i 2005 skønnes det offentlige underskud for 2005 at andrage 3,6 % af BNP i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2005 over for et underskudsmål på 3,9 % af BNP i den foregående opdatering af konvergensprogrammet. Sammenligningen med det foregående konvergensprogram kompliceres af de betydelige datarevisioner, der er knyttet til de metodologiske ændringer. Dette resultat, som var bedre end forventet, skyldtes hovedsagelig centralregeringens budgetmæssige resultater, især statsbudgettet, som (på kontantbasis) kunne registrere et direkte skatteprovenu, der var bedre end planlagt, og færre udgifter, hvilket mindskede underskuddet med omkring 0,7 procentpoint sammenlignet med budgetplanen for 2005.20.  Programmet følger i brede træk den modelstruktur og de datakrav, der gælder for stabilitets- og konvergensprogrammer, og som er specificeret i den nye adfærdskodeks[7]. Polen forelagde sit konvergensprogram den 19. januar 2006, 7 uger efter den 1. december, som er den frist, der er fastsat i adfærdskodeksen. Forsinkelsen skyldtes dannelsen af en ny regering i november 2005 efter parlamentsvalget og udskiftningen af finansministeren i begyndelsen af januar 2006.21.  Ifølge programmets makroøkonomiske scenario forventes der en årlig stigning i BNP i faste priser fra 3,3 % i 2005 til 4,3 % i 2006 for at nå op på 5,0 % i 2008. De vækstantagelser, der ligger til grund for programmet, kan betragtes som plausible med en tendens til det optimistiske i det sidste år. Programmets inflationsfremskrivninger forekommer også realistiske, undtagen for 2006, hvor de forekommer at være for lavt sat.22.  Den aktuelle opdatering af konvergensprogrammet peger i retning af en gradvis formindskelse af det offentlige underskud, så konvergenskriterierne skulle være opfyldt ved udgangen af valgperioden, dvs. implicit ved udgangen af 2009. Målet for 2009 er ikke kvantificeret. Underskudsmålet for 2007 er uændret 2,2 % af BNP med de fuldt finansierede pensionsordninger under anden søjle inkluderet i den offentlige sektor. Hvis pensionsordningerne holdes ude fra den offentlige sektor, stiger underskudsmålet sammenlignet med den foregående opdatering, fra 3,9 % af BNP til 4,1 % af BNP, fordi de skønnede omkostninger ved pensionsreformen nu når op på 1,9 % af BNP. Den primære saldo (de fuldt finansierede pensionsordninger under anden søjle i den offentlige sektor) forventes at forbedres fra -0,3 % af BNP i 2005 til 0,6 % i 2008. Denne langsomme justering skyldes hovedsagelig en positiv indtægtsudvikling i 2006 og nogle beskæringer af udgifterne i 2007 og 2008. Sammenlignet med den tidligere opdatering fastsættes der i den aktuelle opdatering mere ambitiøse underskudsmål i 2006 takket være den fremførte virkning af en positiv indtægtsudvikling i 2005, men derefter er justeringsindsatsen lavere, og udgiftsreformerne er udsat til 2007 og 2008.23.  I programperioden er det planlagt, at den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede budgetsaldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet af Kommissionens tjenestegrene i overensstemmelse med den i fællesskab aftalte metodologi, skal forbedres med gennemsnitligt 0,25 % af BNP om året. I programmet opstilles den mellemfristede målsætning for budgetstillingen med et strukturelt underskud på -1,0 % af BNP, hvilket ikke søges opnået inden for programperioden. Da programmets mellemfristede budgetmålsætning er mere krævende end minimumsreferenceværdien (et anslået underskud på omkring -1,5 % af BNP), skulle opfyldelsen af målsætningen give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Programmets mellemfristede budgetmålsætning afspejler gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.24.  Budgetresultatet kan blive værre end forventet i programmet. Selv om budgetmålene i de tidligere programmer til overmål blev nået, hvilket kan få budgetfremskrivningerne til at forekomme forsigtige, er der adskillige faktorer, der påvirker den planlagte justering. Antagelserne om skatteelasticiteten er temmelig optimistiske, især i 2006. Endvidere forekommer vækstantagelserne i det sidste programår (2008) at være gunstige. I det nuværende politiske klima har minearbejderne fået særlige pensionsrettigheder, hvilket har fået andre grupper på arbejdsmarkedet til også at kræve særordninger med en underminering af pensionsreformen fra 1999 til følge. Der hviler en mere generel politisk risiko over budgetfremskrivningerne i betragtning af den situation, der er opstået som følge af valget i efteråret 2005. Det fireårige nominelle anker på 30 mia. PLN for statsbudgettet, der blev indført i konvergensprogrammet, forekommer ikke i tilstrækkelig grad at kunne fjerne årsagerne til de høje underskud i Polen, nemlig for hurtig vækst i de offentlige udgifter. Derfor ville en alternativ eller supplerende finanspolitisk regel, der tager sigte på at kontrollere stigningerne i de offentlige udgifter, have en gunstig effekt.25.  Programmet følger ikke den kurs med hensyn til nedbringelse af underskuddet, der er udstukket af Rådet i dets henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7. Selv ud fra en umiddelbar betragtning forekommer den finanspolitiske kurs i opdateringen uforenelig med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden for den frist, som Rådet har fastsat. Den konklusion underbygges, når man tager afvejningen af risici i betragtning. Underskudsmålene for 2005 og 2006 er lavere end i den foregående opdatering og opfylder de nominelle mål, der er fastlagt i Rådets henstilling af 5. juli 2004 takket være en bedre end planlagt gennemførelse af budgettet for 2005 med fremførte virkninger til 2006. En sammenligning af mål kompliceres imidlertid af ændringer i nationalregnskabsmetodologien og datarevisioner. For det kritiske år 2007 forudser programmet en nedbringelse af underskuddet til 2,2 % af BNP. Når man imidlertid undlader at medtage de fuldt finansierede pensionsordninger under anden søjle i den offentlige sektor i overensstemmelse med Eurostats beslutning af 2. marts 2004, ligger det planlagte underskud i 2007 på 4,1 % af BNP. Der vil være behov for en yderligere justeringsindsats for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud inden for den fastsatte frist.26.  Fra 2005 til 2008 forventes den offentlige gæld at stige med 3¼ procentpoint af BNP til 45½ % af BNP i 2008, altså langt under referenceværdien på 60 % af BNP. Betydelige gældsforøgende stock-flow-tilpasninger forventes at modsvare virkningen af overskud på den primære saldo og en gunstig sneboldeffekt (dvs. det negative bidrag fra den implicitte rente opvejes af en fortsat høj nominel vækst i BNP).27.  De påtænkte foranstaltninger inden for de offentlige finanser er i store træk i overensstemmelse med de generelle økonomiske retningslinjer, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. De foreslåede foranstaltninger er imidlertid ikke tilstrækkelige til hurtigt at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud.28.  Polens nationale reformprogram, som blev forelagt den 5. januar 2006 som led i den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, peger på følgende udfordringer med betydelige indvirkninger på de offentlige finanser: budgetkonsolidering i betragtning af de store underskud, opgradering af den underudviklede infrastruktur og begrænsning af de byrder, der pålægges arbejdsmarkedet, med henblik på at nedbringe arbejdsløsheden i Polen. Budgetvirkningerne af de foranstaltninger, der er skitseret i det nationale reformprogram, fremgår imidlertid ikke af budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet. Blandt de foranstaltninger med hensyn til de offentlige finanser, der er medtaget i det nationale reformprogram, nævner konvergensprogrammet "underskudsankeret" og den flerårige budgetplanlægning.29.  Hvad angår holdbarheden i de offentlige finanser, ser Polen ud til at stå over for en lav risiko med hensyn til de forventede budgetudgifter til den aldrende befolkning. Gældsbyrden ligger for tiden under referenceværdien på 60 % og skulle forblive herunder, forudsat at besparelserne i tilknytning til den fulde gennemførelse af 1999-pensionsreformen bliver til virkelighed. En række foranstaltninger, som for nylig blev vedtaget af regeringen, og som skal udelukke særlige beskæftigelsesgrupper fra pensionsreformen, vil imidlertid kunne svække reformens langsigtede resultat, især hvis der indrømmes yderligere undtagelser fra pensionsordningerne. Realiseringen af eventualforpligtelser og det aktuelt høje strukturelle underskud kan øge gældskvoten hurtigere end planlagt på mellemlang sigt. En konsekvent gennemførelse af den planlagte konsolidering af de offentlige finanser på mellemlang sigt ville mindske risiciene for holdbarheden på mellemlang sigt[8].På baggrund af vurderingen ovenfor konstaterer Rådet, at konvergensprogrammet ikke opererer med en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i 2007, som det kræves i Rådets henstilling af 5. juli 2004, og at Kommissionen agter at anbefale yderligere skridt under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, som det kræves i stabilitets- og vækstpagten. I mellemtiden bør Polen:-  styrke justeringen især i 2006 ved at afsætte højere indtægter end budgetteret eller operere med lavere udgifter end budgetteret med henblik på at få nedbragt underskuddet-  forbedre den langsigtede holdbarhed af det reformerede pensionssystem-  styrke de institutionelle rammer for de offentlige finanser ved at indføre en regel for udgifterne på mellemlang sigt.Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Real BNP-vækst (procentvis ændring %) | KP jan. 2006 | 5,3 | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 |KOM nov. 2005 | 5,3 | 3,4 | 4,3 | 4,5 | - |KP dec. 2004 | 5,7 | 5,0 | 4,8 | 5,6 | - |HICP-inflation (%) | KP jan. 2006 | 3,6 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 |KOM nov. 2005 | 3,6 | 2,2 | 2,3 | 2,5 | - |KP dec. 2004 | 3,5 | 3 | 2,7 | 2,5 | - |Outputgab (% af potentielt BNP) | KP jan. 20062 | 0,4 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 |KOM nov. 20055 | 0,4 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | - |KP dec. 20042 | - | - | - | - | - |Offentlig saldo (% af BNP) | KP jan. 2006 | -3,8 | -2,9 | -2,6 | -2,2 | -1,9 |KOM nov. 2005 | -3,9 | -3,6 | -3,6 | -3,4 | - |KP dec. 2004 | -5,4 | -3,9 | -3,2 | -2,2 | - |Primær saldo (% af BNP) | KP jan. 2006 | -1,2 | -0,3 | -0,2 | 0,3 | 0,6 |KOM nov. 2005 | -1,2 | -1,0 | -1,1 | -1,0 | - |KP dec. 2004 | -2,6 | -1,3 | -0,5 | 0,4 | - |Konjunkturkorrigeret budgetsaldo og strukturel saldo3 (% af BNP) | KP jan. 2006 | -4,1 | -2,9 | -2,7 | -2,3 | -2,1 |KOM nov. 20054 | -4,1 | -3,7 | -3,7 | -3,6 | - |KP dec. 2004 | - | - | - | - | - |Offentlig bruttogæld (% af BNP) | KP jan. 2006 | 41,9 | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 |KOM nov. 2005 | 43,6 | 46,3 | 47,0 | 47,3 | - |KP dec. 2004 | 45,9 | 47,6 | 48,0 | 47,3 | - |Anm.: 1 Budgetfremskrivningerne medregner ikke virkningen af Eurostats beslutning af 2. marts 2004 om klassificering af de selvfinansierede pensionsordninger, som skal være gennemført senest i foråret 2007 i forbindelse med den finanspolitiske indberetning. Medregnes denne virkning, skulle den offentlige saldo ifølge det opdaterede program blive -5,6 % af BNP i 2004, -4,7 % i 2005, -4,6 % i 2006, -4,1 % i 2007 og -3,7 % i 2008, mens den offentlige bruttogæld ville blive på 45,9 % af BNP i 2004, 47,9 % i 2005, 51,2 % i 2006, 52,1 % i 2007 og 52,6 % i 2008. 2 Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 3 Den konjunkturkorrigerede budgetsaldo og den strukturelle saldo er den samme, eftersom engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i programmet er ubetydelige (0,04 % af BNP i 2005, underskudsreducerende). 4 Der er ikke nogen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i Kommissionens tjenestegrenes prognose. 5 Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 3,3 %, 3,6 %, 4,2 % og 4,5 % i perioden 2004-2007. Kilde: Konvergensprogram (KP), Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2005 (KOM); beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. | [1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] "Specifikationer for gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes form og indhold", der blev godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.[3] Programmet indeholder alle de obligatoriske og de fleste af de valgfrie data, som foreskrives i den nye adfærdskodeks. Der er ikke data om beskæftigelse udtrykt i antal arbejdstimer og arbejdsproduktivitet målt som BNP pr. arbejdstime. Der er ingen data om de offentlige udgifter efter funktion for 2008. Der mangler også oplysninger om forskelle mellem kasse- og periodiseringskonti samt nettoakkumulering af finansielle aktiver. Der mangler oplysninger om de samlede indtægter og udgifter i tabel 7 (langsigtet holdbarhed).[4] Definition inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, alle pensionsfonde klassificeret inden for den offentlige sektor, reviderede data.[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, kan findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Definition inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, alle pensionsfonde klassificeret inden for den offentlige sektor, reviderede data.[7] Programmet indeholder alle de obligatoriske og de fleste af de valgfrie data, som foreskrives i den nye adfærdskodeks. Der er ikke data om beskæftigelse udtrykt i antal arbejdstimer og arbejdsproduktivitet målt som BNP pr. arbejdstime. Der er ingen data om de offentlige udgifter efter funktion for 2008. Der mangler også oplysninger om forskelle mellem kasse- og periodiseringskonti samt nettoakkumulering af finansielle aktiver. Der mangler oplysninger om de samlede indtægter og udgifter i tabel 7 (langsigtet holdbarhed).[8] Nærmere oplysninger om holdbarheden på lang sigt findes i Kommissionens tekniske vurdering af programmet (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


Avis juridique important

|

52004SC0832

Henstilling med henblik på Rådets henstilling til Tjekkiet med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør  /* SEK/2004/0832 endelig udg. */

Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING TIL TJEKKIET med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør(forelagt af Kommissionen)BEGRUNDELSEDen 7. april 2004 offentliggjorde Kommissionen sine økonomiske forårsprognoser [1]. Ifølge disse prognoser, der byggede på de tal, som Tjekkiet havde indberettet i marts 2004, voksede det offentlige underskud i Tjekkiet fra 6,4 % af BNP i 2002 til 12,9 % af BNP i 2003 (5,9 % af BNP, når der ses bort fra en større engangstransaktion forbundet med imputerede statsgarantier) og overskred dermed traktatens referenceværdi på 3 % af BNP.[1]  Kommissionens prognoser fra foråret 2004 findes på følgende websted:  http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.På denne baggrund indledte Kommissionen proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Tjekkiet den 12. maj 2004 med vedtagelse af en rapport i henhold til traktatens artikel 104, stk. 3 [2]. Den 13. maj 2004 modtog Kommissionen Tjekkiets konvergensprogram, der bekræftede, at det offentlige underskud udgjorde 12,9 % af BNP i 2003.[2]  Rapporten foreligger i sin fulde ordlyd på følgende websted:  http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud reguleres af traktatens artikel 104 og Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der indgår som led i stabilitets- og vækstpagten [3]. De lande, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, er medlemsstater med dispensation og skal undgå uforholdsmæssigt store underskud, men de kan ikke pålægges sanktionerne i artikel 104, stk. 9 og 11.[3]  EFT L 209 af 2.8.1997.Kommissionens rapport i henhold til traktatens artikel 104, stk. 3, konkluderede, at underskuddets overskridelse af traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2003 hverken var en følge af usædvanlige begivenheder, som de tjekkiske myndigheder ikke selv var herre over, eller resultatet af et alvorligt økonomisk tilbageslag i stabilitets- og vækstpagtens forstand, eftersom den reale BNP-vækst udgjorde 2,9 % i 2003. Om udviklingen i 2004 konkluderede rapporten, at det offentlige underskud sandsynligvis ville falde, men fortsat ligge over 3 % af BNP. Mere præcist forventes det offentlige underskud ifølge Kommissionens prognoser fra foråret 2004 at udgøre 5,9 % af BNP i 2004 og dermed ligge over de 5,3 % af BNP, som de tjekkiske myndigheder havde beregnet sig frem til i konvergensprogrammet.Med udgangspunkt i Kommissionens prognoser fra foråret 2004 konkluderede Kommissionens rapport desuden, at den offentlige gæld som andel af BNP, der udgjorde 37,6 % af BNP i 2003, ville forblive under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP i 2004. Mere præcist forventer Kommissionen ifølge sine prognoser fra foråret 2004, at gældskvoten vil vokse til 40,6 % af BNP i 2004 og dermed ligge over de 38,4 % af BNP, som de tjekkiske myndigheder havde beregnet sig frem til i konvergensprogrammet.Det hedder i traktatens artikel 104, stk. 4, at "det i artikel 114 omhandlede udvalg [dvs. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg] afgiver udtalelse om Kommissionens rapport". Udvalget afgav sin udtalelse den 24. maj 2004, hvori det tilsluttede sig Kommissionens vurdering. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg konkluderede især, at budgetsituationen i Tjekkiet var af en sådan karakter, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i henhold til det første af de to kriterier i artikel 104, stk. 2. Selv hvis der blev taget hensyn til andre relevante faktorer, herunder især den mellemfristede budgetstilling og den offentlige investeringskvote, ændrede dette ikke ved vurderingen baseret på disse kriterier. Udvalget fandt det også sandsynligt, at det offentlige underskud igen ville overskride traktatens referenceværdi i 2004, og at den offentlige bruttogæld ville forblive under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP i 2004, men dog vokse til 40,6 % af BNP i 2004.Kommissionen, der har undersøgt de relevante faktorer, der tages hensyn til i dens rapport, og som henviser til Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse, finder, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Tjekkiet. Kommissionen vedtog en udtalelse herom den 24. juni 2004, som den har rettet til Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 5. Kommissionen har henstillet, at Rådet træffer afgørelse i overensstemmelse hermed i henhold til artikel 104, stk. 6. Herudover forelægger Kommissionen hermed Rådet en henstilling med henblik på Rådets henstilling, der skal rettes til Tjekkiet med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør, jf. traktatens artikel 104, stk. 7. Kontrollen med gennemførelsen af de foranstaltninger, der træffes af de tjekkiske myndigheder, kan nødvendiggøre, at Rådet retter nye henstillinger til Tjekkiet i henhold til artikel 104, stk. 7, idet artikel 104, stk. 9, ikke finder anvendelse på medlemsstater med dispensation.Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING TIL TJEKKIET med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophørRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION -som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104, stk. 7,som henviser til henstilling fra Kommissionen, ogsom tager følgende i betragtning:(1) I henhold til traktatens artikel 104 skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.(2) Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og en stærk og vedblivende vækst, som fører til øget beskæftigelse.(3) Rådet fastslog den [5. juli] 2004 i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Tjekkiet.(4) Efter at Rådet har fastslået, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Tjekkiet, skal Rådet i henhold til traktatens artikel 104, stk. 7, og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 samtidig rette henstillinger til den pågældende medlemsstat med henblik på at bringe denne situation til ophør inden for en given frist.(5) I henhold til artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 skal der i denne henstilling fastsættes en frist på højst fire måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger, og der skal fastsættes en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som bør gennemføres i året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder. Der foreligger sådanne særlige omstændigheder i Tjekkiets tilfælde, eftersom det offentlige underskud ved EU-tiltrædelsen lå væsentligt over referenceværdien, og som følge af de igangværende strukturelle forandringer i økonomien.(6) Når der foreligger særlige omstændigheder, kan Rådet tillade en mellemfristet korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Det er rimeligt at vurdere, at Tjekkiets konvergensprogram fra maj 2004, de efterfølgende opdateringer heraf samt Rådets udtalelser herom udstikker kursen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud. I henhold til konvergensprogrammet fra maj 2004 er det planen at mindske det uforholdsmæssigt store underskud til 3,3 % i 2007, og det hedder endvidere, at med den foreslåede kurs for nedbringelsen af det offentlige underskud kan det forventes, at korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud vil være tilendebragt i 2008. Programmet indeholder følgende årlige mål for den mellemliggende periode: 5,3 % af BNP i 2004, 4,7 % i 2005 og 3,8 % i 2006. Kursen for korrektionen bygger på et makroøkonomisk scenario, der er forsigtigt i henhold til Rådets udtalelse af [5. juli] 2004 om konvergensprogrammet(7) Efter Rådets opfattelse vil der ved hjælp af budgetkonsolideringsforanstaltninger kunne sikres en vedvarende forbedring af den offentlige saldo, og de bør samtidig indrettes således, at kvaliteten i de offentlige finanser forbedres og økonomiens vækstpotentiel styrkes -HENSTILLER:- at de tjekkiske myndigheder bringer den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør så hurtigt som muligt- at de tjekkiske myndigheder tager skridt til på mellemlang sigt og på troværdig og holdbar vis at reducere underskuddet til under 3 % af BNP senest i 2008 ved at følge den kurs for nedbringelsen af underskuddet, der er beskrevet i Rådets udtalelse [af 5. juli 2004] om konvergensprogrammet fra maj 2004- at de tjekkiske myndigheder beslutsomt træffer de foranstaltninger, der er redegjort for i konvergensprogrammet fra maj 2004, herunder især mindsker statens lønudgifter og de individuelle ministeriers forbrug- at de tjekkiske myndigheder senest den 5. november 2004 tager effektive skridt til at gennemføre de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå målet for underskuddet i 2005.Derudover opfordrer Rådet de tjekkiske myndigheder til:- at afsætte indtægter, der måtte blive større end forventet, til nedbringelse af underskuddet- at sætte mål for finanspolitikken baseret på mellemfristede udgiftslofter og udforme effektive regler, der kan mindske risikoen for en stigende gældsætning af regioner og kommuner- at gennemføre pensions- og sundhedsreformen for derigennem at styrke den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser- at minimere de negative budgetmæssige konsekvenser af det tjekkiske konsolideringsorgans transaktioner.Denne henstilling er rettet til Den Tjekkiske Republik.Udfærdiget i Bruxelles, den [5. juli] 2004.På Rådets vegneFormand[...]


title: Rådets henstilling af 8. juli 2014 om Kroatiens nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2014

text:
               29.7.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 247/50

         RÅDETS HENSTILLING
   af 8. juli 2014
   om Kroatiens nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2014
   2014/C 247/10
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2 og artikel 148, stk. 4,
   som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,
   som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,
   som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,
   som henviser til beslutningerne fra Europa-Parlamentet,
   som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,
   som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,
   som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget fra Social Beskyttelse,
   som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 26. marts 2010 godkendte Det Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for beskæftigelse og vækst, Europa 2020, baseret på en øget samordning af de økonomiske politikker, som fokuserer på de nøgleområder, hvor der er behov en særlig indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne.

               (2)

               På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 13. juli 2010 en henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014), og den 21. oktober 2010 vedtog det en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (3), som tilsammen udgør de »integrerede retningslinjer«. Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik.

               (3)

               Den 29. juni 2012 vedtog medlemsstaternes stats- og regeringschefer en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og gennemføre de landespecifikke henstillinger.

               (4)

               Kroatien deltog i det europæiske semester 2013 på et uformelt og frivilligt grundlag ved at fremlægge et økonomisk program. Der var ingen landespecifikke henstillinger. Den 21. juni 2013 vedtog Rådet konklusioner, der hilste Kroatiens økonomiske program velkommen, idet det blev understreget, at Kroatien forventes at leve op til kravene i stabilitets- og vækstpagten, og at Kroatien skal iværksætte en troværdig konsolidering, samtidig med at de vækstfremmende udgifter opretholdes, og det sikres, at der er mulighed for at medfinansiere tilstrømningen af EU-midler.

               (5)

               Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen den årlige vækstundersøgelse, som markerede starten på det europæiske semester i 2014 for samordning af de økonomiske politikker. Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen ligeledes på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen, hvori Kroatien blev udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en dybdegående undersøgelse.

               (6)

               Den 20. december 2013 tilsluttede Det Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende finanspolitisk konsolidering, genetablere normal långivning til økonomien, fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen og modernisere den offentlige forvaltning.

               (7)

               Den 5. marts 2014 offentliggjorde Kommissionen resultaterne af sin dybdegående undersøgelse for Kroatien, jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionen konkluderede af sin analyse, at Kroatien har uforholdsmæssig store makroøkonomiske ubalancer, som kræver særlig overvågning og afgørende politiske tiltag. Det er navnlig nødvendigt med politiske tiltag i lyset af landets sårbare situation som følge af den betragtelige gæld over for udlandet, den faldende eksport, de højt gearede virksomheder og den hastigt voksende offentlige gæld, hvilket alt sammen forekommer i en periode med lav vækst og dårlig tilpasningsevne.

               (8)

               Den 24. april 2014 fremlagde Kroatien sit nationale reformprogram for 2014 og sit konvergensprogram for 2014. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

               (9)

               Den budgetstrategi, der er skitseret i konvergensprogrammet for 2014, sigter mod at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud inden udgangen af 2016 og samtidig igen slå ind på et spor med bæredygtig økonomisk vækst. Dette skønnes opnået ved en løbende nedbringelse af underskuddet fra 4,9 % af BNP i 2013 til under 3 % af BNP i 2016, der er fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud. Ifølge konvergensprogrammet vil den offentlige gæld nå op 72 % af BNP i 2014, hvorefter den vil falde en smule det følgende år og derefter stabilisere sig. Det makroøkonomiske scenarie, der danner grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i konvergensprogrammet, er optimistisk for hele programperioden. Ifølge konvergensprogrammets scenario vil BNP stagnere i 2014, mens der forventes en moderat stigning på 1,2 % i 2015 mod et fald på 0,6 % henholdsvis en vækst på 0,7 % i Kommissionens tjenestegrenes forårsprognose fra 2014. Konvergensprogrammets budgetfremskrivningstal afviger fra standarderne i Det Europæiske National- og Regionalregnskabssystem (ENS), hvilket fører til uoverensstemmelser med tidligere data og med det makroøkonomiske scenarie og hindrer en passende sammenligning med Kommissionens tjenestegrenes forårsprognose fra 2014. Desuden giver konvergensprogrammet ikke tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om konsolideringsforanstaltningerne for 2015 og 2016, særlig hvad angår udgiftssiden. Ifølge Kommissionens tjenestegrenes forårsprognose fra 2014 forventes den samlede saldo at nå 3,8 % og 3,1 % af BNP i henholdsvis 2014 og 2015. Efter de nødvendige tilpasninger for at gøre disse fremskrivninger sammenlignelige med de mål, der er fastsat inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (dvs. eksklusive virkningen af overførslen af pensionsmidler fra anden søjle) er Kommissionens fremskrivning for underskuddet 4,6 % af BNP i 2014 og 3,8 % i 2015.
               Idet konvergensprogrammet udgør den første rapport om de foranstaltninger, myndighederne har truffet efter åbning af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud den 28. januar 2014, vurderede Kommissionen de foranstaltninger, som Kroatien havde truffet, i en meddelelse offentliggjort den 2. juni 2014. Ifølge fremskrivningen vil målet for de offentlige finanser blive nået i 2014, mens underskuddet forventes at ligge noget over målet i 2015. Forbedringen af den strukturelle offentlige saldo når både i 2014 og 2015 lige knap op på, hvad der kræves. Endelig skønnes det, at den indsats, der måles ved mængden af diskretionære foranstaltninger, vil blive leveret i både 2014 og 2015, mens ændringen af den tilpassede struktursaldo ligger under den anbefalede indsats. For at mindske den negative indvirkning på vækst samt fremme konsolideringens holdbarhed er der behov for at ofre mere opmærksomhed på foranstaltningernes kvalitet og på en overgang til udgiftsbaserede foranstaltninger. På grundlag af vurderingen af konvergensprogrammet og Kommissionens prognose, jf. forordning (EF) nr. 1466/97, er det Rådets opfattelse, at mens Kroatien, som anbefalet, pr. 30. april 2014 traf effektive foranstaltninger for at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud, er der behov for en yderligere indsats for at være i overensstemmelse med henstillingerne under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, korrigere det uforholdsmæssigt store underskud i senest 2016 og sikre, at korrektionen er troværdig.

               (10)

               Budgetkonsolideringsforanstaltninger bør geares til at forbedre kvaliteten af de offentlige finanser med henblik på at opnå effektivitet, særlig hvad angår udgifterne til løn, socialsikring og subsidier, samt skabe tilstrækkeligt finanspolitisk spillerum til at prioritere vækstfremmende udgifter og investeringer, herunder investeringer i EU-finansierede projekter. Kroatien har i de seneste år gennemført væsentlige reformer af sin finanspolitiske ramme. Der er imidlertid stadig svagheder i forbindelse med budgetplanlægning, effektiv kontrol med udgifter og sammenhængende anvendelse af budgetmæssige begrænsninger, hvilket har en negativ indvirkning på den finanspolitiske beslutningstagning. Selvom de finanspolitiske regler er blevet ændret for nylig, bør de forbedres yderligere. Især undermineres den finanspolitiske rammes effektivitet af fraværet af forebyggelsesmekanismer, af manglende overholdelse af gældsbestemmelsen og af en tvetydig formulering af budgetbestemmelsen om struktursaldoen. Mens oprettelsen af en finanspolitisk kommission hilses velkommen, skønnes der at være behov for yderligere foranstaltninger til at styrke kommissionens stilling i budgetplanlægningen og ‐overvågningen, især dens uafhængighed af alle budgetmyndigheder.

               (11)

               Kroatien står over for en udfordring, nemlig at fortsætte den finanspolitiske konsolidering uden at skade konkurrenceevnen og udsigten til økonomisk genopretning. På denne baggrund begrænses indtægterne til de offentlige finanser af en snæver definition af det skattegrundlag, som giver et stabilt skatteprovenu og som har ringe fordrejende virkning på væksten. I den forbindelse bebudes der i det nationale reformprogram en plan om at indføre løbende ejendomsskat i 2016, men dens virkemåde, herunder skattegrundlaget, skal endnu præciseres. Kroatien er også fast besluttet på at træffe foranstaltninger til at øge overholdelsen af skattereglerne ved at reducere den grå økonomi. Der er taget skridt på dette område. Den gradvise indførelse af kasseapparater med momsangivelse har øget skatteindtægterne gennem et forbedret overblik over transaktionerne. Omlægningen af skatteforvaltningen forventes at gøre skatteopkrævningen mere effektiv, mens den gør det lettere for skatteyderne at overholde reglerne. I lyset af behovet for finanspolitisk konsolidering og under hensyntagen til data, der peger på at, at der findes store beløb i ikkeopkrævede skatter, synes der imidlertid at være mulighed for at gøre skatteopkrævningen endnu mere effektiv, og der er behov for en fortsat indsats for at øge overholdelsen af skattereglerne ved at levere flere e-tjenester til skatteyderne.

               (12)

               Kroatien har truffet foranstaltninger med henblik at øge pensionssystemernes bæredygtighed og tilstrækkelighed: siden november 2010 er den lovbestemte pensionsalder, alderen for tidlig pensionering samt karenstiden for kvinder gradvist blevet øget og skal være fuldt ud harmoniseret i 2030. Med de ændringer i loven om pensionsforsikring, der blev vedtaget i december 2013, hæves den lovbestemte pensionsalder fra 65 til 67 år, og alderen for tidlig pensionering hæves fra 60 til 62 år. Dog træder denne ændring først i kraft fra 2031, hvilket ikke er tilstrækkelig ambitiøst, når den demografiske udvikling tages i betragtning. På trods af reformer, der er gennemført i de seneste år, findes der stadig forskellige muligheder for tidlig pensionering. I betragtning af omfanget af undtagelser giver prisen for at gå på tidlig pension samt bonussen for at gå på sen pension meget lidt incitament til at arbejde frem til den lovbestemte pensionsalder, hvilket har en negativ indvirkning på udbuddet af arbejdskraft og på pensionssystemets bæredygtighed. Loven om et enkelt kriminalteknisk organ blev vedtaget i 2013 for at bidrage til at begrænse strømmen af invalidepensionister og reducere svindel ved at forene vurderingerne af handicap. Sammen med øgede inspektioner tager loven hånd om et klart behov, men indvirkningen på udgifterne vil afhænge af, hvordan foranstaltningerne gennemføres, og i hvor vid udstrækning beslutningerne håndhæves. Pensioner under særlige ordninger over en vis tærskel blev skåret ned med 10 %, omend midlertidigt, mens deres indeksering blev bundet til BNP. Til trods for nylige forsøg på at dæmpe udgifterne og øge gennemsigtigheden, er tempoet for og omfanget af konvergensen for pensioner under særlige ordninger i retning af generelle regler for lavt, og de samlede fremskridt er stadig begrænsede.

               (13)

               Sundhedssektoren opnår rimelig gode sundhedsmæssige resultater, og med nogle regionale afvigelser er tjenesterne tilgængelige, men systemet yder et væsentligt pres på de offentlige finanser. Myndighederne identificerede manglende effektivitet i hospitalsvæsenet, som kan afhjælpes. I den masterplan, der blev fremlagt i marts 2014, for omlægningen af hospitalspleje findes der foranstaltninger til forbedring af omkostningseffektiviteten, såsom rationalisering af hospitalsvæsenet, reduktion af den gennemsnitlige varighed af hospitalsophold, bedre fordeling af hospitalssenge, herunder til langtidspleje, og yderligere ændringer i finansieringen af hospitaler. Der skal sikres stærke overvågnings- og gennemførelseskapaciteter både på hospitalerne og på regeringsplan for at omsætte planen til praksis. Langtidspleje er karakteriseret ved spredte tjenester, der er fordelt mellem sundhedssystemet og det sociale velfærdssystem, lave dækningssatser og formel pleje, høje leveringsomkostninger og lange ventelister.

               (14)

               Beskæftigelsesgraden og erhvervsfrekvensen er blandt de laveste i Unionen og er særlig lave for unge og ældre mennesker. Udover konjunkturforløb er disse arbejdsmarkedsresultater delvist forbundet med institutionelle og politiske parametre. Kroatien har iværksat arbejdsmarkedsreformer for at øge fleksibiliteten på arbejdsmarkedet. Den første fase af reformen blev afsluttet i 2013 og fokuserede på reglerne for tidsbegrænsede ansættelseskontrakter. Regeringen vedtog et andet lovforslag i januar 2014, i henhold til hvilket omkostningerne ved afskedigelse reduceres ved at forkorte og forenkle procedurerne og indføre mere fleksible arbejdstider. Der vil desuden blive indført mere fleksible ansættelsesformer, som f.eks. deltidskontrakter. Disse ændringer vil stort set bringe Kroatien på niveau med andre medlemsstater, for så vidt angår indekset for jobbeskyttelse. Selvom disse reformer forventes at have en positiv virkning på den samlede beskæftigelse, medfører de også en risiko for arbejdsmarkedssegmentering, herunder ved flere tidsbegrænsede ansættelseskontrakter. Samtidig er der ikke planer om ændringer hos de institutioner, der fastsætter lønningerne til trods for Kroatiens særlige kombination af relativt høje gennemsnitslønninger og meget lave beskæftigelsesrate. Trods stadigt stigende arbejdsløshed ligger udgifterne til og dækningen af aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger, som har til formål, at arbejdstagere får bedre adgang til og opholder sig længere på arbejdsmarkedet, stadig under gennemsnittet, særlig for så vidt angår unge mennesker, langtidsledige og ældre. Den administrative kapacitet hos arbejdsformidlingen i Kroatien er under alvorligt pres, også på regionalt plan. Der findes ikke noget overordnet system til at overvåge og evaluere udviklingen på arbejdsmarkedet og af arbejdsmarkedets behov, herunder prognoser om, hvilke kvalifikationer, der bliver behov for, og der er heller ingen regelmæssig evaluering af aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger. Der er en høj andel af sort arbejde.

               (15)

               Situationen på arbejdsmarkedet er særlig bekymrende for unge mennesker, idet ungdomsarbejdsløsheden er steget drastisk og nåede næsten 50 % i 2013, mens andelen af unge mennesker, der ikke er under uddannelse eller i beskæftigelse, fortsætter med at stige. Væsentlige udfordringer omfatter også opsøgende aktiviteter målrettet mod arbejdsløse unge og mobilisering af den private sektor til at tilbyde flere lærepladser i overensstemmelse med målsætningerne i en ungdomsgaranti. Kroatien står også over for alvorlige udfordringer inden for uddannelse, hvad angår relevansen for arbejdsmarkedet og uddannelsernes kvalitet på tværs af alle uddannelsessektorer. Der mangler arbejdsbaseret læring og karriererådgivning i løbet af uddannelserne på gymnasieniveau og højere uddannelse, og arbejdsgivernes engagement i erhvervsuddannelser, uddannelser på gymnasieniveau og højere uddannelse er lavt. Beskæftigelsesraterne blandt nyuddannede er markant lavere end i resten af Unionen. Det forældede system for erhvervsuddannelser gennemgår i øjeblikket en reformering, inden for rammerne af hvilken der testes nye læseplaner. Gennemførelsen af den kroatiske referenceramme for kvalifikationer og strategien for uddannelse, videnskab og teknologi afventes, men skulle forbedre uddannelsesresultaterne og afstemme dem efter arbejdsmarkedets behov.

               (16)

               Høj arbejdsløshed og lav deltagelse på arbejdsmarkedet har ført til en forværring af den sociale situation i Kroatien. Andelen af personer, som er i risiko for fattigdom og social udstødelse, er steget de senere år og ligger væsentligt over EU-gennemsnittet. Indretningen af socialsikringssystemet gør det muligt for modtagerne at samle overlappende pengeoverførsler. Når modtagerne kommer i arbejde, mister de fordelen ved nogle af disse overførselsindkomster, og dette fratager dem incitamentet til at komme ind på arbejdsmarkedet. Der er spillerum til at gøre det sociale beskyttelsessystem mere effektivt og gennemsigtigt: i øjeblikket er indkomststøtteordningerne og ydelserne spredt ud på mange institutioner og forvaltningsniveauer med usammenhængende anvendelse af kriterier og overlapninger til følge. Med loven om social sikring af 2013 blev der indført strengere trangsundersøgelse, og loven slog fire ud af mere end 70 ydelser på nationalt plan, hvoraf nogle var målrettet til bestemte grupper, sammen i den generelle minimumsindkomst. En national one-stop-shop, gennem hvilken alle kontantydelser på nationalt plan vil blive forvaltet, vil trinvis blive gennemført frem til 2016. Dog bliver systematisk overvågning og evaluering vanskelig, idet indkomststøtteordninger og programmer på lokalt og regionalt plan samt de indtægtsuafhængige kontantydelser, der er målrettet til bestemte befolkningsgrupper, ikke er integreret. Til trods for adskillige lovgivningsreformer siden 2011 har socialsikringssystemerne ikke formået på effektiv vis at nå ud til de mennesker, som har størst behov.

               (17)

               Den nuværende retlige ramme for forretningsvirksomhed i Kroatien pålægger virksomhederne en stor byrde, herunder manglende retssikkerhed, ugennemsigtig beslutningstagning især på lokalt plan og talrige skattelignende afgifter. Desuden gør en høj grad af ansvarsspredning i den offentlige forvaltning på regionalt og lokalt plan og en kompleks opsplitning af kompetencer mellem ministerier og agenturer på centralt plan det kompliceret for virksomhederne at træffe beslutninger, ligesom de administrative procedurer forlænges. På regeringsplan er der iværksat en struktureret tilgang til at identificere hindringer for erhvervslivet. Der anvendes dog ingen konsekvent metode til at måle den administrative byrde, og dette begrænser effektiviteten af de foranstaltninger, der allerede er truffet. Den eksisterende one-stop-shop for virksomheder dækker kun et begrænset antal funktioner. Der er behov for at rationalisere og forbedre kontrollen med offentlige tilskud og garantier. Et centralt register over virksomheder eller fysiske personer, der modtager støtte, ville udgøre et første skridt på dette område. Kroatien har påbegyndt reformer af den offentlige administration for at styrke sin administrative kapacitet og forbedre kundeorienteringen i den offentlige service over for borgere og virksomheder. Kvaliteten af den offentlige styring er dog stadig lav, med ringe koordinering på tværs af de forskellige forvaltningsniveauer og begrænset eller overformalistisk brug af evidensbaseret politisk beslutningstagning og vurdering. Vedtagelsen af strategien for reform af den offentlige forvaltning er et skridt i den rigtige retning. Strategien bør gennemføres på grundig vis på alle forvaltningsniveauer. Erfaringerne med gennemførelsen af førtiltrædelsesmidlerne peger på mangler inden for den strategiske planlægning og institutionelle kapacitet og svagheder i udarbejdelse af og opfølgning på projekter.

               (18)

               Statsejede eller statskontrollerede virksomheder påvirkes negativt af svag styring, mens gennemførelsen af den nye strategi for forvaltning af offentlige aktiver og virksomheder er løbet ind i forsinkelser. Der er i øjeblikket ingen konkurrencebaseret udvælgelsesprøve for bestyrelsesmedlemmer og ledelse, og udnævnelser offentliggøres ikke. Mens der træffes foranstaltninger til at forbedre antikorruptionsrammen, er der behov for en yderligere indsats til at forebygge korruption på alle forvaltningsniveauer. De væsentlige elementer, der i øjeblikket mangler i antikorruptionsrammen, omfatter effektive mekanismer til kontrol af interessekonflikter og opgivelse af aktiver tilhørende offentlige embedsmænd, såvel som specifikke beskyttelsesforanstaltninger for statsejede og statskontrollerede virksomheder. Kommissionen for afhjælpning af interessekonflikter er, når det drejer sig om kontrolbeføjelser, afhængig af andre myndigheders kompetencer og proaktive optræden. Til trods for de fremskridt, der er gjort for at øge gennemsigtigheden i offentlige udbudsprocedurer, anvendes risikovurderingsredskaberne ikke systematisk, og sårbare sektorer viser sig ikke at være tilstrækkeligt prioriterede. Kontrollen med den effektive gennemførelse af reglerne om offentlige udbud skal styrkes, også med henblik på tildelingen af EU-midler i de kommende år.

               (19)

               Den udbredte anvendelse af proceduren forud for konkurs i 2013 var i nogen grad en succes, hvad angår håndteringen af de problemer med afbetalingen af gæld, som virksomheder står over for i forbindelse med komplekse og omkostnings- og tidskrævende konkursprocedurer. Der er dog stadig plads til at styrke dette instrument betragteligt ved at håndtere forskellige mangler, såsom den manglende præcisering af statens rolle i processen, styrkelse af handelsretterne rolle i valideringen af krav og sunde omstruktureringsplaner samt udvidelse af procedurens anvendelsesområde med henblik på at muliggøre effektiv omstrukturering, før debitoren bliver insolvent, og ved at håndtere manglende gennemførelsen af loven. Til trods for et antal reformer, som har til formål at øge retssystemets effektivitet, er retssager vedrørende tvister i civile, handelsretlige og administrative sager urimeligt lange, især i første instans. Antallet af uafsluttede sager steg i 2013 og er meget høj, særlig hvad angår civile retssager og handelssager. For at løse disse problemer er der behov for en fortsat indsats for at skabe og gennemføre de rette incitamenter til at afslutte retssager rettidigt og fremme udenretslig bilæggelse af tvister, særlig i tilfælde af mindre krav, idet disse problemer hæmmer den erhvervsmæssige virksomhed og gør Kroatien mindre attraktiv for direkte udenlandske investeringer.

               (20)

               Den konservative tilgang til makroprudentiel regulering, som den kroatiske nationalbank anvender, særlig i forbindelse med kapitalniveauerne, har bevirket, at bankerne har opbygget en grad af modstandsdygtighed, som har vist sig at være nyttig under de udfordringer, landet står over for som følge af den svage økonomi. Da økonomien imidlertid er på vej ind i sjette år med recession og en stigende andel af misligholdte lån, er der risici for kvaliteten af bankernes aktiver. Det hilses velkommen, at visse porteføljer i de fire største kroatiske banker, som er udenlandsk ejet, vil blive omfattet af en vurdering af aktivers kvalitet i euroområdet og den nye fælles tilsynsmekanismes stresstest. Ikke desto mindre omfatter undersøgelsen ikke nogle fra en kroatisk synsvinkel meget vigtige porteføljer, idet porteføljerne udvælges på grundlag af deres relevans på bankkoncernniveau. Desuden dækker undersøgelsen ikke mellemstore og små banker, som kan have lavere kapitalniveauer og aktiver af en mindre robust kvalitet, og som kan være vigtige for den finansielle stabilitet. Det ville give en bedre samlet forståelse af bankernes lånklassificering og tilstrækkeligheden af hensættelser til tab fra långivning, hvis den fælles tilsynsmekanismes undersøgelse blev suppleret med en yderligere diagnostisk tilsynsundersøgelse, der er udarbejdet specifikt til det kroatisk finansielle system (og som dækker vigtige porteføljer hos kroatiske datterselskaber, som ikke er omfattet af den fælles mekanismes undersøgelse, såvel som væsentlige mellemstore og små banker).

               (21)

               Som led i det europæiske semester har Kommissionen gennemført en omfattende analyse af Kroatiens økonomiske politik. Den har vurderet det nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Den har ikke blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og socioøkonomisk politik i Kroatien, men også til, i hvor høj grad de er i overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at styrke den samlede økonomiske styring i Unionen, ved at der fra EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Kommissionens henstillinger inden for rammerne af Det Europæiske Semester er afspejlet i henstilling 1 til 8 nedenfor.

               (22)

               På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået konvergensprogrammet, og dets udtalelse (4) afspejles især i henstilling 1 nedenfor.

               (23)

               På baggrund af resultaterne af Kommissionens dybdegående undersøgelse og denne vurdering har Rådet gennemgået det nationale reformprogram og konvergensprogrammet. Rådets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1 til 8 nedenfor —

         HENSTILLER, at Kroatien i perioden 2014‐2015 træffer følgende foranstaltninger med henblik på at:

               1.

               Gennemføre de budgetforanstaltninger, der er vedtaget for 2014, fuldt ud. Styrke budgetstrategien, idet bebudede foranstaltninger for 2015 og 2015 skal præciseres yderligere, og overveje yderligere vækstfremmende foranstaltninger med henblik på at sikre en bæredygtig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud i senest 2016. Samtidig sikre, at indsatsen med strukturtilpasning, som angivet i Rådets henstilling under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud gennemføres. Justere fremskrivningerne i programmerne efter ENS' standarder og kravene i stabilitets- og vækstpagten. Træffe foranstaltninger til at styrke kontrollen med udgifterne. Udføre en grundig gennemgang af udgifterne senest i marts 2015. Styrke budgetplanlægningsprocessen, særlig ved at øge pålideligheden af de makroøkonomiske prognoser og budgetprognoserne samt styrke den bindende karakter af de årlige og mellemsigtede udgiftslofter og forbedre skattereglernes udformning. Senest i oktober 2014 forankre den nyligt etablerede finanspolitiske kommissionen i loven, styrke dens uafhængighed af alle budgetmyndigheder, gøre dens mandat bredere, særlig med henblik på overvågningen af alle skatteregler og forudgående og efterfølgende vurdering af prognoser, samt sikre, at kommissionen har tilstrækkelige ressourcer. Fremlægge en konkret strategi for en reform af den løbende ejendomsbeskatning, der bygger på de planer, der er fastsat i det nationale reformprogram. Indlede en proces med rapportering om og gennemgang af skatteudgifter. Øge overholdelsen af skattereglerne, især ved at øge effektiviteten i skatteforvaltningen. Fremlægge en handlingsplan herfor inden udgangen af 2014.

               2.

               Begrænse adgangen til tidlig pensionering. Senest i marts 2015 vedtage lovgivning til at fremskynde den planlagte harmonisering af den lovbestemte pensionsalder for kvinder og mænd og fremskynde hævelsen af den lovbestemte pensionsalder til 67 år. Sikre gennemførelse af strengere vurderinger og kontroller af invalidepensioner og fremskynde integrationen af pensioner under særlige ordninger i den generelle pensionsordning. Øge omkostningseffektiviteten i sundhedssektoren, herunder på sygehusene.

               3.

               Senest i marts 2015 gennemføre anden fase af arbejdsretsreformen efter samråd med arbejdsmarkedets parter, særlig hvad angår betingelser for afskedigelse og arbejdstid, med henblik på at forebygge yderligere arbejdsmarkedssegmentering, bl.a. for unge mennesker. Gennemgå lønfastsættelsessystemet med henblik på at tilpasse produktivitetsudviklingen og lønforholdene bedre. Fremlægge konklusioner vedrørende denne gennemgang senest ved udgangen af 2014. Styrke effektiviteten og rækkeviden af aktive arbejdsmarkedspolitikker ved at øge den offentlige arbejdsformidlings administrative kapacitet, herunder på regionalt plan, og ved i højere grad at dække unge mennesker, langtidsledige og ældre. Prioritere opsøgende aktiviteter målrettet mod arbejdsløse unge og mobilisere den private sektor til at tilbyde flere lærepladser i overensstemmelse med målsætningerne i en ungdomsgaranti. Udarbejde planer for bekæmpelse af sort arbejde senest ved udgangen af 2014. Gennemføre foranstaltninger til at forbedre uddannelsesresultaterne og uddannelsernes relevans for arbejdsmarkedet ved at modernisere kvalifikationsordningerne, iværksætte kvalitetssikringsmekanismer og forbedre overgangen fra skole til arbejde, særlig gennem erhvervsuddannelser og arbejdsbaseret læring.

               4.

               Gennemgå skatte‐ og socialsystemerne senest ved udgangen af 2014 og fremlægge en handlingsplan til at forbedre genaktiveringen af inaktive og arbejdsløse personer. Styrke effektiviteten og gennemsigtigheden i det sociale beskyttelsessystem ved yderligere at konsolidere ydelserne, skabe fælles berettigelseskriterier og forbinde data fra alle relevante forvaltningsniveauer og -enheder i one-stop-shoppen. Øge effektiviteten og tilstrækkeligheden af sociale bistandsydelser gennem bedre målretning.

               5.

               Træffe yderligere foranstaltninger til at forbedre erhvervslivets vilkår. Særlig, senest i marts 2015, opstille et mål for at reducere de administrative krav, herunder skattelignende afgifter, betragteligt. Løse problemet med den høje grad af opsplitning og overlappende ansvarsområder ved at strømline de administrative processer og tydeliggøre rammen for beslutningstagning og ansvarsfordeling på forskellige forvaltningsniveauer og på regeringsplan mellem ministerier og agenturer. Øge den administrative kapacitet og forbedre den strategiske planlægning i enheder, der har til opgave at forvalte de europæiske struktur- og investeringsfonde, og forsyne enhederne med tilstrækkelige og stabile personaleressourcer.

               6.

               Fremlægge en detaljeret plan for forvaltning af offentlig ejendom for 2015 senest i oktober 2014. Sikre, at virksomheder, der kontrolleres af staten, ledes på en gennemskuelig og ansvarlig måde, styrke kompetencekravene for medlemmerne af ledelse og bestyrelser, som udpeges af staten, og indføre et offentligt register for udnævnelser. Styrke forebyggelse af korruption i den offentlige administration og statsejede og statskontrollerede virksomheder, herunder ved at udvide beføjelserne for kommissionen for afhjælpning af interessekonflikter. Øge gennemsigtigheden i offentlige udbud, både centralt og lokalt, samt kapaciteten til at overvåge gennemførelsen og afsløre uregelmæssigheder.

               7.

               Styrke handelsretternes rolle i overvågningen af gennemsigtigheden og lovligheden i forbindelse med anvendelsen af proceduren for virksomheder forud for konkurs inden udgangen af 2014. Foretage en gennemgang af den obligatoriske test for insolvens/illikviditet ved indledningen af proceduren forud for konkurs samt strømline processen i forbindelse med insolvens og likvidation med henblik på at forkorte processen. Forbedre kvaliteten og effektiviteten i retssystemet, særlig ved at give incitamenter til at afslutte retssager vedrørende tvister i civile, handelsretlige og administrative sager rettidigt og til at bilægge tvister udenretsligt, særlig i tilfælde af mindre krav.

               8.

               Udbygge Den Europæiske Centralbanks gennemgang af aktivernes kvalitet og stresstests for 2014, foretage en omfattende porteføljeundersøgelse, der er udarbejdet specifikt til den kroatiske finanssektor, har fokus på vigtige porteføljer, der ikke er dækket af Den Europæiske Centralbanks undersøgelse, og som omfatter mellemstore og mindre banker.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2014.

            På Rådets vegne

         P.C. PADOAN

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Opretholdt for 2014 ved Rådets afgørelse 2014/322/EU af 6. maj 2014 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2014 (EUT L 165 af 4.6.2014, s. 49).

      (4)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.